Справа № 2а-0770/1674/12
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року м.
Львів
Справа № 9104/152878/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транскарпатбуд» на
ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року про закриття провадження у
адміністративній справі № 2а-0770/1674/12 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транскарпатбуд» до
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Закарпатській
області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Транскарпатбуд»
(далі - ТзОВ
«Транскарпатбуд») звернулося до суду з
адміністративним позовом до міського
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Закарпатській
області (далі - МВДВС), в якому просило
зобов'язати відповідача утриматись від
вчинення дій щодо розподілу стягнутих
з Публічного акціонерного товариства
«Готельно-туристичний комплекс
«Інтурист-Закарпаття» (далі - ПАТ «ГТК
«Інтурист-Закарпаття») грошових сум в
межах виконавчого провадження № 9-904/11
до припинення дії мораторію в
установленому порядку, а також
зобов'язати його повернути ПАТ «ГТК
«Інтурист-Закарпаття» кошти, які були
перераховані на його депозитний
рахунок в межах зведеного виконавчого
провадження № 9-904/11.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року закрито провадження у даній
справі на підставі пункту 1 частини 1
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України у зв'язку з тим, що
її не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
суду, ТзОВ «Транскарпатбуд» подало
апеляційну скаргу, у якій, з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати, а справу
направити для продовження розгляду в
суд першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що судом першої
інстанції не враховано, що ним
оскаржуються дії державного виконавця
у зведеному виконавчому провадженні з
виконання рішень судів різних
юрисдикцій і ці дії стосуються
розподілу сум між стягувачами, а тому
даний спір слід розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 1 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною 2
статті 3 Закону України «Про виконавче
провадження», крім тих, відносно яких
законом установлено інший, виключний
порядок їх оскарження.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення судів
різних юрисдикцій (адміністративної,
господарської, цивільної,
кримінальної) можуть бути зведені в
одне виконавче провадження за
постановою державного виконавця.

Як зазначено у постанові Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13 грудня 2010 року № 3 «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» розгляд спорів щодо рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби при виконанні рішень
судів різних юрисдикцій у зведених
виконавчих провадженнях належить до
юрисдикції адміністративних судів
лише в разі розгляду спорів щодо дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби, які провадяться
державним виконавцем з метою виконання
зведеного виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів справи, позивачем
оскаржуються дії органу державної
виконавчої служби, які провадяться
державним виконавцем з метою виконання
зведеного виконавчого провадження, а
саме розподіл грошових коштів між
стягувачами та повернення сплачених
позивачем коштів.

Однак, згадане вище виконавче
провадження було зведене на підставі
постанови заступника начальника
Ужгородського міського відділу
державної виконавчої служби Венжеги
М.Р. від 05 вересня 2011 року, згідно з якою
зведене виконавче провадження
стосується виконання виконавчих
документів виданих лише господарським
судом Закарпатської області.

Отже, справа щодо правомірності дій
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання зведеного
виконавчого провадження з виконання
виконавчих документів, виданих
господарським судом Закарпатської
області, підлягає розгляду в порядку
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України, що
виключає можливість розгляду даної
справи Закарпатським окружним
адміністративним судом.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Транскарпатбуд» залишити без
задоволення, а ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 26
липня 2012 року про закриття провадження
у адміністративній справі № 2а-0770/1674/12
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транскарпатбуд» до
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Закарпатській
області про зобов'язання вчинити дії -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський