Справа № 826/8187/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2014 року 08:11
№ 826/8187/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Кобилянського К.М.,
суддів Каракашьяна С.К., Саніна Б.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до Державної служби
інтелектуальної власності України
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору Приватне підприємство
«Осіріс» провизнання протиправними та
скасування рішень та наказу,
зобов'язання вчинити діїВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної служби
інтелектуальної власності України про
визнання протиправним та скасування
рішення від 12.03.2014 та наказу №187-н від
14.04.2014, яким затверджене дане рішення, а
також, зобов'язання відповідача
вчинити дії.

Ухвалами суду від 25.07.2014 відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду в судовому засіданні
на 07.08.2014, яке в подальшому відкладалось
з метою отримання додаткових доказів
по справі для вирішення спору по суті
заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 07.08.2014 залучено третю
особу без самостійних вимог на предмет
спору Приватне підприємство «Осіріс».

Під час розгляду справи представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просив суд
їх задовольнити з огляду на доводи,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечував, про що надав письмові
заперечення, в яких просив суд в позові
відмовити.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження, відповідно до ч. 4 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України за поданим сторонами
клопотанням про розгляд справи за їх
відсутності в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Києва встановив наступне.

12 березня 2014 відповідачем, за
результатами розгляду заперечень
позивача на рішення Державної служби
інтелектуальної власності України від
11.07.2013 про відмову в реєстрації знаку
«ІНФОРМАЦІЯ_2» за заявкою № m 2012 09144
прийнято рішення, яким відмовлено
ОСОБА_1 в задоволенні заперечення та
змінено рішення Державної служби
інтелектуальної власності України від
11.07.2013 в частині того, що заявлене
позначення («ІНФОРМАЦІЯ_2»):

- для товарів 3, 5 класів, до складу яких
входить ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) є
описовим і вказує на склад товару;

- для товарів 5 класу, що входять до
узагальнюючого поняття «лікувальні
засоби» є загальновживаним як
позначення товарів певного виду.

Не погоджуючись з правомірністю
рішення від 12.03.2014 позивач посилається
на те, що словесне позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_2» є фантазійним, не має
певного семантичного значення ні в
одному із словників, внаслідок чого не
може асоціюватись з певним видом
товару.

Окружний адміністративний суд міста
Києва відхиляє такі твердження
позивача, враховуючи наступне.

Як вбачається з оскаржуваного рішення,
під час проведення дослідження
можливості реєстрації знаку
«ІНФОРМАЦІЯ_2» суб'єктом владних
повноважень встановлено, що на
веб-сайті Інтернет - магазину «ЕЛИКСИР»
(http://АДРЕСА_1) зазначається, що
найціннішим є гімалайське ІНФОРМАЦІЯ_2
- оригінальна назва ІНФОРМАЦІЯ_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2), яке видобувається в
Непалі і в горах Тянь-Шань на території
Киргизстану.

На веб-сайті індійської компанії «Dabur»
зазначено про наявність аюрведичного
препарату «ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2)»,
а також про те, що «Гуггул - черный
минерал, скапливающийся в трещинах
скал високо в Гималаях, также известен
под названием ІНФОРМАЦІЯ_2, однако в его
состав дополнительно входят травы,
способствующие лучшему усвоению
препарата и более выраженному его
действию. Эта уникальная комбинация
получила название ІНФОРМАЦІЯ_2».

Дана інформація свідчить про те, що
виробником препарату, маркованого
позначенням «ІНФОРМАЦІЯ_2», є, зокрема,
індійська компанія
«Dabur»(http://www.АДРЕСА_2).

Крім того, як зазначає відповідач, на
Інтернет - сайті юрведичного магазину
«АЮРВЕДА» (http://www.АДРЕСА_3) представлено
препарат, маркований позначенням
«ІНФОРМАЦІЯ_2», виробником якого є
індійська компанія «Shri Ganga».

В подальшому Державної службою
інтелектуальної власності України
виявлено, що в мережі Інтернет також
представлено препарати, марковані
заявленим позначенням, зокрема таких
виробників як: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Екосвіт Ойл»,
Україна, (сировина Товариства з
обмеженою відповідальністю «Алтей»,
Киргизстан), Компанія «HEALTHYCLOPEDIA LTD»,
Великобританія (виготовлено
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Алтей», для
Приватного підприємства «ОСІРІС»),
компанія «Multani», Індія, компанія «Mumbai»,
Індія, тощо.

Тобто, відповідач встановив, що
препарати, марковані позначенням, до
складу якого входить слово
«ІНФОРМАЦІЯ_2», виробляються кількома
незалежними одна від одної особами.

Враховуючи наведене, колегія
Апеляційної палати зробила висновок,
що заявлене позначення є
загальновживаними як позначення
товарів певного виду.

Згідно з пунктом 4.3.1.7 Правил складання,
подання та розгляду заявки на видачу
свідоцтва України на знак для товарів і
послуг, затверджених наказом
Державного патентного відомства
України від 28.07.1995 № 116 до позначень, які
вказують на вид, якість, кількість,
властивості, склад, призначення,
цінність товарів і/або послуг, а також
на місце і час їх виготовлення чи збуту,
належать прості найменування товарів;
зазначення категорії якості товарів;
зазначення властивостей товарів, в
тому числі таких, що носять хвалебний
характер; зазначення матеріалу або
складу сировини; зазначення ваги,
об'єму, ціни товарів, дати виробництва
товарів; історичні дані щодо
заснування виробництва, зображення
нагород, що присуджені товарам; видові
найменування підприємств, адреси
виробників товарів або посередників.

Для визначення чи є заявлене
позначення таким, що вказує на склад
товару колегія звернулась до доступних
джерел інформації.

Так, відповідно до інформації,
наведеної на інформаційному ресурсі
«WikipediA The Free Encyclopedia» на запит
«ІНФОРМАЦІЯ_2» суб'єктом владних
повноважень знайдено статтю під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_2» (http://АДРЕСА_4), а при
посиланні на російськомовну версію
цього інформаційного ресурсу знайдено
статтю щодо речовини «ІНФОРМАЦІЯ_2», що
свідчить про те, що ці назви пов'язані
між собою, внаслідок чого суд
погоджується з доводами відповідача з
приводу того, що назва «ІНФОРМАЦІЯ_2»
вказує на склад товару.

У статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автори - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4), яка опублікована у
всеукраїнському інформаційному
часописі «Аптека Галицька» зазначено,
що до природних бальзамів належить
ІНФОРМАЦІЯ_2 - продукт тваринного
походження, що містить рослинні
залишки.

На веб-сайті Аюрведичного Інтернет -
магазину «Падма» (http://АДРЕСА_5)
зазначено про розповсюдження такого
препарату як «ІНФОРМАЦІЯ_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2)».

На веб-сайті Київського центру
фунготерапії, біорегуляції та аюрведи
(http://АДРЕСА_6) наведена інформація про
препарат «ІНФОРМАЦІЯ_2».

За результатами аналізу інформації з
доступних інформаційних джерел
колегія Апеляційної палати дійшла
висновку про те, що заявлене до
реєстрації ОСОБА_1 позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_2» вказує на певну складову
товару. Назва «ІНФОРМАЦІЯ_2»
(ІНФОРМАЦІЯ_2) використовується різними
виробниками як назва лікарського
засобу, який є відомим споживачам
своїми корисними властивостями.

При цьому, колегія звернула увагу на те,
що заявник в описі позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_2» зазначає, що заявлене
позначення надає можливість споживачу
безпомилково визначити цільове
призначення товару із використанням
цього позначення.

Згідно з пунктом 4.3.1.9 Правил складання,
подання та розгляду заявки на видачу
свідоцтва України на знак для товарів і
послуг, затверджених наказом
Державного патентного відомства
України від 28.07.1995 № 116 до позначень, що
є оманливими або такими, що можуть
ввести в оману щодо товару, послуги або
особи, яка виробляє товар або надає
послугу, відносяться позначення, які
породжують у свідомості споживача
асоціації, пов'язані з певною якістю,
географічним походженням товарів або
послуг або з певним виробником, які
насправді не відповідають дійсності.

Позначення може бути визнане оманливим
або таким, що здатне вводити в оману,
коли є очевидним, що воно в процесі
використання як знака не виключає
небезпеку введення в оману споживача.

Під час розгляду заперечення позивач в
додаткових матеріалах від 19.12.2013 вх.
№23109 скоротив перелік товарів 03 класу
МКТП - бальзами, крім лікарських
(медичних); косметичні препарати до
ванн; лосьйони для волосся; косметика;
косметичні маски; косметичні набори;
креми косметичні; лосьйони косметичні;
масажні гелі, крім для лікарських
(медичних); мило; шампуні; косметичні
препарати для догляду шкіри, до складу
яких входить компонент ІНФОРМАЦІЯ_2, та
товарів 05 класу МКТП - білкові дієтичні
добавки; дієтичні добавки для тварин;
дієтичні напої лікарські (медичні);
мінеральні харчові добавки; поживні
(харчові) добавки; бальзами лікувальні;
ветеринарні препарати; вітамінні
препарати; лікувальні препарати для
росту волосся; дієтичні добавки для
тварин; дієтичні речовини на лікарські
(медичні) потреби; дієтичні харчові
продукти лікарські (медичні);
лікувальні напої (мікстури); лікувальні
настої; настоянки на лікарські
(медичні) потреби; препарати для
полоскання рота на лікарські (медичні)
потреби; фармацевтичні препарати для
догляду шкіри, всі вищезазначені
товари, які виготовлені на основі
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, вбачається за можливе
прийти до висновку про те, що заявлене
позначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» є описовим
при використанні щодо цих товарів, а
саме вказує на їх певну складову, яка
обумовлює певні властивості товарів,
як то вірно зазначено відповідачем в
оскаржуваному рішенні, внаслідок чого
таке позначення може бути оманливим
або таким, що здатне вводити в оману, як
то зазначено в п.4.3.1.9 Правил.

Крім того, вирішуючи спір по суті
заявлених позовних вимог, суд приймає
до уваги наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг» не можуть бути зареєстровані
як знаки - позначення, які є тотожними
або схожими настільки, що їх можна
сплутати із:

- знаками, раніше зареєстрованими чи
заявленими на реєстрацію в Україні на
ім'я іншої особи для таких самих або
споріднених з ними товарів і послуг.

Під час вирішення питання про
реєстрацію позначення «ІНФОРМАЦІЯ_2»
відповідачем встановлено, що 11.05.2012 ПП
«Осіріс» подано до Державної служби
інтелектуальної власності України
заявку № m 2012 07958 на реєстрацію знака
«ІНФОРМАЦІЯ_2», 5 КЛАС МКПТ.

Відповідно до пункту 4.3.2.4 Правил при
перевірці позначень на схожість
встановлюється ступінь їх схожості,
однорідність товарів і послуг, для яких
заявлені знаки. При цьому позначення
вважається схожим настільки, що його
можна сплутати з іншим позначенням,
якщо воно асоціюється з ним в цілому,
незважаючи на окрему різницю
елементів.

Колегія Апеляційної палати,
розглянувши заявлене («ІНФОРМАЦІЯ_2»)
та протиставлене («ІНФОРМАЦІЯ_2»)
позначення, дійшла висновку, що
досліджувані позначення є схожими
настільки, що їх можна сплутати,
незважаючи на деякі відмінності у
виконанні.

При цьому, відповідач звернув увагу
суду на те, що протиставлене позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_2» за заявкою № т 2012 07958
подано на реєстрацію ПП «Осіріс»,
єдиним засновником якого, відповідного
до наданого апелянтом Статуту ПП
«Осіріс», є позивач по даній справі -
ОСОБА_1, внаслідок чого твердження
позивача про те, що словесне позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_2» є результатом лише його
особистої фантазії судом відхиляється.

Приймаючи до уваги все вищевикладене,
суд погоджується з доводами
відповідача з приводу того, що заявлене
до реєстрації позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_2» не відповідає умовам
надання правової охорони як таке, на
яке поширюються підстави для відмови,
встановлені п. 2 ст. 6 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг», оскільки позначення
«ІНФОРМАЦІЯ_2» є описовим та, в той же
час, загальновживаним (як позначення
товарів певного виду), внаслідок чого
підстави для задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправним
та скасування рішення від 12.03.2014,
затвердженого наказом № 187-н від 14.04.2014
відсутні.

В той же час, позовні вимоги про
визнання протиправним та скасування
наказу № 187-н від 14.04.2014, рішення від
11.07.2013 № 34951 та зобов'язання відповідача
вчинити дії по відновленню діловодства
за заявкою про видачу свідоцтва і
проведенні повторної експертизи знака
для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2»
задоволенню також не підлягають як
такі, що є похідними від позовної
вимоги про визнання протиправним та
скасування рішення, в задоволенні якої
судом відмовлено.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У відповідності до положень частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та відповідно такими,
що не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя
К.М. Кобилянський

Судді
С.К. Каракашьян

Б.В. Санін