Справа № 826/6278/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6278/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Бабенка К.А.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційні
скарги членів Вищої ради юстиції
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Ради адвокатів
України в особі Голови Ради адвокатів
України ОСОБА_6, ОСОБА_7, осіб, які
приєднались до апеляційних скарг
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
травня 2014 року та за апеляційною
скаргою ОСОБА_15 на окрему ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_16 до
Позачергового З'їзду адвокатів України
в особі Ради адвокатів України, членів
Вищої ради юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Голови Верховної Ради України
ОСОБА_17, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - ОСОБА_18 про
визнання протиправним та скасування
рішення, встановлення відсутності
повноважень,-

В С Т А Н О В И Л
А:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.05.2014 адміністративний позов ОСОБА_16
до позачергового З'їзду адвокатів
України в особі Ради адвокатів України,
членів Вищої ради юстиції ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Голови Верховної Ради
України ОСОБА_17 про визнання
протиправним та скасування рішення,
встановлення відсутності повноважень
задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано
рішення позачергового З'їзду адвокатів
України від 27.04.2014 про призначення на
посади членів Вищої ради юстиції
адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та судді
Господарського суду міста Києва
ОСОБА_4;

визнано відсутність повноважень
членів Вищої ради юстиції у адвокатів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та судді
Господарського суду міста Києва
ОСОБА_4;

в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Крім того, окремою ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.05.2014 постановленою у вищезазначеній
справі суд звернувся до Кабінету
Міністрів України, Генерального
прокурора України, міністерства
внутрішніх справ України щодо вжиття
заходів по усуненню причин та умов, що
сприяли порушенню закону та вирішення
питання про притягнення до
відповідальності винних посадових
осіб Міністерства внутрішніх справ та
його структурних підрозділів.

Не погоджуючись з окремою ухвалою,
апеляційну скаргу на неї було подано
ОСОБА_15, який посилаючись на те, що
ухвала стосується його прав, свобод та
інтересів, просив скасувати її як
незаконну, постановлену з порушенням
норм процесуального права.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції апеляційні скарги на
неї подали Рада адвокатів України в
особі Голови Ради адвокатів України
ОСОБА_6, члени Вищої ради юстиції
ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, а також
громадянин ОСОБА_7, в яких просять
оскаржуване судове рішення скасувати
повністю (апелянти Рада адвокатів
України, член Вищої ради юстиції
ОСОБА_2, громадянин ОСОБА_7 ) скасувати в
частині задоволених позовних вимог
(апелянти члени Вищої ради юстиції
ОСОБА_3, ОСОБА_4) та прийняти нову
постанову про відмову у позові
(апелянти Рада адвокатів України,
громадянин ОСОБА_7), відмову в частині
задоволених позовних вимог (апелянт -
член Вищої ради юстиції ОСОБА_3),
відмову в позові до позачергового
З'їзду адвокатів України в особі Ради
адвокатів України та закриття
провадження у справі в частині вимог
членів Вищої ради юстиції та голови
Верховної Ради України (апелянт - член
Вищої ради юстиції ОСОБА_4), закриття
провадження у справі (апелянт - член
Вищої ради юстиції ОСОБА_2).

Крім того, заяви про приєднання до
апеляційної скарги члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_3 було подано адвокатами
ОСОБА_19, ОСОБА_8, ОСОБА_20; про приєднання
до апеляційної скарги члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_4 - адвокатами ОСОБА_10 та
ОСОБА_12; про приєднання до апеляційної
скарги члена Вищої ради юстиції ОСОБА_2
- адвокатом ОСОБА_21; про приєднання до
апеляційної скарги Ради адвокатів
України в особі Голови Ради адвокатів
України ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_13.

Судом апеляційної інстанції також було
задоволено клопотання адвоката ОСОБА_18
про її вступ у справу як третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача про
що постановлено ухвалу від 28.08.2014.

Як вбачається з доводів, наведених в
апеляційних скаргах, незаконність
рішення суду першої інстанції,
прийнятого по суті справи, полягає в
тому що воно ухвалене всупереч нормам
матеріального права, а також з грубим
порушенням норм процесуального права.

Зокрема, узагальнені доводи апелянтів
вказують на наступні порушення,
допущені Окружним адміністративним
судом м. Києва:

- позов задоволено за зверненням
неналежного позивача, оскільки рішення
позачергового З'їзду адвокатів України
від 27.04.2014, якими членами Вищої ради
юстиції було обрано адвокатів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та суддю Господарського суду м.
Києва ОСОБА_4 не порушують права,
свободи та інтереси ОСОБА_16 ані як
громадянки України ані як народного
депутата України;

- справу розглянуто та задоволено
позовну вимогу про визнання
протиправним та скасування рішення
позачергового З'їзду адвокатів України
від 27.04.2014 до неналежного відповідача,
яким має бути позачерговий З'їзд
адвокатів України в особі головуючого
на з'їзді ОСОБА_22 Крім того, суд першої
інстанції не залучив до справи
належного позивача - Раду адвокатів
України як орган адвокатського
самоврядування, тоді як позов було
заявлено до громадської організації
«Рада адвокатів України», що розміщена
за адресою вказаній у позові: м. Київ,
вул. Білоруська, 30.

- члени Вищої ради юстиції - адвокати
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та суддя Господарського
суду м. Києва ОСОБА_4 не є суб'єктами
владних повноважень, а отже не можуть
бути відповідачами у справі стосовно
вимог про відсутність повноважень
членів Вищої ради юстиції;

- постанова прийнята судом на підставі
неналежних доказів - суд не мав у
розпорядженні та не досліджував
оригінал (копію) оскаржуваного
позивачем рішення позачергового З'їзду
адвокатів України від 27.2014;

- зазначені в оскаржуваній постанові
висновки суду щодо порушень при
організації та проведенні
позачергового З'їзду адвокатів України
(внесення змін до порядку денного
з'їзду, продовження роботи з'їзду,
участь у роботі з'їзду кооптованих
членів) є помилковими, оскільки не
ґрунтуються на нормах права та не
впливають на правомірність та
законність прийнятих на такому з'їзді
рішень;

- судом неправильно застосовано
правову норму частини 2 ст. 10 Закону
України «Про Вищу раду юстиції», якою
встановлено порядок голосування за
кандидатів у члени Вищої ради юстиції,
у зв'язку з чим суд дійшов хибних
висновків, що кандидати ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 не набрали необхідної
кількості голосів делегатів
позачергового З'їзду адвокатів України
від 27.04.2014.

Позивач надав до Київського
апеляційного адміністративного суду
письмові заперечення на апеляційні
скарги, в яких обґрунтовує
правомірність постанови суду першої
інстанції та просить залишити її без
змін, а апеляційні скарги без
задоволення.

В судовому засіданні сторонами та їх
представниками, іншими учасниками
процесу було підтримано позицію,
викладену в наданих ними в апеляційних
скаргах, запереченнях, письмових
поясненнях, тощо.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
виступи та пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга на окрему
ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.05.2014 підлягає
задоволенню, а апеляційні скарги на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва підлягають залишенню без
задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з описової частини
окремої ухвали підставою для її
прийняття була бездіяльність
співробітників судової міліції
«Грифон» ГУ МВС України в м. Києві, які
23.05.2014 всупереч вимогам Закону України
«Про міліцію» допустили скоєння
злочинів на території та в приміщенні
Окружного адміністративного суду м.
Києва, розташованого за адресою: м.
Київ, вул. Командарма Каменєва, 8.

Зокрема, під час розгляду
вищезазначеної адміністративної
справи групою невстановлених осіб в
кількості 50 чоловік вчинялися дії,
спрямовані на зрив судового засідання
шляхом скандування вигуків, створення
шуму з використанням сирен та ударів по
залізним щитам. Також вказаними
особами було пошкоджено майно суду
шляхом підпалу автомобільних шин в
залі судового засідання №36 та
поставлено під загрозу життя судді,
співробітників апарату суду та
учасників судового процесу.

Водночас, співробітники судової
міліції «Грифон» ГУ МВС України в м.
Києві, які в цей час знаходилися в
приміщенні суду та на яких покладено
завдання здійснювати нагляд та
контроль за дотриманням порядку,
запобігання та припинення
правопорушень, жодним чином не
перешкоджали протиправним діям
невстановлених осіб.

Більше того, як зазначено в тексті
оскаржуваної ухвали, вказані
співробітники повідомили головуючого
суддю ОСОБА_37 що група невстановлених
осіб виконує завдання щодо зриву
судового процесу за вказівкою
народного депутата ОСОБА_15 та за
погодженням з в.о. Глави Адміністрації
Президента України ОСОБА_24

Крім того, згідно тексту оскаржуваної
ухвали, ці ж неназвані в ухвалі
працівники міліції пояснили
головуючому у справі, що такі дії
ОСОБА_15 та ОСОБА_24 вчиняють для
незаконного формування складу Вищої
ради юстиції, обрання її головою
ОСОБА_15 та подальшого впливу
політичної партії «Батьківщина» на
суддів при винесенні ними рішень під
час проведення позачергових виборів по
обранню депутатів до Верховної Ради VIII
скликання.

Як вбачається з тексту оскаржуваної
окремої ухвали, вказані працівники
міліції скаржилися головуючому у
справі, що вони не можуть припинити та
перешкодити злочинним діям
невстановлених осіб у зв'язку з тим, що
Міністр внутрішніх справ України та їх
безпосереднє керівництво діє в
інтересах політичної партії
«Батьківщина».

Виходячи з вищевикладених обставин суд
першої інстанції керуючись вимогами
ст. 166 КАС України постановив окрему
ухвалу, яку направив відповідним
суб'єктам владних повноважень щодо
вчинення тиску на суд та умисної
бездіяльності співробітників СПСМ
«Грифон».

Натомість, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що окрема ухвала
підлягає скасуванню, оскільки її
постановлення відбулося за
відсутності належних підстав, а також
із неправильним тлумаченням судом
першої інстанції імперативних вимог
ст. 166 КАС України.

Так відповідно до вимог вказаної
статті суд, виявивши під час розгляду
справи порушення закону, може
постановити окрему ухвалу і направити
її відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону.

Наведена норма Кодексу стосується
порушення закону, яке було встановлено
судом в ході розгляду справи та
безпосередньо пов'язане з
правовідносинами, які спричинили спір
та обставинами, які підлягають
встановленню та доведенню в
зазначеному судовому процесі.

Натомість, як вбачається з обставин
наведених в ухвалі судом першої
інстанції, порушення закону вчинене
невстановленими особами та
співробітниками судової міліції
«Грифон» хоча і було спричинено
розглядом судом справи за
адміністративним позовом ОСОБА_16,
однак жодним чином не пов'язано ні з
предметом ні з підставами позову, ні з
обставинами, які були встановлені, або
підлягали встановленню судом в межах
цієї справи.

Водночас, розділом VI Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені заходи процесуального
примусу, а також підстави і порядок їх
застосування, які застосовуються судом
до осіб, які порушують встановлені у
суді правила або протиправно
перешкоджають здійсненню
адміністративного судочинства.

Крім того суд (суддя) не позбавлений
можливості звернутися до відповідних
компетентних органів із заявою
(повідомленням) про кримінальне
правопорушення, а також з вимогою
вчинення дій щодо його припинення
відповідно до вимог Кримінального
процесуального кодексу України, що
власне і було зроблено суддею ОСОБА_37
шляхом направлення засобами
факсимільного зв'язку листа начальнику
ГУ МВС України м. Києва ОСОБА_25 щодо
необхідності посилення охорони суду та
забезпечення можливості здійснення
правосуддя.

Таким чином враховуючи відсутність
підстав для постановлення такого
процесуального документа як окрема
ухвала, а також наявність передбачених
законом інших процесуальних
механізмів впливу на осіб, що порушують
встановлені в суді правила або
протиправно перешкоджають здійсненню
судочинства, оскаржувана окрема
ухвала підлягає скасуванню.

Здійснивши перевірку доводів та
обґрунтувань апеляційних скарг на
оскаржувану постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва,
колегія суддів вважає необхідним
зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції було правильно
встановлено обставини, які спричинили
спір між сторонами та стали підставою
для звернення до суду з
адміністративним позовом.

Так, 28.02.2014 на черговому засіданні Ради
адвокатів України Національної
асоціації адвокатів України прийнято
рішення № 1 про скликання на 26.04.2014
позачергового З'їзду адвокатів
України у місті Києві.

Відповідно до рішення № 20 від 28.02.2014
квота представництва делегатів на
позачерговий З'їзд адвокатів України,
призначений на 26.04.2014 - один делегат від
100 адвокатів, відомості про яких
включені до Єдиного реєстру адвокатів
України. Крім цього вказаним Рішенням
встановлено що члени Ради адвокатів
України, члени Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури та члени Вищої ревізійної
комісії адвокатури беруть участь у
роботі позачергового з'їзду адвокатів
України з правом голосу щодо питань
порядку денного (кооптуються).

Рішенням Ради адвокатів України від
28.02.2014 № 23 скасовано рішення Ради
адвокатів України № 1 від 28.02.2014 «Про
скликання на 26.04.2014 р. позачергового
З'їзду адвокатів України» в частині
його проведення у місті Києві, місцем
проведення 26.04.2014 позачергового З'їзду
адвокатів України визначено місто
Одесу.

02.04.2014 на засіданні Ради адвокатів
України Національної асоціації
адвокатів України вирішено питання про
затвердження порядку денного
позачергового З'їзду адвокатів України
з включенням до нього наступних питань:
затвердження Регламенту позачергового
З'їзду адвокатів України, затвердження
кошторису Національної асоціації
адвокатів України та Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, внесення змін до статутних
документів Національної асоціації
адвокатів України, положень про Ради
адвокатів України, Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, Вищої ревізійної комісії
адвокатури, Правил адвокатської етики,
прийняття резолюції з питань захисту
прав адвокатів.

24.04.2014 Радою адвокатів України
Національної асоціації адвокатів
України прийнято рішення про включення
до порядку денного позачергового
З'їзду адвокатів України питання щодо
призначення членів Вищої ради юстиції.

26.04.2014 позачерговий З'їзд адвокатів
України розпочав свою роботу, а 27.04.2014
прийняв серед інших і рішення про
обрання на посади членів Вищої ради
юстиції адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
судді Господарського суду міста Києва
ОСОБА_4 16.05.2014 на засіданні
Верховної Ради України вказані особи
були приведені до присяги члена Вищої
ради юстиції.

Підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом стало прийняття
оскаржуваного рішення позачерговим
з'їздом адвокатів України від про
обрання на посади членів Вищої ради
юстиції з порушенням вимог чинного
законодавства та приведення обраних
осіб до присяги члена Вищої ради
юстиції на засіданні Верховної Ради
України.

12.05.2014 позивач звернулась з
адміністративним позовом до
позачергового З'їзду адвокатів України
в особі Ради адвокатів України (адреса
відповідача зазначена у позові -04050, м.
Київ, вул. Білоруська, 30) в якому просила
визнати протиправним та скасувати
рішення позачергового З'їзду адвокатів
України від 27.04.2014 про призначення на
посади членів Вищої ради юстиції
адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та судді
Господарського суду міста Києва
ОСОБА_4;

13.05.2014 Окружним адміністративним судом
м. Києва винесено ухвалу про відкриття
провадження у справі та призначено
судове засідання на 27.05.2014.

19.05.2014 позивачем подано заяву про
доповнення позовних вимог в якій
прохальна частина позову доповнена
наступними вимогами:

- визнати протиправними дії Голови
Верховної ради України ОСОБА_17 щодо
приведення до присяги 16.05.2014р. членів
Вищої ради юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4;

- визнати відсутність повноважень
члена Вищої ради юстиції у адвоката
ОСОБА_2;

- визнати відсутність повноважень
члена Вищої ради юстиції у адвоката
ОСОБА_3;

- визнати відсутність повноважень
члена Вищої ради юстиції у судді
Господарського суду м. Києва ОСОБА_4.

Одночасно із заявою про доповнення
позовних вимог позивачем було подано
клопотання про залучення
співвідповідачами у справі Голови
Верховної Ради України ОСОБА_17, членів
Вищою ради юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

Крім того, 20.05.2014 представником
позивача через канцелярію суду було
подано клопотання про прискорення
розгляду справи, таке ж клопотання було
подано 21.05.2014. Як вбачається з
матеріалів справи, а саме направлених
на адресу сторін телефонограм та
повісток про виклик до суду від 20 та 21
травня про призначення судового
засідання на 22.05.2014р. (т. 1 а.с. 42-49),
вищезазначене клопотання позивача
судом було задоволено. Між тим ухвала
про задоволення клопотання позивача
про невідкладний розгляд справи та
призначення судового засідання на
23.05.2014 була винесена судом лише під час
судового засідання 22.05.2014 (т. 1 а.с. 81-82).
Цього ж дня суд протокольною ухвалою
залучив співвідповідачами у справі
Голову Верховної Ради України ОСОБА_17,
членів Вищою ради юстиції ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 При цьому у
вищезазначених повістках та
телефонограмах від 20 та 21 травня
вказані особи викликалися до суду вже у
процесуальному статусі відповідачів.

Отже, визначення процесуального
статусу Голови Верховної Ради України
ОСОБА_17, членів Вищою ради юстиції
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 як відповідачів
відбулось ще до їх залучення в цьому
статусі протокольною ухвалою суду, що
свідчить про невизначеність позиції
суду першої інстанції щодо порядку
залучення до справи інших
відповідачів.

В судовому засіданні 23.05.2014 було
розпочато розгляд справи та прийнято
оскаржувані постанову та ухвалу.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів встановила порушення судом
першої інстанції низки норм
процесуального права, які вже були
наведені, а також будуть описані нижче,
однак вважає що вказані порушення не
призвели до неправильного вирішення
справи та не можуть бути підставою для
скасування судового рішення.

Отже, як вбачається з оскаржуваної
постанови, задовольняючи частково
позовні вимоги суд першої інстанції
виходив в т.ч. з наступних обставин:
внесення питання про обрання членів
Вищої ради юстиції позачерговим
з'їздом адвокатів за два дні до
проведення з'їзду, тобто з порушенням
строків, встановлених Законом України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність»; участь у голосуванні
кооптованих делегатів, що суперечить
вимогам цього ж Закону; встановлення
результатів голосування за кандидатів
у члени Вищої ради юстиції відбулося з
порушенням вимог ст.ст. 10-11 Закону
України «Про Вищу раду юстиції»;
відсутність в Законі «Про Вищу раду
юстиції» такої підстави припинення
повноважень членів Вищої ради юстиції
як скасування судом рішення
відповідного органу про призначення
особи членом Вищої ради юстиції.

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду вважає, що
вищенаведені обставини, крім участі в
голосуванні кооптованих членів, яка на
думку апеляційного суду є недоведеною,
вказують на суттєві порушення допущені
при організації та проведенні
позачергового з'їзду адвокатів, у
зв'язку з чим рішення прийняте на цьому
з'їзді щодо призначення членів Вищої
ради юстиції є протиправним та
підлягає скасуванню та, як наслідок,
встановлення судом відсутності
повноважень в обраних членів Вищої
ради юстиції. Таких висновків колегія
суддів дійшла виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 131 Конституції
України Вища рада юстиції складається
з двадцяти членів. Верховна Рада
України, Президент України, з'їзд
суддів, з'їзд адвокатів України, з'їзд
представників юридичних вищих
навчальних закладів та наукових
установ призначають до Вищої ради
юстиції по три члени, а всеукраїнська
конференція прокуратури - двох членів
Вищої ради юстиції.

Згідно вимог ст.ст. 54, 55 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» найвищою формою
адвокатського самоврядування є з'їзд
адвокатів України. У період між
з'їздами адвокатів України функції
адвокатського самоврядування виконує
Рада адвокатів України.

З наведених норм Конституції та Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» вбачається правильність
визначення відповідача у справі за
основною позовною вимогою - визнання
протиправним та скасування рішення
позачергового З'їзду адвокатів України
від 27.04.2014 про призначення на посади
членів Вищої ради юстиції адвокатів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та суддю Господарського
суду міста Києва ОСОБА_4,

Колегія суддів звертає увагу, що
зазначення позивачем іншої адреси
Ради адвокатів України за якою, як в
подальшому було встановлено, розміщена
не Рада адвокатів України Національної
асоціації адвокатів України, а
громадська організація, що також має
назву «Рада адвокатів України» не
свідчить про неправильне визначення
відповідача у справі, а лише вказує на
помилкове зазначення адреси
останнього. Враховуючи викладене
колегія суддів не вбачає порушень
процесуального закону в діях суду
першої інстанції, який задовольнив
клопотання представника позивача та
допустив виправлення адреси
відповідача у позові, оскільки зі
змісту позовної заяви вбачається що
вимоги стосуються саме позачергового
З'їзду адвокатів України в особі Ради
адвокатів України Національної
асоціації адвокатів України, а
волевиявлення позивача спрямоване
саме на визнання протиправним та
скасування рішення цього з'їзду.

Крім того, колегія суддів вважає
необхідним зазначити, що Голова Ради
адвокатів України ОСОБА_6 була присутня
в судовому засіданні 23.05.2014 у судді
першої інстанції, подала апеляційну
скаргу на постанову у справі,
користувалася всіма наданими КАС
України відповідачу правами при
розгляді справи в суді апеляційної
інстанції, а отже вчинення Окружним
адміністративним судом м. Києва дій,
які не передбачені КАСУ (заміна адреси
відповідача) не призвели до порушення
прав Ради адвокатів України як органу
адвокатського самоврядування.

Також суд апеляційної інстанції вважає
необхідним відзначити, що функція
покладена на з'їзд адвокатів щодо
призначення членів Вищої ради юстиції
є публічно-правовою, а отже справи
пов'язані з виконанням цих функцій,
належить вирішувати за правилами
адміністративного судочинства.
Наведене спростовує доводи апелянтів
щодо непідсудності справи
адміністративному суду та
необхідності закриття провадження у
справі.

Київський апеляційний
адміністративний суд також вважає, що
рішення про призначення членів Вищої
ради юстиції не є актом індивідуальної
дії, оскільки в даному випадку йдеться
про формування конституційного органу
відповідального за формування
високопрофесійного суддівського
корпусу, здатного кваліфіковано,
сумлінно та неупереджено здійснювати
правосуддя на професійній основі, а
також за прийняття рішень стосовно
порушень суддями і прокурорами вимог
щодо несумісності. Таким чином Вища
рада юстиції в межах покладених на неї
завдань також відповідальна перед
суспільством за незалежність та
професійність судової гілки влади, а
отже можливі порушення, допущені під
час формування цього органу, можуть
бути підставою для звернення до суду
будь-якого громадянина, незалежно від
наявності в нього статусу народного
депутата України. Підтвердженням
зазначених обставин також є відкриття
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_7, хоча ні оскаржуваним рішенням
позачергового з'їзду адвокатів, ні
оскаржуваною постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва права,
свободи та інтереси останнього не
порушені.

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону «Про Вищу
раду юстиції» порядок скликання і
проведення з'їзду адвокатів України
визначається Законом України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 4 ст. 54 Закону «Про адвокатуру
та адвокатську діяльність»
встановлено, що про питання, які
вносяться на обговорення з'їзду
адвокати повідомляються не пізніше як
за 20 днів до початку роботи з'їзду.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами повідомлення
щодо включення в порядок денний
питання про вибори до Вищої ради
юстиції було прийнято 24.04.2014 та цього ж
дня оприлюднене на офіційному
веб-порталі Національної асоціації
адвокатів України. Згідно вказаного
повідомлення (т.3. а.с. 75) кандидати
можуть подати заяву про висунення із
копіями підтверджуючих документів до
Ради адвокатів України у строк до 17.00
25.04.2014 або за поштовою адресою: м. Київ,
вул. Ярославська, 5, або за електронною:
. З довідки про подання заяв та
документів, що підтверджують
відповідність вимогам, встановлених до
членів ВРЮ (т.3 а.с. 77) вбачається, що
зазначеним правом скористалися 24.04.2014 -
ОСОБА_4, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, та
25.04.2014 - ОСОБА_2, ОСОБА_30, ОСОБА_18, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34 Натомість
адвокат ОСОБА_3 подав необхідний пакет
документів безпосередньо 26.04.2014 під час
роботи позачергового з'їзду адвокатів,
чим власне допустив порушення строків
встановлених Радою адвокатів України.
Водночас колегія суддів апеляційного
адміністративного суду порушення
допущене ОСОБА_3 вважає несуттєвим,
оскільки як вбачається з витягу
протоколу з'їзду до бюлетенів були
включені також особи, висунення яких
відбувалося безпосередньо на з'їзді -
адвокати ОСОБА_31, ОСОБА_35, ОСОБА_36

Разом з тим Законом «Про Вищу раду
юстиції» передбачені певні вимоги до
кандидатів у члени цього органу
(громадянство, вік, освіта, стаж роботи
тощо). Неподання особами, які мали намір
висунути свою кандидатуру, документів,
що підтверджують зазначені відомості,
автоматично позбавляє їх можливостей
бути включеним до бюлетенів для
голосування. Враховуючи викладене та
зважаючи на те, що переважна більшість
делегатів з'їзду дізналися про
включення до порядку денного питання
про обрання членів Вищої ради юстиції
безпосередньо на з'їзді, вони (делегати)
були позбавлені можливості надати
підтверджуючі документи та висунути
власні кандидатури для обрання до
Вищої ради юстиції.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що вимога, встановлена ч. 4 ст.
54 Закону «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» щодо
повідомлення адвокатів про питання,
які вносяться на обговорення з'їзду не
пізніше як за 20 днів до початку роботи
з'їзду, була передбачена законодавцем
спеціально для врахування необхідного
часу підготовки та обговорення питань
що виносяться на найвищу форму
адвокатського самоврядування (з'їзд) на
рівні конференцій адвокатів регіону.
Однак в даному випадку імперативні
строки, передбачені вищезазначеною
статтею були порушені. З витягу з
протоколу з'їзду не вбачається що на
обговорення делегатів ставилося
питання про можливість внесення змін
до порядку денного та включення до
нього питання про обрання членів Вищої
ради юстиції. Посилання апелянтів на
Закон України «Про відновлення довіри
до судової влади в Україні», яким
встановлено необхідність формування
нового складу Вищої ради юстиції» як на
підставу порушення норм Закону «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
колегія суддів оцінює критично,
оскільки нормами Закону «Про
відновлення довіри до судової влади в
Україні» не скасовано та не
призупинено ані окремих норм Закону
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» ані цього Закону в цілому,
а отже причинно-наслідковий зв'язок між
порушенням строків повідомлення
адвокатів щодо змін до порядку денного
з'їзду та необхідністю формування
Вищої ради юстиції відповідно до
Закону України «Про відновлення довіри
до судової влади в Україні» відсутній.

Щодо участі в голосуванні кооптованих
делегатів колегія суддів вважає, що
зазначена обставина судом першої
інстанції не встановлена, а в
матеріалах справи відсутні докази на
підставі яких можливо було б зробити
такі висновки. Водночас суд
апеляційної інстанції зазначає що
підстави для такого припущення
позивача, незважаючи на бездоказовість
його позиції в цій частині, наявні та
відповідачем всупереч вимогам сч.2 ст. 71
КАС України вони не спростовані.

Так, згідно витягу із протоколу
позачергового з'їзду адвокатів України
для участі в з'їзді було підтверджено
повноваження 282 делегатів - 251 - обрані
та 31 - кооптовані. Відповідно до цього ж
протоколу було видано 282 мандати.
Водночас згідно протоколу №5 засідання
мандатної комісії позачергового з'їзду
адвокатів України від 26.04.2014р. за
отриманням мандатів звернулися 252
делегати, із них 24 - кооптовані та 228 -
обрані. Таким чином кількість виданих
мандатів делегатам з'їзду в зазначених
документах різниться, відповідачами
будь-яких пояснень щодо цієї обставини
не надано. Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, бюлетені для
голосування виготовлялися
безпосередньо на з'їзді після
визначення делегатами з'їзду
кандидатур в члени Вищої ради юстиції.
Водночас згідно протоколу №4 лічильної
комісії для проведення голосування
було виготовлено282 бюлетені тобто з
урахуванням 31 кооптованого делегата.
Дійсно, реєстраційна відомість не
містить підписів кооптованих
делегатів про отримання ними бюлетенів
для голосування, однак вищезазначені
невідповідності ставлять під сумнів
правдивість цих даних.

Разом з тим як вже було зазначено вище у
зв'язку з неможливістю достеменного
встановлення обставини щодо участі або
не участі кооптованих делегатів з'їзду
в голосуванні, колегія суддів не бере
до уваги вказану обставину при
вирішенні справи.

Щодо встановлення результатів
голосування щодо призначення членів
Вищої ради юстиції колегія суддів
вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 54 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» рішення з'їзду адвокатів
України приймається шляхом
голосування більшістю делегатів, що
беруть участь в з'їзді. Натомість
відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 Закону
«Про Вищу раду юстиції» призначеним на
посаду члена Вищої ради юстиції
вважається кандидат, який за
результатами таємного голосування
отримав більшість голосів від числа
обраних делегатів з'їзду адвокатів
України. Якщо голосування проводиться
по кандидатурах, кількість яких
перевищує квоту для призначення на
посаду членів Вищої ради юстиції,
призначеними вважаються кандидати, які
набрали більшість голосів щодо інших
кандидатів.

З матеріалів справи вбачається що
позачерговим з'їздом адвокатів
проводилося голосування щодо більшої
кількості кандидатур, ніж встановлена
Конституцією та Законом «Про Вищу раду
юстиції» квота (2 адвокати, 1 суддя), а
саме з числа адвокатів до бюлетеня
було внесено 7 (сім) осіб, а з числа
суддів 3 (три) особи. За результатами
голосування кандидати серед адвокатів
ОСОБА_2, та ОСОБА_3 набрали відповідно 91
та 90 голосів, що є вищим показником
відносно голосів відданих за інших
кандидатів з числа адвокатів. Суддя
ОСОБА_4 набрав 95 голосів що є більшим
показником відносно голосів відданих
делегатами з'їзду за інших кандидатів з
числа суддів - ОСОБА_30 та ОСОБА_27

Враховуючи вищезазначені обставини,
апелянти звертають увагу на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права (ч.2.
ст.10 «Про Вищу раду юстиції»), оскільки
встановлення результатів голосування
здійснювалося у відповідності до вимог
вказаної норми Закону - більшість
відносно інших кандидатів, а не від
числа обраних.

Однак, на думку колегії Київського
апеляційного адміністративного суду,
зазначене тлумачення цієї норми Закону
є помилковим з огляду на наступне.

Конституцією України визначено з'їзд
адвокатів України як один з органів що
бере участь у формуванні
конституційного органу - Вищої ради
юстиції, на яку як Основним Законом так
і Законом «Про Вищу раду юстиції»
покладено основні функції щодо
формування та здійснення незалежного,
професійного та незаангажованого
правосуддя. З логіки норм Закону
вбачається, що обраними до складу Вищої
ради юстиції в межах відведеної квоти
мають бути делегати, які користуються
авторитетом, повагою та підтримкою
більшості, що відповідає загальним
засадам справедливості,
демократичності та прозорості
формування представницького органу.

Разом з тим, зниження вимог щодо
кількості набраних голосів для обрання
до складу Вищої ради юстиції, якщо
голосування відбувається за
кандидатів з перевищенням
встановленої квоти (як це було при
прийнятті рішення позачерговим з'їздом
адвокатів що є предметом даного
судового розгляду) фактично нівелює
необхідність підтримки кандидатів
більшістю.

Колегія суддів вважає що відмінність у
процедурі голосування, передбаченій
Законами «Про Вищу раду юстиції» і «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
не має наслідком встановлення інших
правил щодо встановлення результатів
голосування та, відповідно, прийняття
або не прийняття рішення, а лише
визначає особливості при проведенні
голосування за призначення членів
Вищої ради юстиції - більшість від
обраних делегатів при голосуванні за
кандидатів в межах відведеної квоти та
більшість відносно інших кандидатів у
разі якщо квоту перевищено. Проте
незмінним залишається необхідність
набрання кандидатом більшості голосів
делегатів, що беруть участь в з'їзді, як
це встановлено ст. 54 Закону «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
за принципом 50%+1 голос.

Як вже було зазначено вище участь в
роботі з'їзду взяли участь за одними
даними 251 обраний делегат, за іншими 228,
таким чином більшість становить в
одному випадку 126 в іншому 115 делегатів.
Жоден з призначених позачерговим
з'їздом адвокатів членів Вищої ради
юстиції не набрав необхідної кількості
голосів (ОСОБА_2 -91, ОСОБА_3-90, ОСОБА_4- 95), в
зв'язку з чим вказане рішення про їх
призначення є протиправним та підлягає
скасуванню.

Позовна вимога про визнання
відсутності повноважень в членів Вищої
ради юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
заявлена позивачем шляхом подання
заяви про доповнення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з
апелянтами щодо того, що вказаною
вимогою доповнено предмет позову, що
суперечить вимогам КАС України, який
передбачає що до початку розгляду
справи по суті позивач має право не
доповнити а лише змінити предмет або
підстави позову. Київський апеляційний
адміністративний суд погоджується з
судом першої інстанції, що в даному
випадку доповнення позову іншою (новою)
вимогою слід розцінювати саме як
збільшення позовних вимог, оскільки
визнання відсутності повноважень
члена Вищої ради юстиції є похідним від
вимоги про скасування рішення про
призначення цих членів Вищої ради
юстиції, а також зважаючи на те, що
імперативними вимогами ст. 18 Закону
«Про Вищу раду юстиції» не передбачено
припинення повноважень членів цього
органу на підставі судового рішення,
яким скасовано рішення про їх обрання.
Таким чином звернення позивачем до
суду з вимогою про визнання
відсутності повноважень в повній мірі
забезпечує належний захист та
відновлення порушеного права та
інтересу позивача.

Крім того, необхідно взяти до уваги що
відповідно до ст. 17 Закону «Про Вищу
раду юстиції» член Вищої ради юстиції
перед вступом на посаду складає на
засіданні Верховної Ради України
присягу. Відмова скласти присягу має
наслідком втрату членства у Вищій раді
юстиції. Таким чином складання присяги
є невід'ємною умовою набуття
повноважень члена Вищої ради юстиції
від якого залежить як статус
безпосередньо призначеного члена
Вищої ради юстиції так і набуття
повноважень Вищою радою юстиції в
цілому.

Як свідчать матеріали справи члени
Вищої ради юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 склали присягу на засіданні
Верховної ради України 16.05.2014.

З наведеного вбачається, що скасування
рішення з'їзду про призначення
вказаних осіб членами Вищої ради
юстиції, однак не прийняття рішень щодо
наявності чи відсутності в них
повноважень, враховуючи складання
останніми присяги, в подальшому після
призначення новим черговим чи
позачерговим з'їздом адвокатів інших
членів Вищої ради юстиції може
викликати суперечності щодо
можливості приведення до присяги
новопризначених членів Вищої ради
юстиції у зв'язку з тим що членство в
зазначеному органі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в установленому Законом «Про
Вищу раду юстиції» порядку не втрачено
та не припинено. Враховуючи необмежене
коло осіб, які як було обґрунтовано
вище, мають право оскаржувати в
судовому порядку порушення допущені
при формуванні Вищої ради юстиції, така
невизначеність може призвести до
ініціювання, в т.ч. навмисного, судових
позовів з метою блокування роботи
Вищої ради юстиції.

Ще одним аргументом на які посилаються
апелянти обґрунтовуючи незаконність
постанови суду першої інстанції є
задоволення позовних вимог до
відповідачів - членів Вищої ради
юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як
фізичних осіб. Апелянти вказують що ні
вказані особи ні позивач не є
суб'єктами владних повноважень, крім
того заявлена вимога - визнання
відсутності повноважень не є такою, що
передбачена ч.4 ст. 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
та відповідачами за якими можуть бути
фізичні особи: про тимчасову заборону
(зупинення) окремих видів або всієї
діяльності об'єднання громадян; про
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); в інших випадках
передбачених законом.

Колегія суддів повністю погоджується з
правильністю визначення апелянтами
статусу сторін, а саме позивач та
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не є
суб'єктами владних повноважень. Також
колегія згодна з тим що заявлена у
позові ОСОБА_16 вимога до вказаних осіб
не входить до переліку тих, що
встановлені вищезазначеною статтею
КАС України та відсутності
імперативної норми, що надає право
ОСОБА_16 на звернення до суду з такою
вимогою до фізичних осіб в інших
законах України.

Проте, незважаючи на викладене колегія
суддів вважає, що на підставі
вищезазначених та правильних доводів,
якщо їх розглядати не в сукупності та
безвідносно до конкретної справи,
апелянти дійшли помилкових висновків,
оскільки надання оцінки вказаним
доводам має здійснюватись в їх
сукупності з урахуванням всіх обставин
справи та виходячи із загальних засад
здійснення судочинства
адміністративними судами.

Так, особи, які подали апеляційні
скарги, не звернули увагу, що
позивачами в адміністративному
процесі можуть бути фізичні та
юридичні особи, а також суб'єкти
владних повноважень. Право звернення
ОСОБА_16 до адміністративного суду з
позовом, що розглядається в межах даної
справи, а також правомірність розгляду
позовних вимог, в т.ч. вимоги про
відсутність повноважень членів Вищої
ради юстиції в порядку
адміністративного судочинства
Київським адміністративним
апеляційним судом було обґрунтовано
вище. Крім того, зазначена вимога
позивача за своєю суттю та змістом є
вимогою про встановлення факту. На
відміну від Цивільного процесуального
кодексу України Кодекс
адміністративного судочинства України
не містить норм, якими б передбачалася
процедура та правила розгляду спорів,
пов'язаних із встановленням фактів,
крім як встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень. Колегія
суддів вважає, що доводи апелянтів про
необхідність припинення провадження у
справі в частині вимог до фізичних осіб
у зв'язку з її непідсудністю
адміністративним судам були б
слушними, якби така вимога була
самостійною, а не випливала з основної
позовної вимоги - визнання
протиправним та скасування рішення
позачергового з'їзду адвокатів, яка має
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Щодо неправильного встановлення
суб'єктного складу сторін
(відповідачів) колегія суддів дійшла
наступних висновків. Вимога про
визнання відсутності повноважень
члена Вищої ради юстиції не могла бути
заявлена до відповідача за основною
вимогою, оскільки після призначення
членами Вищої ради юстиції
позачерговим з'їздом адвокатів,
вказані особи склали присягу в
парламенті, що як вже було зазначено
вище є необхідною умовою набуття
повноважень члена Вищої ради юстиції.
Відповідачем за цією вимогою не могло
бути зазначено також і Верховну Раду
України у зв'язку з тим, що вона жодним
чином не причетна до призначення
вказаних членів Вищої ради юстиції.
Разом з тим і Вища рада юстиції в даному
випадку не може бути відповідачем у
зв'язку з тим що вона на момент подання
позову та розгляду справи була не
сформована та, відповідно, не
повноважна.

Апелянти не звернули увагу, що вимоги
передбачені ч. 4 ст. 54 КАС України
визначають підстави для звернення до
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи лише суб'єктами владних
повноважень, однак положеннями кодексу
не врегульовано як бути у випадку якщо
з подібною похідною позовною вимогою
до суду звернеться фізична особа. Крім
того припинення провадження у даній
справі в частині позовних вимог до
фізичних осіб, зважаючи на їх
пов'язаність з основною вимогою, лише з
причини непідсудності такої вимоги
адміністративним судам, змушує особу
звертатися до суду в порядку іншого
судочинства, а отже право особи до
прийняття рішення іншим судом не може
вважатися захищеним та (або)
відновленим.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Статтею 6 Кодексу встановлено право
кожної особи на звернення до
адміністративного суду за захистом у
разі якщо суб'єктом владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. Відповідно до вимог ч.4 ст.
8 Кодексу відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
відносини забороняється.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає цілком правомірним та
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про залучення як
відповідачів фізичних осіб ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 При цьому такі дії
суду хоча прямо і не передбачені
нормами КАСУ, однак випливають із
загальних засад адміністративного
судочинства, а саме необхідності
повного захисту порушених прав та
інтересів позивача. Крім того, заявлена
до фізичних осіб вимога не має
зобов'язального або заборонюючого
характеру, не порушує прав, свобод чи
інтересів відповідачів. Отже
вищенаведені дії суду першої інстанції
колегія суддів не вважає порушенням
процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_15
задовольнити, окрему ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
травня 2014 року скасувати.

Апеляційні скарги членів Вищої ради
юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Ради
адвокатів України в особі Голови Ради
адвокатів України ОСОБА_6, ОСОБА_7
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 11.09.2014.

Головуючий суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

К.А. Бабенко

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Бабенко К.А