Справа № 457/1936/13-а
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1936/13-а
номер провадження №2-а/457/7/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області в складі: судді Марчука В.І. при
секретарі Словіцькій О.Ю., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до сержанта міліції взводу роти
ДАІ м. Калуша Голинського В.Я. про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до сержанта
міліції взводу роти ДАІ м. Калуша
Голинського В.Я. про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що
постановою у справі про
адміністративне правопорушення серія
АА2 №584908 в справі про адміністративне
правопорушення від 13.10.2013 року позивача
було притягнено до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн., за те, що він 13.10.2013 року о 15 год. 01
хв. керуючи автомобілем Мерседес,
реєстраційний номер НОМЕР_1 перевищив
швидкість руху більше, як на 20 км./год., а
саме: рухався зі швидкістю 88 км./год.,
швидкість вимірювалась приладом Візир
0812377. Позивач дану постанову вважає
безпідставною та такою, що не
відповідає нормам КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просить поновити
термін на оскарження та скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серія АА2 №584908.

В судове засідання відповідач не
з'явився, хоча його належним чином було
повідомлено про розгляд справи, однак
суд вирішив слухати справу у його
відсутності, оскільки у матеріалах
справи достатньо доказів, які
висвітлюють права та взаємовідносини
сторін.

Заслухавши позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, на підставі
їх повного, об'єктивного та всебічного
дослідження, суд дійшов переконання, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Позивач не заперечує, що протокол про
адміністративне правопорушення
складався, і його копія була вручена
йому під розписку, однак йому не були
роз'яснені права та обов'язки
передбачені ст.63 Конституції України,
ст.268 КУпАП. Такі доводи позивача
відповідачем не було спростовано.

На підставі ст.256 КУпАП у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення); місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Таким чином, відповідачем було
порушено право особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
на захист, гарантований Конституцією
України, також обмежено право на
подання доказів, надання пояснень, яке
гарнтовано ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Постанова серії АА2 №584908 від 13.10.2013
року не містить жодних фактичних даних,
які безспірно підтверджують винність
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином вина ОСОБА_1 у порушенні
вимог ч.1 ст. 122 КУпАП не доведена,
оскільки для вирішення питання про
його притягнення до адміністративної
відповідальності необхідно
встановити, чи було вчинено
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні.

Суд вважає, що при складанні постанови
про адміністративне правопорушення
було порушено вимоги ст. 283 КУпАП, а саме
- не вірно викладені обставини події.

Також при винесенні постанови була
порушена ст. 33 КУпАП, яка зобов'язує при
накладенні стягнення враховувати
характер вчиненого правопорушення,
особи порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.
Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст.
19 Конституції України.

Суд вважає, що наданими матеріалами не
доведена вина ОСОБА_1 у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП.

Відповідач по справі не виконав
покладених на нього обов'язків щодо
доказування правомірності прийнятого
рішення, не урахував усі обставини, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії). Винесена постанова
серії АА2 № 584908 від 13.10.2013 року про
накладення адміністративного
стягнення суперечить ст.ст. 7, 9, 33, 251, 252,
254, 256 КУпАП, ст.ст. 70, 71 КАС України, у
зв'язку із чим вина позивача у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП, не доведена, тому в діях позивача
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 102 КАС України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд
вбачає підстави для задоволення позову
ОСОБА_1, постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №584908 від 13.10.2013 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП -
слід скасувати у зв'язку із відсутністю
в діях ОСОБА_1, складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 102,138, 139, 160, 161,162,163,171-2
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на
звернення до суду.

Постанову серії АА2 №584908 від 13.10.2013 року
інспектора ДПС 3-го взводу Роти ДПС ДАІ
сержанта міліції Голинького В.Я. про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в
сумі 255 гривень скасувати, справу
провадженням закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя: В. І. Марчук