Справа № 2а-942/12,16545/12
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
Справа № 180925/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю секретаря судового засідання
Сердюк О. Ю.

особи, яка подала апеляційну

скаргу (позивача)
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 18 вересня 2012
року про залишення позовної заяви без
розгляду по справі №712/16545/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Оноківської сільської ради
Ужгородського району Закарпатської
області про визнання частково нечинним
рішення Оноківської сільської ради від
12 листопада 2009 року та зобов'язання
утриматись від вчинення певних дій, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області з адміністративним позовом до
Оноківської сільської ради
Ужгородського району Закарпатської
області і просив: визнати нечинним
рішення від 12 листопада 2009 року «Про
скасування рішення Оноківської
сільської ради від 30 березня 2007 року
про надання підприємцю ОСОБА_1 дозволу
на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 0,0046 гектара в
АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача
утриматися від дій та прийняття рішень,
які перешкоджають виготовленню та
затвердженню проекту відведення
земельної ділянки, площею 0,0046 гектара
АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача
відшкодувати моральну шкоду у розмірі
25 000 гривень. Крім цього, позивач просив
поновити пропущені строки звернення до
адміністративного суду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 18
вересня 2012 року позовну заяву ОСОБА_1 до
Оноківської сільської ради
Ужгородського району Закарпатської
області про визнання частково нечинним
рішення Оноківської сільської ради від
12 листопада 2009 року та зобов'язання
утриматись від вчинення певних дій
залишено без розгляду.

Позивач з такою ухвалою суду першої
інстанції не погодився і оскаржив її в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Посилаючись у поданій апеляційній
скарзі на незаконність вказаної ухвали
у зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин, які мають значення для справи
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
оскаржувану ухвалу, поновити пропущені
строки звернення до адміністративного
суду, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, посилається на ті обставини, що
10 липня 2003 року Оноківською сільською
радою було надано дозвіл на збір
матеріалів попереднього погодження
земельної ділянки площею 100 метрів
квадратних і рішенням від 25 січня 2005
року погоджено місце розташування
земельної ділянки. Проте, своїм
рішенням від 30 березня 2007 року сільська
рада зменшила розмір земельної ділянки
із 100 метрів квадратних до 46 метрів
квадратних. Також, рішенням від 12
листопада 2009 року сільською радою
прийнято рішення про скасування
рішення від 30 березня 2007 року. Про це
рішення йому стало відомо у 2010 році і
він 22 листопада 2010 року звернувся до
суду з відповідним позовом про
скасування цього рішення. 23 листопада
2010 року Закарпатський окружний
адміністративний суд виніс ухвалу про
повернення позовної заяви. Ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30 березня
2012 року роз'яснено, що дана справа
підсудна місцевому загальному суду, як
адміністративному суду, у зв'язку з чим
він звернувся з відповідним позовом до
Ужгородського міськрайонного суду.
Ухвалою цього суду від 31 серпня 2012 року
адміністративний позов було залишено
без розгляду у зв'язку з його повторною
неявкою в судове засідання без
поважних причин. Проте, причиною неявки
була його хвороба. 11 вересня 2012 року він
повторно звернувся до суду з таким же
адміністративним позовом, який ухвалою
від 18 вересня 2012 року було залишено без
розгляду у зв'язку пропуском строку
звернення до адміністративного суду
без поважних причин. Проте, суд першої
інстанції не врахував усіх
вищевикладених обставин і те, що він
внаслідок інвалідності позбавлений
можливості вчасно реагувати на судові
повістки (виклики).

В судовому засіданні позивач підтримав
доводи, викладені на обґрунтування
апеляційної скарги, і просить
задовольнити апеляційну скаргу з
викладених підстав.

Відповідач в судове засідання
представника не направив, хоча
повідомлявся належним чином та у
встановленому законом порядку про
дату, час та місце судового засідання
апеляційного суду.

При цьому, відповідач не повідомив
апеляційний суд про причини неприбуття
представника, а також не направив
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Оскільки судом не визнавалася
обов'язковою участь представника
відповідача в апеляційному розгляді
справи, вищевикладені обставини у
відповідності до ст. 196 ч. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
не перешкоджають апеляційному
розгляду справи за відсутності
представника відповідача.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
доводи особи, яка подала апеляційну
скаргу (позивача по справі),
перевіривши і обговоривши доводи
апеляційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про
залишення позову без розгляду, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач подав адміністративний позов 11
вересня 2012 року, хоча оскаржуване
рішення було прийнято ще 12 листопада 2009
року. Також, за висновком суду першої
інстанції, позивач, викладаючи у
позовній заяві клопотання про
поновлення строку, не навів будь - яких
поважних причин його пропуску.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду не погоджується із висновком суду
першої інстанції та звертає увагу на
таке.

Відповідно до ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, згідно із частиною 3 статті 99
цього ж Кодексу для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Згідно ст. 100 Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

З матеріалів справи убачається, що
позивач звертався з адміністративним
позовом, предметом якого було рішення
Оноківської сільської ради від 12
листопада 2009 року, до Закарпатського
окружного адміністративного суду, який
ухвалою від 23 листопада 2010 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року, повернув
позивачу позовну заяву на підставі ст.
108 ч. 3 п. 6 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Крім цього, позовну заяву ОСОБА_1 з
аналогічними вимогами було залишено
без розгляду ухвалою Ужгородського
міськрайонного суду від 31 серпня 2012
року.

Статтею 6 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено право
кожної особи на судовий захист в
порядку, передбаченому цим Кодексом і
ніхто не може бути позбавлений права
на розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена. Тобто залишення
адміністративного позову без розгляду,
як обмеження доступу особи до
правосуддя в порядку
адміністративного судочинства,
повинно бути обґрунтованим і належним
чином мотивованим.

У даному випадку вищевикладені
обставини не були враховані судом і їм
не було надано жодної правової оцінки в
оскаржуваній ухвалі, хоча у заяві про
поновлення строків звернення до
адміністративного суду позивачем ці
обставини були описані. Тобто,
вищенаведене не дає підстав для
висновку про зловживання позивача
процесуальними правами чи недбале
ставлення до своїх процесуальних прав.

Крім цього, на думку колегія суддів
апеляційного суду суттєвою обставиною
є і хронічне захворювання позивача та
перебування у зв'язку з цим на
диспансерному обліку.

Не врахування вказаних обставин судом
першої інстанції при вирішенні питання
поновлення строку звернення до суду
призвело до обґрунтованого обмеження
особи у доступі до правосуддя.

Відповідно до вимог ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Проте суд першої інстанції не
дотримався вимог вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, внаслідок чого прийшов до
помилкового висновку.

При цьому, обставини, викладені ОСОБА_1
на обґрунтування доводів апеляційної
скарги колегія суддів апеляційного
суду вважає такими, що заслуговують на
увагу і спростовують висновки суду
першої інстанції.

Згідно ст. 204 Кодексу адміністративного
судочинства України підставами для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є, зокрема, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

На підставі системного аналізу
фактичних обставин та вказаних
правових норм колегія суддів
апеляційного суду, приходить до
висновку, що внаслідок помилкової
оцінки обставин справи та порушення
процесуальних норм, суд першої
інстанції прийшов до неправильних
висновків щодо пропуску строку
звернення до суду з адміністративним
позовом без поважних причин.

При цьому, як було зазначено вище,
статтею 204 Кодексу адміністративного
судочинства України, передбачено за
наявності підстав скасування ухвали
суду першої інстанції, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
Разом з тим, Кодексом
адміністративного судочинства України
не передбачено при розгляді
апеляційних скарг на судові рішення,
які перешкоджають подальшому
провадженню у справі, повноважень
апеляційного суду у зв'язку із
скасуванням судових рішень суду першої
інстанції вирішувати питання
поновлення строку звернення до суду та
направляти адміністративні справи на
новий судовий розгляд.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід
задовольнити частково: ухвалу суду
першої інстанції про залишення
адміністративного позову без розгляду
слід скасувати, а справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст. ст. 159, 165, 195, 196, 199, 204, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 18
вересня 2012 року про залишення позовної
заяви без розгляду по справі №712/16545/12
скасувати.

Матеріали справи за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Оноківської
сільської ради Ужгородського району
Закарпатської області про визнання
частково нечинним рішення Оноківської
сільської ради від 12 листопада 2009 року
та зобов'язання утриматись від
вчинення певних дій направити до
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Ухвалу у повному обсязі складено
09 вересня 2014 року.