Справа № 369/3191/14-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Усатов Д.Д.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Києво-Святошинського
районного суду м. Києва від 29 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позов до Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області про визнання дій посадових
осіб відповідача неправомірними та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок і виплату підвищення
до пенсії у розмірі 350 % мінімальної
пенсії за віком починаючи з 21.09.2013
року, а також про зобов'язання
відповідача перерахувати та
нараховувати та виплачувати пенсію
в розмірі відповідно до постанови КМ
України від 13.07.2004 № 894 на 12 % та як
учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС в
розмірі якій передбачає збільшення
пенсійних витрат за постановою КМ
України від 27.12.2005 р. в 3,5 рази в
зв'язку зі зміною прожиткового
мінімуму з 01.12.2013 р.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду м. Києва від 29 травня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Позивач, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом ІІ групи, який має
право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" у редакції від
23 листопада 1995 року інвалідам війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання, що виплачується замість
пенсії, підвищуються: інвалідам I групи
- у розмірі 400 процентів мінімальної
пенсії за віком, II групи - 350 процентів
мінімальної пенсії за віком, III групи -
200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 04.07.2002 року 52-IV,
статтю 13 зазначеного Закону доповнено
новою частиною, у зв'язку із чим частину
третю слід вважати частиною четвертою.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"" від 05.10.2005 року №2939-IV, який
набрав чинності 01.01.2006 року, внесені
зміни, зокрема, частину четверту статті
13 викладено в такій редакції:

"Інвалідам війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, II
групи - 40 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, III групи - 30 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність".

Отже, положення ч. 4 ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" у
вищезазначеній редакції, які діють з 01
січня 2006 року та по теперішній час,
передбачають підвищення до пенсії
інвалідам війни ІІ групи на 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а не на 350
процентів мінімальної пенсії за віком,
як це було встановлено судом першої
інстанції.

Як вбачається з листа від 19.03.2014 року
№90/В-01, відповідачем здійснювалась
виплата підвищення до пенсії позивачу
як інваліду війни ІІ групи на 40
процентів.

Таким чином, правові підстави для
перерахунку пенсії позивача із
розрахунку 350% мінімальної пенсії за
віком відсутні.

Відповідно до п. 6 статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 13.07.2004 № 894 "Про підвищення
розмірів пенсій, призначених
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачалося збільшення з 1 вересня 2004
року на 12% пенсії, призначені
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Постановою
№ 1293, з метою здійснення подальших
заходів щодо диференціації розмірів
пенсій, було прийнято рішення про
збільшення розміру пенсії, призначеної
відповідно до статті 54 Закону № 796: у 3,5
рази - пенсію по інвалідності учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей; у 2,5 рази - пенсію по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987-1990 роках, громадянам, евакуйованим
у 1986 році із зони відчуження, та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей.

Пунктом 2 цієї Постанови встановлено,
що мінімальний розмір пенсії,
передбачений частиною четвертою
статті 54 Закону, не може бути нижчим:
для інвалідів з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлений причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи
-500 гривень, III групи - 467 гривень; для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, I групи - 440
гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370
гривень.

Вказана постанова відповідно п. 4
набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 13.07.2004 № 894 "Про підвищення розмірів
пенсій, призначених відповідно до ч. 4
ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та постанова Кабінету
Міністрів України від 27.12.2005 № 1293 "Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
носили разовий характер та підлягали
виконанню відповідно у 2004 та 2006 роках.

З аналізу змісту постанов №894, №1293
видно, що не передбачається повторного
збільшення пенсії після їх виконання
та призначення нового розміру.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність 949 гр., який
визначений законом України «Про
державний бюджет України на 2013 рік»
позивачу встановлені підвищення, як
особі прирівняній до інвалідів Великої
Вітчизняної Війни в сумі 379 гр. 60 коп.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
відповідно до положень ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушення з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми
вбачається, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду м.
Києва від 29 травня 2014 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені статтею 212 КАС
України.

Головуючий суддя

Є.І. Мєзєнцев

суддя

В.В. Файдюк

суддя

Є.В. Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.