Справа № 808/3757/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року о/об 12 год. 34 хв.Справа
№ 808/3757/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у
місті Запоріжжі у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства
«Український графіт»

про стягнення заборгованості з
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії за віком, призначеної
на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя (надалі - позивач або УПФУ в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя) звернулось із
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» (надалі -
відповідач або ПАТ «Український
графіт») з вимогами про стягнення з
відповідача 68711 грн. 73 коп.
заборгованості з фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії за віком,
призначеної відповідно до п.«а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за період з березня 2014
року по травень 2014 року.

У позові зазначено, що відповідач у
порушення вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не відшкодував витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
Вказаним пенсіонерам призначена
пенсія відповідно до п.«а» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
довідками відповідача. У зв'язку з цим
за підприємством утворилася
заборгованість у сумі 68711 грн. 73 коп.,
яку позивач просить стягнути у
судовому порядку.

Представником позивача подано до суду
клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження; на
задоволенні позовних вимог наполягає.

Представником відповідача подані до
суду письмові заперечення на
адміністративний позов, в яких він не
погоджується з позовними вимогами з
наступних підстав.

По-перше: відповідно до п.6.6 «Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої 19.12.2003 постановою
Правління Пенсійного фонду України
№21-1 (далі за текстом заперечення -
Інструкція №21-1): «додаткові пенсії,
доплати, надбавки та підвищення
призначені відповідно до
законодавства України, не включаються
до розміру фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій, що
підлягають відшкодуванню». Пунктом 6
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 01.01.2004, передбачено, що до
прийняття відповідного закону до
пенсій, передбачених цим Законом,
установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення». Зазначені надбавки та
підвищення встановлюються в розмірах,
що фактично виплачувалися на день
набрання чинності цим Законом з
наступною індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Відповідно
до бюджету Пенсійного фонду України на
2013 рік, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №101 від
11.02.2013, виплачуються за рахунок
державного бюджету, в тому числі
дотація на виплату пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій, призначених за
різними пенсійними програмами.
Враховуючи зазначені положення
законодавства, на думку відповідача,
будь-які доплати, надбавки та
підвищення повинні виплачуватися
пенсіонеру за рахунок коштів
Державного бюджету України. З цих
підстав відповідач вважає, що вимоги
щодо стягнення з ПАТ «Український
графіт» суми відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій призначених
на пільгових умовах відповідно до
Списку №1 в частині стягнення доплат, в
тому числі за понаднормативний стаж,
надбавок та підвищень, включених до
наданих позивачем розрахунків за
березень-травень 2014 року, не мають
жодних правових підстав.

По-друге: відповідно до ч.1 п.6.2
постанови Правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 №21-1 «Про
затвердження Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи з урахуванням
вимог абзацу третього пп.1 п.2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Отже, при
визначенні проценту пільгового стажу,
що підлягає сплаті відповідачем,
позивач має брати до уваги весь
відпрацьований працівником стаж, який
дає право на призначення пільгової
пенсії за Списком №1 чи Списком №2.
Таким чином, по пенсіонерам ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_10 позивач
розрахував процент пільгового стажу,
що підлягає сплаті відповідачем, а
відтак, й суму відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій не пропорційно стажу
роботи на всіх підприємствах, де
працювали ці особи повний робочий день
на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком №1.

По-третє: передбачено покриття витрат
на виплату і доставку пенсій особам,
які працювали за Списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та не передбачено покриття
таких витрат Пенсійним фондом на
виплату і доставку пенсій особам, які
працювали за Списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956. Відповідно до
ч.2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України ... до
100-відсоткового розміру відшкодування.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», об'єктом оподаткування є
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівником пенсійного
віку, передбаченого ст.12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», тобто за
Списком №2. Зазначені нормативні акти
містять пряму норму, яка передбачає
покриття підприємствами фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на роботах за Списком №1,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України і не містить норми, якою б
передбачалось покриття підприємствами
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій за Списками №1, затвердженими
Положенням про порядок призначення та
виплату державних пенсій, затвердженим
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956. Всупереч вимогам законодавства,
позивач по пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_8,
ОСОБА_1 при розрахунку суми
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій
необґрунтовано відніс витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
до 01.01.1992 працювали на роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці на
ПАТ «Український графіт». На думку
відповідача, позивач помилково
ототожнює норми, які регулюють
призначення особам пільгових пенсій, а
саме: ст.100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», п.«а» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
які стосуються саме порядку
призначення пільгових пенсій, а не
порядку відшкодування підприємствами
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій та норми, якими
регулюються відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, а саме ч.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Вчетверте: в якості доказів позивачем
надані до матеріалів справи копії
протоколів про призначення пенсій.
Однак суми пенсій, зазначені в цих
протоколах є значно меншими від сум,
зазначених в розрахунках позивача.
Позивачем не надано документів, які б
підтверджували правомірність
нарахування зазначених в розрахунках
сум, з яких би вбачалося з чого
складається сума пенсії, які надбавки
та доплати входять до її складу, коли та
на якій підставі збільшувались суми
пенсій (здійснювався перерахунок).
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Окрім того, оскільки йдеться
мова про відшкодування фактичних
витрат позивача на виплату та доставку
пільгових пенсій, вимозі про
відшкодування коштів має передувати
сам факт здійснення таких витрат.
Позивач має довести, що ним такі
витрати були фактично понесені, тобто,
надати докази на підтвердження факту
отримання коштів пенсіонерами. Такими
доказами мають бути відповідні
розрахункові документи, з яких би прямо
вбачалося перерахування коштів на
відкритий пенсіонеру картковий
рахунок, або видача коштів готівкою
через підприємства зв'язку. Надалі
позивачем довідки не можуть вважатися
належними доказами понесення
позивачем фактичних витрат. Оскільки
вони складені самим позивачем,
свідчать лише про нараховані до
виплати пенсіонерам суми пенсій й не
містять підпису особи про отримання
цих сум. Таким чином, позивачем, в
порушення ст.ст.69, 71 КАС України не
надано жодного належного доказу, яким
би підтверджувався факт понесення
позивачем витрат з виплати та доставки
пенсій в заявленій у позові сумі,
правомірність нарахування зазначених
в розрахунках сум пенсій,
відпрацьований працівниками стаж
роботи. Розмір сум відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій згідно
наданих розрахунків на загальну суму
68711 грн. 73 коп. визначено позивачем з
порушенням чинного законодавства. ПАТ
«Український графіт» в жодному разі не
відмовляється від сплати сум
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
однак сума наданих позивачем
розрахунків значно перевищує суму, яку
повинно відшкодувати ПАТ «Український
графіт» відповідно до законодавства.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув. Причини
неприбуття суду не повідомив. Судом не
визнано обов'язкову участь
відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд з'ясував наступне.

ПАТ «Український графіт» є юридичною
особою зареєстрованою за адресою: 69600,
м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.20.
Відповідач має ідентифікаційний код
00196204.

ПАТ «Український графіт» є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», а
також платником страхових внесків
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Відповідач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя.

Як з'ясовано судом, працівникам ПАТ
«Український графіт»: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 виплачується
пенсія за віком на пільгових умовах
відповідно до п.«а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Пенсії призначені на підставі довідок,
які встановлювали характер праці та
право на призначення пільгової пенсії,
виданих ПАТ «Український графіт», та на
підставі протоколів про призначення
пенсій, наявних в матеріалах справи.

Судом з'ясовано, що пенсіонер ОСОБА_1
працював на підприємстві відповідача
та виконував роботу, яка згідно
законодавства дає йому право на пенсію
на пільгових умовах. Стаж роботи на ПАТ
«Український графіт» становить 09 років
04 місяці. Відповідно частка плати
даного підприємства становить 93,33%.
Отже, відповідач повинен відшкодувати
до Пенсійного фонду України 9454 грн. 11
коп.

ОСОБА_2 працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
згідно законодавства дає йому право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
09 років. Відповідно частка плати даного
підприємства становить 100%. Отже,
відповідач повинен відшкодувати до
Пенсійного фонду України 7652 грн. 73 коп.

ОСОБА_3 працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
згідно законодавства дає йому право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
07 років 0,17 місяців. Відповідно частка
плати даного підприємства становить
87,67%. Отже, відповідач повинен
відшкодувати до Пенсійного фонду
України 5995 грн. 35 коп.

ОСОБА_4 працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
згідно законодавства дає йому право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
10 років. Відповідно частка плати даного
підприємства становить 100%. Отже,
відповідач повинен відшкодувати до
Пенсійного фонду України 12954 грн. 36 коп.

ОСОБА_5 працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
згідно законодавства дає йому право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
00 років 8,47 місяців. Відповідно частка
плати даного підприємства становить
7,06%. Отже, відповідач повинен
відшкодувати до Пенсійного фонду
України 361 грн. 56 коп.

ОСОБА_6 працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
згідно законодавства дає йому право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
10 років. Відповідно частка плати даного
підприємства становить 100%. Отже,
відповідач повинен відшкодувати до
Пенсійного фонду України 8230 грн. 83 коп.

ОСОБА_7 працювала на підприємстві
відповідача та виконувала роботу, яка
згідно законодавства дає їй право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
07 років 6,00 місяців. Відповідно частка
плати даного підприємства становить
100%. Отже, відповідач повинен
відшкодувати до Пенсійного фонду
України 4429 грн. 43 коп.

ОСОБА_8 працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
згідно законодавства дає йому право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
04 років 5,30 місяців. Відповідно частка
плати даного підприємства становить
44,42%. Отже, відповідач повинен
відшкодувати до Пенсійного фонду
України 3682 грн. 89 коп.

ОСОБА_9 працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
згідно законодавства дає йому право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
10 років. Відповідно частка плати даного
підприємства становить 100%. Отже,
відповідач повинен відшкодувати до
Пенсійного фонду України 8420 грн. 82 коп.

ОСОБА_10 працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
згідно законодавства дає йому право на
пенсію на пільгових умовах. Стаж роботи
на ПАТ «Український графіт» становить
09 років 2,03 місяців. Відповідно частка
плати даного підприємства становить
91,69%. Отже, відповідач повинен
відшкодувати до Пенсійного фонду
України 7529 грн. 65 коп.

Пунктом «а» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від
05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ)
передбачено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники зайняті повний робочий день
на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці - за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
постановою Кабінету міністрів України,
і за результатами атестації робочих
місць, за якими підтверджується право
працівника на пільги та компенсації,
пов'язані із зайнятістю в
несприятливих умовах праці: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

У ч.4 ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» зазначено, що порядок
пенсійного забезпечення осіб, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно з ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно матеріалам справи, пенсії
призначені вище вказаним пенсіонерам
після введення у дію Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі -
Закон №1058-ІV) визначено принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду.

Згідно з абз.1 п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Також, згідно з абз.2 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

З урахуванням зазначеного, суд вважає,
що відповідач повинен покривати
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених до 01.01.2004 фізичним особам
відповідно до п.«а» Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з 01.01.2004, тобто
з дати набрання чинності Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виходячи з норми п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - «… Підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону …».

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за Списком №1, з 01.01.2004
має здійснюватися незалежно від того,
за яким Законом призначена ця пенсія, в
порядку передбаченому п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та пункту «а» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
всіма підприємствами, установами,
організаціями України.

У п.6 Постанови Верховної Ради України
«Про порядок введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 06.12.1991 №1931-XII зазначено, що до
затвердження Кабінетом Міністрів
України списків виробництв, робіт,
професій, посад і показників, що дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення, діють наявні списки.

З урахуванням зазначеного, відповідачу
обґрунтовано нараховано відсоток
відшкодування фактичних витрат,
враховуючи період стажу роботи
пенсіонерів до 1992 року.

Порядок відшкодування вказаних витрат
Пенсійному фонду України
врегульований розділом 6 «Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками і застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі -
Інструкція №21-1).

Так, в п.6.1 Інструкції №21-1 визначено
коло осіб та розміри, в яких повинні
відшкодовуватись Пенсійному фонду
України витрати на виплату на доставку
пільгових пенсій за Списком №1. Зокрема
в цьому пункті вказано, що такий
порядок встановлений для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1
цієї Інструкції.

Підпункт 2.1.1 п.2.1 Інструкції №21-1
містить перелік роботодавців, що є
страхувальниками в розумінні цієї
Інструкції та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме підприємства,
установи, організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форм власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки та
політичні партії, фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності та
інші особи, які використовують працю
фізичних осіб, на умовах трудового
контракту, або на інших умовах,
передбачених законодавством або за
договорами цивільно-правового
характеру.

Отже, згідно з п.6.1 Інструкції №21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до п.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в таких
розмірах: для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції
- фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій працівникам, зайнятим
повний робочий день на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України.

Згідно з п.6.2 Інструкції №21-1 витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи з урахуванням вимог абзацу
третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». При цьому стаж
роботи на останньому підприємстві
враховується у повному розмірі, а з
попередніх місць роботи осіб він
додається до стажу, необхідного для
призначення пенсій на пільгових
умовах. При визначенні частки сплати
окремого підприємства стаж
ураховується в місяцях (шляхом
переведення років у місяці). Якщо
пенсія на пільгових умовах призначена
із взаємним зарахуванням періодів
роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», які дали право на цю
пільгову пенсію, то відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку цих пенсій здійснюється тими
підприємствами, на яких цей стаж було
вироблено у розмірах, передбачених
частиною 2 «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

На думку суду, відповідач прийшов до
хибного висновку щодо застосування п.6.2
Інструкції №21-1 через не врахування в
цілому приписів норми п.6.2 Інструкції
№21-1.

Таким чином, з матеріалів справи суд не
вбачає порушень п.6.2 Інструкції №21-1 при
розрахунку відповідачу витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
фізичним особам відповідно до п.«а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Пунктом 6.3 Інструкції №21-1 передбачено,
що у разі ліквідації або зміни власника
підприємства, суми зазначених витрат
Пенсійному фонду вносять
правонаступники.

Отже, позивачем обґрунтовано
пред'явлено позов до ПАТ «Український
графіт».

Відповідно до п.6.4 вказаної Інструкції
№21-1 розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

У ст.62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» зазначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідачем не доведено з посиланням
на норми права необхідність надання
позивачем до суду трудових книжок
вказаних вище пенсіонерів та
неправильність інформації про
трудовий стаж цих пенсіонерів,
викладеної в інших документах, що
долучені до цієї адміністративної
справи.

Згідно з п.6.6 Інструкції №21-1 додаткові
пенсії, додаткові витрати на виплату
підвищеного розміру пенсії відповідно
до статті 8 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці», доплати, надбавки та
підвищення, призначені відповідно до
законодавства України, які
виплачуються за рахунок інших джерел,
ніж кошти Пенсійного фонду України не
включаються до розміру фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, що підлягають
відшкодуванню.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за кожний повний
рік страхового стажу понад 35 років
чоловікам і 30 років жінкам пенсія за
віком збільшується на 1 відсоток
розміру пенсії, обчисленої відповідно
до статті 27 цього Закону, але не більш
як на 1 відсоток мінімального розміру
пенсії за віком, зазначеного в абзаці
першому цієї частини.

Статтею 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» врегульовані питання
індексації та перерахунку пенсій у
зв'язку із збільшенням середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України,
прожиткового мінімуму та страхового
стажу.

Згідно з ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійні виплати - це
грошові виплати в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, що
здійснюються у вигляді пенсії,
довічної пенсії або одноразової
виплати; пенсія - це щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, підвищення пенсій, на які
посилається у запереченнях відповідач,
входять до загального розміру пенсії,
яку фактично отримує пенсіонер, та
фінансуються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році до видатків Державного бюджету
України на 2013 рік віднесено дотації на
виплату пенсій, надбавок та підвищень
до пенсій, призначених за різними
пенсійними програмами, а також
покриття дефіциту коштів Пенсійного
фонду України.

Предметом спору є правовідносини, які
виникли у березні-квітні 2014 року, а тому
відповідач не обґрунтовано
посилається на норми Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік».

Відповідно до ч.1 ст.72 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» джерелами
формування коштів Пенсійного фонду є: 1)
надходження від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, у
розмірах, визначених законом, крім
частини страхових внесків, що
спрямовується до накопичувальної
системи пенсійного страхування; 2)
інвестиційний дохід, який отримується
від інвестування резерву коштів для
покриття дефіциту бюджету Пенсійного
фонду в майбутніх періодах; 3) кошти
державного бюджету та цільових фондів,
що перераховуються до Пенсійного фонду
у випадках, передбачених цим Законом;
3-1) кошти, сплачені виконавчій дирекції
Пенсійного фонду за надання послуг з
адміністрування Накопичувального
фонду та послуг недержавним пенсійним
фондам - суб'єктам другого рівня
системи пенсійного забезпечення; 4)
суми від фінансових санкцій та пені
(крім сум пені, сплачених роботодавцем
за несвоєчасне перерахування з його
вини сум страхових внесків
застрахованої особи до
накопичувальної системи пенсійного
страхування), застосованих відповідно
до цього Закону та інших законів до
юридичних та фізичних осіб за
порушення встановленого порядку
нарахування, обчислення і сплати
страхових внесків та використання
коштів Пенсійного фонду, а також суми
адміністративних стягнень, накладених
відповідно до закону на посадових осіб
та громадян за ці порушення; 5)
благодійні внески юридичних та
фізичних осіб; 6) добровільні внески; 7)
інші надходження відповідно до
законодавства.

Згідно з ч.2 ст.72 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України.

Як зазначено у ст.73 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», кошти Пенсійного фонду
використовуються на: 1) виплату пенсій,
передбачених цим Законом; 2) надання
соціальних послуг, передбачених цим
Законом; 3) фінансування
адміністративних витрат, пов'язаних з
виконанням функцій, покладених на
органи Пенсійного фонду; 4) оплату
послуг з виплати та доставки пенсій; 5)
формування резерву коштів Пенсійного
фонду. Забороняється використання
коштів Пенсійного фонду на цілі, не
передбачені цим Законом.

З урахуванням зазначеного, кошти
Державного бюджету України спрямовані
Пенсійному фонду України як дотацію на
виплату пенсій, надбавок та підвищень
до пенсій, призначених за різними
пенсійними програмами, стають коштами
Пенсійного фонду України.

З урахуванням матеріалів справи,
доплати, надбавки та підвищення пенсій,
що виплачуються вказаним вище
пенсіонерам, врегульовані ст.42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачуються за рахунок коштів саме
Пенсійного фонду України. Звідси, дані
доплати, надбавки та підвищення пенсій
повинні включатися до розміру
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, що
підлягають відшкодуванню.

Відповідачем не доведено у суді, що
кошти, які виплачуються вказаним вище
пенсіонерам в рахунок доплат, надбавок
та підвищення пенсій, не є коштами
Пенсійного фонду України.

Згідно з п.6.8 Інструкції №21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Дослідження судом документів з
пенсійних справ ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 - не викликають
зауважень щодо визначення позивачем
пропорційного відсотку відшкодування
ПАТ «Український графіт» витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.«а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Позивачем надано до суду «Розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»» (далі - Розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій), які за спірний період
направлялися відповідачу за його
юридичною адресою.

Вищевказаними Розрахунками фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
підтверджується розмір
(пропорційність до стажу роботи) суми
до відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсії, призначеної
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 З
вказаних підстав доводи відповідача
щодо невірності калькуляцій позивачем
витрат судом до уваги не приймається.

Крім того, судом досліджено Довідки про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії виданих
ВАТ «Український графіт»: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які
працювали на роботах за Списком №1,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 №36. Також,
судом досліджено протоколи та
розрахунки стажу вищевказаних
пенсіонерів, яким призначено пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до Розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
що направлялися органом Пенсійного
фонду України відповідачу за ПАТ
«Український графіт» обліковується
заборгованість перед Пенсійним фондом
України по фактичним витратам на
виплату та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах
відповідно до п.«а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у сумі 68711
грн. 73 коп. за період березень-травень
2014 року.

Таким чином, суд вважає
необґрунтованим довід відповідача
щодо безпідставності стягнення з нього
сум відшкодування витрат позивача на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до Списку №1, в частині
доплат, надбавок та підвищень,
включених до розрахунків за період
березень-травень 2014 року.

Відповідач, заперечуючи проти позову
не надав до суду будь-яких платіжних
документів (платіжних доручень,
виписок з банку), які б свідчили про
повне/часткове відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
у сумі, яка на його думку є законною і
обґрунтованою.

Також, відповідачем не надано до суду
доказів не отримання вказаними
пенсіонерами пенсій у розмірах
зазначених в документах, що є у даній
адміністративній справі.

Згідно з ч.15 ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач, як платник
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якої вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду України фактичні
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій у повному розмірі.
Тому, заборгованість у сумі 68711 грн. 73
коп. за період березень-травень 2014 року,
яка обліковується за відповідачем
перед органом Пенсійного фонду
України, підлягає стягненню.

Доводи відповідача не приймаються
судом до уваги виходячи з вище
викладеного.

Відповідно до приписів ч.4 ст.94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.71, 94, 158-163 КАС України; п.«а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»; п.2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; п.2.1, 6.1-6.4, 6.8 «Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками і застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
№21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Український графіт» (69600,
м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.20,
ідентифікаційний код 00196204) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя (р/р1080, МФО 313957,
ідентифікаційний код 20508396, Банк:
Запорізьке обласне управління ВАТ
«Державний ощадний банк України») 68711
грн. 73 коп. заборгованості з фактичних
витрат на виплату та доставку пенсії за
віком, призначеної відповідно до п.«а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 за період
березень-травень 2014 року.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі
27.08.2014.

Суддя
О.О. Прасов