Справа № 290/757/14-а
Суддя: Кравчук В. П.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 290/757/14-а
РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2014 року
смт. Романів

Романівський районний суд
Житомирської області складі:

головуючого судді - Кравчук В.П.

при секретарі - Марцінкевич
Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Романові

справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора
дорожньо-патрульної служби відділення
Державної автомобільної інспекції
Житомирського району Кондратюка
Євгена Сергійовича про визнання
незаконною постанову про притягнення
до адміністративної відповідальності
та скасування даної постанови, -

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
інспектора дорожньо-патрульної служби
відділення Державної автомобільної
інспекції Житомирського району
Кондратюка Є.С. про визнання незаконною
постанову про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
скасування даної постанови,
посилаючись на те, що 21 липня 2014 року
посадовою (службовою)
особою-відповідачем - інспектором
дорожньо-патрульної служби відділення
ДАІ Житомирського району старшим
прапорщиком міліції Кондратюком Є.С.
винесено постанову про
адміністративне правопорушення щодо
нього за ст. 121 ч.2 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят)
грн.

Позивач вважає, що вказана
постанова не відповідає вимогам
закону, виходячи з того, що як
вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення від
29.05.2014 року, складеного Кондратюком Є.С.,
в порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП
інспектором дорожньо-патрульної
служби відділення ДАІ Житомирського
району старшим прапорщиком міліції
Кондратюком Є.С. не було вручено йому
його копії, а було направлено по пошті
та одночасно не прийнято відповідної
постанови з її врученням для позивача,
а прийнято після спливу терміну на
розгляд протоколу. Складаючи протокол,
який було направлено по почті, хоча в
супровідній зазначено нібито
направлено постанову, яка на той час не
була винесена, на підставі якого було
прийнято вказану постанову, посадові
особи ДАІ не звернули уваги на вимоги
ч.ч.1,2 ст.121 КУАП, а саме: ч.2 даної статті
« керування водієм транспортним
засобом, який використовується для
надання послуг з перевезення
пасажирів, що має несправності,
передбачені частиною першою даної
статті, або технічний стан і обладнання
якого не відповідають вимогам
стандартів, правил дорожнього руху і
технічної експлуатації». Якщо звернути
увагу на вимоги ч.1 ст.121 КУАП, то
убачається порушення у керуванні
водіями транспортними засобами, що
мають несправності системи гальмового
або рульового керування,
тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх
світлових приладів (темної пори доби)
чи інші технічні несправності, з якими
відповідно до встановлених правил
експлуатація його забороняється.
Приймаючи рішення про притягнення його
до адміністративної відповідальності,
посадова особа ДАІ не вказала яким
чином вказані «несправності» вплинули
на безпеку руху та експлуатацію
транспортного засобу. Протокол про
адміністративне правопорушення
розглянуто у його відсутності та
прийнято незаконну постанову про
накладення на нього адміністративного
штрафу та направлено на його адресу
поштою, яку він отримав фактично 25
липня 2014 року.

Згідно вимог позовної заяви
позивач просив скасувати постанову
інспектора дорожньо-патрульної служби
відділення ДАІ Житомирського району
старшого прапорщика міліції
Кондратюка Є.С. від 21 липня 2014 року
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП про
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 680
грн., як незаконну.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
надав заяву, згідно якої заявлений ним
адмінстративний позов підтримує
повністю, просить справу слухати у його
відсутності.

Відповідач - інспектор
дорожньо-патрульної служби відділення
ДАІ Житомирського району старший
прапорщик міліції Кондратюк Є.С. в
судове засідання 11.08.2014 року не
з'явився, хоч судом належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
розгляду справи, про причини
неприбуття суд не повідомив,
заперечень до суду не надав, а тому
згідно ч. 4 ст. 128 КАСУ, суд вважає за
можливе вирішувати справу у
відсутності відповідача, на підставі
наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено,
що 21 липня 2014 року інспектором
дорожньо-патрульної служби відділення
ДАІ Житомирського району Кондратюком
Є.С. відносно ОСОБА_1 було складено
протокол про адміністративне
правопорушення в тім, що ОСОБА_1 29
травня 2014 року о 08-50 год. в с. Оліївка,
керував автобусом MERCEDES-BENZ, державний
номерний знак НОМЕР_1 з технічними
несправностями, а саме: не працювали
замки заднього аварійного виходу.
(а.с.6).

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення від
21.07.2014 року інспектором
дорожньо-патрульної служби відділення
ДАІ Житомирського району Кондратюком
Є.С., ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 121 ч.2 КУпАП: за керування автобусом з
технічними насправностями- не
працювали замки заднього аварійного
виходу, за що накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 680 грн. (а.с.5).

Згідно ст.7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
(Забезпечення законності при
застосуванні заходів впливу за
адміністративні правопорушення), ніхто
не може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Тобто, законною підставою для
накладення на конкретну особу
адміністративного стягнення є
достатні дані про вчинення цією особою
правопорушення, за яке і накладається
дане стягнення.

На думку суду винесена відповідачем
постанова про накладення на позивача
адміністративного стягнення не
ґрунтується на об'єктивних доказах і
суперечить принципу законності
притягнення особи до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП та ст. 69
КАСУ доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненням особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, поясненням
потерпілих, свідків, показанням
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
а також іншими документами.

Докази суду надають особи, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст.71 КАСУ кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень чи
дій суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення,
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Тобто з матеріалів справи
вбачається відсутність доказів
доведеності відповідачем факту
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення та обґрунтованості
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Крім того, пунктом 24 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
23.12.2005 року №14 «Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам
передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП. В
постанові, зокрема, необхідно навести
докази на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення та зазначити мотиви
відхилення інших доказів на які
посилається порушник, чи висловлених
останнім доводів.

Матеріали справи не містять
достатніх доказів, які б вказували на
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121
КУпАП.

Крім того, відповідач розглядув
справу про адміністративне
правопорушення у відсутності ОСОБА_1,
що суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62
Конституції України, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

При прийнятті постанови суд
керується наступними
нормативно-правовими актами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП,
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено: у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП,
орган (посадова особа) при розгляді
скарги або протесту на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: скасовує
постанову і закриває справу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 162 КАС України, у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Таким чином, відповідач при
розгляді справи та винесенні постанови
всупереч вимогам ст. 280 КУпАП не
з'ясував усіх необхідних обставин
справи, не навів достатніх доказів вини
ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення, що
призвело до прийняття ним незаконного
рішення про накладення на позивача
адміністративного стягнення.

Відповідач не заперечив проти
адміністративного позову та доказів на
підтвердження правомірності свого
рішення щодо накладення на позивача
адміністративного стягнення не надав.

З врахуванням вищевикладеного суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1
обґрунтований та підлягає повному
задоволенню: підлягає скасуванню
постанова інспектора
дорожньо-патрульної служби відділення
Державної автомобільної інспекції
Житомирського району Кондратюка Є.С.
від 21 липня 2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 121 ч.2 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 680
грн., а справа про адміністративне
правопорушення відносно нього
підлягає закриттю.

На підставі ст.ст. 268, 283, 287, 288, 289
КУпАП та керуючись ст.ст. 41 ч.1, 71, 86, 158,
159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора
дорожньо-патрульної служби відділення
Державної автомобільної інспекції
Житомирського району Кондратюка
Євгена Сергійовича про визнання
незаконною постанову про притягнення
до адміністративної відповідальності
та скасування даної постанови -
задовольнити повністю.

Постанову інспектора
дорожньо-патрульної служби відділення
Державної автомобільної інспекції
Житомирського району Кондратюка
Євгена Сергійовича від 21 липня 2014 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.121 ч.2 КУпАП - скасувати та
провадження у адміністративній справі
відносно нього закрити.

Рішення є остаточним і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
В.П.Кравчук