Справа № 815/1113/14
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1113/14

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника відповідача
Чугуникової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2014 року по справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області про визнання
протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП
ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області (далі
Інспекція) про визнання протиправною
та скасування постанови про накладення
стягнень від 08 жовтня 2013 року № 559.

В обґрунтування позову зазначалось, що
оскаржену постанову Інспекції
винесено на підставі акта перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів від 27 серпня 2013 року за
№ 001629 в універсамі позивача
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_1), в якому
зазначено про порушення позивачем ст. 26
Закону України «Про захист прав
споживачів» та Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності». Проте, відповідачем
фактично не було здійснено перевірку,
письмове повідомлення про проведення
перевірки позивачу не вручалось,
посадові особи відповідача для
проведення перевірки до універсаму не
прибували.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду 25 березня 2014
року у задоволенні позовних вимог ФОП
ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, позивач в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушено норми матеріального та
процесуального права, а саме ст. ст. 1, 2,
4, 5 та 7 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» та
Положення про порядок накладення та
стягнення штрафів за порушення
законодавства про захист прав
споживачів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
серпня 2002 року № 1177. Так, судом не
прийнято до уваги, що відповідачем
фактично не було здійснено перевірку
універсаму «ІНФОРМАЦІЯ_1», про
проведення вказаної перевірки
позивача належним чином не сповіщено,
що є підставою для недопущення
посадових осіб Інспекції до здійснення
планового заходу. Також, направлення та
повідомлення на перевірку містять
різні терміни проведення перевірки.
Крім того, апелянт зазначає, що надпис
від руки на повідомленні на проведення
перевірки не містить відомостей про
його отримання та зроблений особою, не
відомою позивачу та не уповноваженою
останнім на вчинення будь-яких дій. У
зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ
представника відповідача про
залишення оскарженого судового
рішення без змін, розглянувши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 27 серпня 2013 року
посадовими особами Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області проведено планову перевірку з
питань дотримання вимог законодавства
про захист прав споживачів в
універсамі позивача «ІНФОРМАЦІЯ_1»
(АДРЕСА_1).

За результатами перевірки складено акт
перевірки від 27 серпня 2013 року за № 001629,
яким встановлено порушення позивачем
ст. 26 Закону України «Про захист прав
споживачів» та Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

08 жовтня 2013 року відповідачем винесено
постанову за № 559 про накладення на ФОП
ОСОБА_2 стягнення у розмірі 43750 грн. 69
коп. за правопорушення, передбачене п. 8
ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист
прав споживачів», а саме за створення
перешкод службовим особам
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, та структурного підрозділу
з питань захисту прав споживачів
органу місцевого самоврядування у
проведенні перевірки якості продукції,
а також правил торговельного та інших
видів обслуговування.

Відмовляючи ФОП ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Одеській області
правомірно застосовано до позивача
штрафні санкції, передбачені ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Так, відповідно до статті 26 Закону
України «Про захист прав споживачів»
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
зокрема: перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів. Порядок
проведення таких перевірок
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
захисту прав споживачів; проводити
контрольні перевірки правильності
розрахунків із споживачами за
реалізовану продукцію. У разі
неможливості повернення продукції, яка
була використана (одержана) під час
контрольної перевірки, відшкодування
затрат відноситься на результати
діяльності суб'єктів господарювання;
одержувати безоплатно від суб'єктів
господарювання, що перевіряються,
копії необхідних документів, які
характеризують якість продукції,
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, що використовуються для
виробництва цієї продукції; передавати
матеріали перевірок на дії осіб, що
містять ознаки кримінального
правопорушення, органам досудового
розслідування; накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
статтею 23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Порядок проведення перевірок у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг затверджено наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07 березня 2012 року
№ 310 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 11 травня 2012 року за №
743/21056).

Пунктом 1.4 названого Порядку визначено,
що органи з питань захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства
про захист прав споживачів шляхом
проведення планових та позапланових
перевірок.

Так, зокрема, планові перевірки
проводяться посадовими особами на
підставі квартального плану роботи
Держспоживінспекції України, її
територіальних органів з питань
захисту прав споживачів в областях,
містах Києві та Севастополі та в межах
відповідного переліку питань для
здійснення планових заходів, які
затверджуються в установленому
законодавством порядку.

На підставі наказу, зазначеного в
пункті 2.6 розділу ІІ Порядку,
оформляється направлення на
проведення перевірки, яке підписується
керівником або заступником керівника
відповідного органу з питань захисту
прав споживачів (із зазначенням його
прізвища, ім'я та по батькові) і
засвідчується гербовою печаткою (п. 1.8
Порядку).

Перед початком перевірки суб'єкта
господарювання посадові особи, які
проводять перевірку, пред'являють
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі направлення та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу, і надають суб'єкту
господарювання копію направлення на
перевірку, а також інформують цих осіб
про мету перевірки (п. 2.1 Порядку).

Перед проведенням планової перевірки
відповідний орган з питань захисту
прав споживачів надсилає суб'єкту
господарювання письмове повідомлення
про проведення планової перевірки не
пізніше ніж за десять днів до дня її
проведення (п. 2.7 Порядку).

Суб'єкт господарювання під час
проведення посадовими особами
перевірки має право: вимагати від
посадових осіб додержання вимог
законодавства України під час
здійснення ними державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів; перевіряти наявність
у посадових осіб службового
посвідчення та одержувати копії
направлення на проведення перевірки;
бути присутнім під час проведення
перевірки; ознайомлювати посадових
осіб з переліком відомостей, що
становлять комерційну таємницю
суб'єкта господарювання, та вимагати їх
нерозголошення; одержувати та
ознайомлюватися з матеріалами
перевірки в порядку, визначеному
чинним законодавством; давати в
письмовій формі свої пояснення,
зауваження або заперечення, що
додаються до акта перевірки;
оскаржувати в установленому
законодавством порядку неправомірні
дії органів з питань захисту прав
споживачів та їх посадових осіб при
проведенні перевірок та видані приписи
щодо припинення порушень прав
споживачів; не допускати посадових
осіб до проведення перевірки, якщо:
вона проводиться з порушенням вимог
щодо періодичності здійснення заходів
державного нагляду (контролю),
передбачених законом; посадова особа
не надала копій документів,
передбачених Законом України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», або якщо надані документи
не відповідають вимогам цього Закону;
посадові особи не пред'явили до початку
перевірки службового посвідчення та
направлення на проведення перевірки;
суб'єкт господарювання не отримав
повідомлення про проведення планової
перевірки (п. 1.6 Порядку).

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до ст. 26 Закону України «Про
захист прав споживачів» Інспекцією 04
липня 2013 року було вручено ФОП ОСОБА_2
повідомлення від 01 липня 2013 року за № 839
про проведення з 19 по 24 серпня 2013 року
або з 26 по 31 серпня 2013 року планової
перевірки дотримання вимог
законодавства про захист прав
споживачів, що підтверджується
відповідним записом та підписом на
копії повідомлення (а. с. 32).

Відповідачем також видано направлення
на проведення перевірки позивача від 20
серпня 2013 року за № 1068, в якому
зазначено про проведення перевірки
універсаму «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1, в строк з 20 по 31 серпня
2013 року. Підставою проведення
перевірки є План проведення перевірок
суб'єктів господарювання на ІІІ
квартал 2013 року, затверджений наказом
Інспекції від 21 червня 2013 року № 358-од
(а. с. 28-31).

Під час перевірки посадовими особами
Інспекції проведено контрольну
перевірку правильності розрахунків із
споживачами за реалізовану продукцію,
під час якої не виявлено порушень (а. с.
35, 65). Проте, при спробі проведення
перевірки згідно плану проведення
перевірок суб'єктів господарювання на
III квартал 2013 року, ФОП ОСОБА_2 не
допущено посадових осіб відповідача до
проведення перевірки, про що зазначено
в акті від 27 серпня 2013 року за № 001629 (а.
с. 33-34).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про
захист прав споживачів» у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за створення
перешкод службовим особам
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, та структурного підрозділу
з питань захисту прав споживачів
органу місцевого самоврядування у
проведенні перевірки якості продукції,
а також правил торговельного та інших
видів обслуговування - у розмірі від
одного до десяти відсотків вартості
реалізованої продукції за попередній
календарний місяць, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Постановою відповідача від 08 жовтня 2013
року за № 559 на підставі ст. ст. 23 та 26
Закону України «Про захист прав
споживачів» до ФОП ОСОБА_2 застосовано
штраф у розмірі 43750 грн. 69 коп. (десять
відсотків вартості реалізованої
продукції за попередній календарний
місяць).

За таких даних, висновок суду першої
інстанції про правомірність
застосування відповідачем до ФОП
ОСОБА_2 штрафу в розмірі 43750 грн. 69 коп. є
правильним.

Суд апеляційної інстанції відхиляє
посилання апелянта на те, що в
повідомленні про проведення перевірки
від 01 липня 2013 року за № 839 міститься не
його запис, а тому відповідачем
порушено ст. 5 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» щодо належного сповіщення
позивача про проведення перевірки,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, в повідомленні міститься
підпис ФОП ОСОБА_2, при цьому позивачем
не оскаржено та не здійснено будь-яких
інших дій щодо спростування цього
факту, в тому числі не заявлено
клопотання під час розгляду справи
судом першої інстанції про проведення
почеркознавчої експертизи.

Крім того, суд апеляційної інстанції не
приймає до уваги посилання апелянта на
те, що направлення на перевірку та
повідомлення про проведення перевірки
містять різні терміни проведення
перевірки, оскільки в направленні на
проведення перевірки зазначено період
перевірки з 20 по 31 серпня 2013 року (а. с.
31), в повідомленні - з 19 по 24 серпня 2013
року або з 26 по 31 серпня 2013 року (а. с. 32),
а вказану перевірку проведено 27 серпня
2013 року, тобто в строк, зазначений у
вказаних вище документах.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції на
підставі ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
оскаржену постанову окружного
адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 01 вересня
2014 року.

Головуючий:

Судді: