Справа № 749/389/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 749/389/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Шурка О.І., Степанюка А. Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Щорському районі Чернігівської
області, за участю третьої особи:
Публічного акціонерного товариства
виробничо-торгової фірми «Сіверянка»
про визнання дій протиправними та
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах, за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Щорському районі
Чернігівської області на постанову
Щорського районного суду
Чернігівської області від 12.05.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання дій відповідача по
відмові у призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №2
неправомірними та зобов'язання
відповідача призначити вказану пенсію.

Постановою Щорського районного суду
Чернігівської області від 12.05.2014 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, повідомлені належним чином
про час та місце апеляційного розгляду,
що не перешкоджає вирішенню спірного
питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що постанову суду слід залишити
без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи (копії
трудової книжки та довідки) позивач
працювала на Чернігівській фабриці
гумо-технічних виробів (нині - ПАТ
виробничо-торгова фірма «Сіверянка»)
на виробництві засобів хімічного
захисту з 08.02.1980 року по 11.02.1995 року і має
пільговий стаж роботи більш як 10 років.

З початку роботи і до 1992 року ОСОБА_2
працювала повний робочий день у
шкідливих умовах, а саме: у виробництві
засобів хімічного захисту. Робота, яку
вона виконувала, відноситься до Списку
№ 2 виробництв, цехів, професій і посад,
робота в яких дає право на пільгову
пенсію.

У зв'язку з цим, позивач звернулась до
УПФУ в Щорському районі Чернігівської
області із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком №2.

Рішенням відповідача від 02.01.2014 року у
призначенні вказаної пенсії ОСОБА_2
відмовлено.

Як підставу для відмови у призначенні
пенсії на пільгових умовах УПФУ в
Щорському районі Чернігівської
області зазначив, що позивач працювала
на виробництві засобів хімічного
захисту, як до введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
так і після. Отже, на думку відповідача,
пільгова довідка мала б бути видана з
посиланням на Списки, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.03.1994 року №162, а не з посиланням на
Списки затверджені постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року.

Не погоджуючись із відмовою
відповідача у призначенні пенсії на
пільгових умовах позивач звернулась з
даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов висновку, що оскільки позивачу
було підтверджено довідкою
підприємства зайнятість виконанням
відповідних робіт в умовах,
передбачених Списком № 2 від 22.08.1956
року, то позивач має право на пенсію за
віком на пільгових умовах за ст.100
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», право на
пенсію за віком на пільгових умовах
мають працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах, жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Ч. 3 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлює, що порядок
пенсійного забезпечення осіб, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах зі шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством. Вказаною
статтею не передбачено, що умовою
нарахування пенсії є те, що працівник
після вступу Закону в дію, не повинен
був працювати на роботах із шкідливими
і важкими умовами праці.

Вказаний Закон України «Про пенсійне
забезпечення» введено в дію з 01 січня
1992 року.

Згідно з п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року № 383 - при визначенні
права на пенсію за віком, на пільгових
умовах, застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи.

Роботи на виробництві засобів
хімічного захисту були шкідливими і
давали право на державну пенсію на
пільгових умовах за Списком № 2
виробництв, цехів, професій і посад,
робота в яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173
від 22.08.1956 року.

04.09.2013 року позивачу була видана
довідка №120 про підтвердження
необхідного стажу роботи в шкідливих
умовах праці для призначення їй
пільгової пенсії.

В своїй апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що з трудової книжки
вбачається, що позивач працювала на
роботах зі шкідливими умовами з 08.02.1980
року по 11.02.1995 року, а не з 08.02.1980 року по
31.12.1991 року, як зазначено в довідці від
04.09.2013 року.

А в зв'язку з тим, що на період останньої
пільгової роботи позивача були чинні
Списки пільгових професій, затверджені
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.03.1994 року № 162, на думку пенсійного
органу, призначення пільгової пенсії
повинно бути здійснено із
застосуванням Списків затверджених
саме вказаною Постановою, а не
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року.

Між тим, колегія суддів вважає, що
оскільки в позивача наявні всі
законодавчі підстави для призначення
пенсії на пільгових умовах, в тому
числі й необхідний стаж роботи на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці в розмірі 10 років, що не
заперечується апелянтом, в пенсійного
органу відсутні підстави для відмови в
призначенні позивачу пільгової пенсії.

Крім того, необхідно зазначити, що
оскільки в період роботи позивача
Список № 2 виробництв, цехів, професій і
посад, робота в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173
від 22.08.1956 року був чинним, відсутні
підстави вважати неправомірним
посилення на нього в довідці від 04.09.2013
року.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджено виконання позивачем
відповідних робіт в умовах,
передбачених Списком № 2, вона має
право на пенсію за віком на пільгових
умовах у відповідності до положень
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач працював на
посаді, що включається до Списку № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваного Кабінетом
Міністрів України, а відтак, має право
на пільгове пенсійне забезпечення,
тобто на призначення пенсії на
пільгових умовах.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення позову, через що постанову
суду першої інстанції слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Щорському
районі Чернігівської області на
постанову Щорського районного суду
Чернігівської області від 12.05.2014 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Щорському районі
Чернігівської області, за участю
третьої особи: Публічного акціонерного
товариства виробничо-торгової фірми
«Сіверянка» про визнання дій
протиправними та зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах -
залишити без задоволення.

Постанову Щорського районного суду
Чернігівської області від 12.05.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 11.09.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
О.І. Шурко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено
11.09.2014 року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Шурко О.І.

Степанюк А.Г.