Справа № 872/6683/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2014 рокусправа № 808/664/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Ніколенко М. М.
(дов. від 25.12.2013 р.)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Запорізької митниці

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року

у справі № 808/664/13-а

за позовом відкритого акціонерного
товариства «Запорізький металургійний
комбінат «Запоріжсталь»

до Запорізької митниці

про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень
форми «Р»,-

ВСТАНОВИЛА :

Відкрите акціонерне товариство
«Запоріжсталь» звернулось до суду з
позовом до Запорізької митниці, в якому
просило визнати протиправними та
скасувати податкове повідомлення
форми «Р» №4 від 09.01.2013 Запорізької
митниці в частині донарахування
податкових зобов'язань на суму 3
688,85грн., у тому числі за основним
платежем - 2 459,23грн., штраф - 1 229,62грн.
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення форми «Р» №5
від 09.01.2013 Запорізької митниці в
частині донарахування податкових
зобов'язань на суму 737,78грн., у тому
числі за основним платежем - 491,85грн.,
штраф 245,93грн.(а.с.4-7).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Правилами визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20.11.2009
передбачено, що сертифікат форми СТ-1 чи
декларація про походження товару є
документами, які підтверджують
країну-походження товару, а відтак
надання позивачем митному органу
оригіналів вищевказаних документів
свідчить про підтвердження позивачем
країни-походження товару та про
правомірність заявлення режиму
вільної торгівлі для товарів, що
постачаються. Позивач зазначає, що
контролюючий орган не мав правових
підстав для застосування штрафу у
розмірі 50% суми нарахованого
податкового зобов'язання згідно з п.123.1
ст.123 Податкового кодексу України,
оскільки жодним чином не підтвердив
факт повторного протягом 1095 днів
визначення позивачу суми податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування, що свідчить
про неправомірність визначеної до
сплати суми штрафних санкцій.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкові повідомлення
форми «Р» №4 та 5 від 09.01.2013.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с.132), в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
для застосування режиму вільної
торгівлі необхідно заявити та оформити
одночасно партію товару (тобто товари,
що одночасно за одним або кількома
товаротранспортними документами
надійшли на адресу одного
вантажоодержувача від одного
Вантажовідправника та одночасно
подаються до митного оформлення) і
надати оригінал сертифіката форми СТ-1.
Відповідач вказує, що позивачем не
виконані умови щодо одночасного
направлення товарів, що
підтверджується відбитком штампу
станції відправлення «Валуйки» із
зазначенням різних дат відправлення
вантажів (21.06.2012 та 23.06.2012), а відтак у
позивача відсутні правові підстави для
застосування до товарів режиму вільної
торгівлі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує. У поданих запереченнях на
апеляційну скаргу зазначає, що рішення
судом першої інстанції прийнято
законно та обґрунтовано.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проведено документальну невиїзну
перевірку дотримання позивачем вимог
законодавства України з питань
державної митної справи, за
результатами якої складено акт
№н/0044/12/112000006/ від 21.12.2012.

Перевіркою встановлено, що при митному
оформленні товару «Котуни
неофлюсовані ТУ 0722-003-09 (руди
залізні агломеровані)…» за митною
декларацією від 27.06.2012 №112030000/2012/014851
позивачем безпідставно заявлено режим
вільної торгівлі та порушено вимоги
розділу 1 (умови «партія товару»),
пункту 6.1 розділу 6 (в частині надання
оригіналу сертифікату форми СТ-1)
Правил визначення країни походження
товарів у Співдружності Незалежних
Держав від 20.11.2009, які ратифіковані
Верховною Радою України Законом
України від 06 липня 2011 року №3592-VІ, що
призвело до заниження податкового
зобов'язання на загальну суму 2951,08 грн.,
яке підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України, з них:
ввізне мито (вид 020) у сумі 2459,23 грн. та
ПДВ (вид 028) у сумі 491,85 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення форми «Р»:

№4 від 09.01.2013, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій) за
платежем ввізне мито на загальну суму
3688,85 грн., в тому числі за основним
платежем - 2459,23 грн., за штрафними
санкціями - 1229,62 грн.

№5 від 09.01.2013, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій) за
платежем податок на додану вартість на
загальну суму 737,78 грн., в тому числі за
основним платежем - 491,85 грн., за
штрафними санкціями - 245,93 грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість висновків митниці.

Відповідно до пункту 35 статті 1 Митного
кодексу України, який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
пропуск товарів і транспортних засобів
через митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Згідно із статтею 72 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається після подання митному
органу митної декларації, а також усіх
необхідних для здійснення митного
контролю та оформлення документів,
відомостей щодо товарів і транспортних
засобів, які підлягають митному
оформленню.

Відповідно до статті 43 Митного кодексу
України митний контроль закінчується
у разі ввезення на митну територію
України - після здійснення у повному
обсязі митного оформлення товарів і
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України.

Згідно із статтею 282 Митного кодексу
України для підтвердження походження
товару митний орган у передбачених
законом випадках має право вимагати
подання сертифіката про походження
такого товару.

Сертифікат про походження товару
подається разом з митною декларацією,
декларацією митної вартості та іншими
документами, що подаються для митного
оформлення. Товар не вважається таким,
що походить з відповідної країни, доти,
доки митні органи у випадках,
встановлених цим Кодексом, не одержать
належним чином оформлений сертифікат
про походження товару або затребувані
ними додаткові відомості (ст.283 Митного
кодексу України).

При цьому, країною походження товару
вважається країна, в якій товар був
повністю вироблений або підданий
достатній переробці відповідно до
критеріїв, встановлених цим Кодексом
(ч.2 ст.277 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 276 Митного кодексу
України країна походження товару
визначається з метою застосування
тарифних та нетарифних заходів
регулювання ввезення товару на митну
територію України та вивезення товару
з цієї території, а також забезпечення
обліку товарів у статистиці зовнішньої
торгівлі.

Для цілей застосування заходів
тарифного й нетарифного регулювання,
зокрема, з Російською Федерацією,
прийнято Угоду про Правила визначення
країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від
20.11.2009, ратифіковану Верховною радою
України Законом України «Про
ратифікацію Угоди про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав».

Згідно розділу 5 Правил визначення
країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав, товар
користується режимом вільної торгівлі
на митних територіях держав - учасниць
Угоди, якщо він відповідає критеріям
походження, установленим цими
Правилами, а також якщо товар:

а) вивозиться на підставі договору
(контракту) між резидентом однієї з
держав - учасниць Угоди й резидентом
іншої держави - учасниці Угоди з митної
території однієї держави - учасниці
Угоди та ввозиться на митну територію
іншої держави - учасниці Угоди. У
випадках, зазначених у пунктах 8.5 і 8.6
цих Правил, такий договір може бути
укладений після вивезення товару;

б) вивозиться (ввозиться) фізичною
особою - резидентом держави - учасниці
Угоди з митної території однієї
держави - учасниці Угоди на митну
територію іншої держави - учасниці
Угоди;

в) не залишає територій держав -
учасниць Угоди, за винятком випадків,
коли товар знаходиться або
переміщується територіями третіх
країн під митним контролем,
документально підтвердженим митними
органами країн, через території яких
здійснюється доставка товару. При
цьому товар повинен бути в незмінному
стані й над ним не повинні проводитися
будь-які операції, за винятком операцій
із забезпечення схоронності й
перевантаження товару.

Згідно з п.6.1 Правил для підтвердження
країни походження товару в конкретній
державі - учасниці Угоди для цілей
надання режиму вільної торгівлі
необхідне надання митним органам
країни ввезення оригіналу сертифіката
форми СТ-1 (бланк сертифіката наведено в
додатку 2, який є невід'ємною частиною
цих Правил) чи декларації про
походження товару.

Під час вивезення товарів з держав -
учасниць Угоди сертифікат про
походження товару форми СТ-1 видається
органом (організацією), уповноваженим
державою вивезення відповідно до її
національного законодавства (далі -
уповноважений орган). (п.6.3).

Пунктом 6.4 Правил передбачено, що
сертифікат форми СТ-1 оформлюється та
видається на одну партію товарів.

При цьому, під партією товару
розуміються товари, які поставляються
одночасно за одним або кількома
товаротранспортними документами на
адресу одного вантажоодержувача від
одного вантажовідправника.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.07.2009 між позивачем (Покупець) та ВАТ
«Качканарський гірничо-збагачувальний
комбінат «Ванадій» (Постачальник)
укладено контракт №DGKG6CH000058, за умовами
якого Постачальник зобов'язується
передати у власність покупця, а
Покупець прийняти та сплатити
залізорудну сировину («котуни не
офлюсовані»), а Покупець прийняти та
оплатити товар.

У червні 2012 року Постачальник здійснив
поставку Позивачу «котуни
неофлюсовані» кількістю 9 275 750 кг
згідно рахунку (інвойсу) №100031530 від
29.05.2012.

Вказаний товар оформлений відповідно
до вантажно-митної декларації
№112030001/2012/002645 від 08.06.2012 (кількість
товару 5 607 150 кг) та вантажно-митних
декларацій №112030000/2012/014516 від 14.06.2012
(кількість товару 3 530 000 кг),
№112030001/2012/001451 від 27.06.2012 (кількість
товару 138 600 кг).

При цьому, на партію товарів для
підтвердження країни їх походження та
задля цілей надання режиму вільної
торгівлі митному органу наданий
оригінал сертифіката СТ-1 №RUUA від
30.05.2012, виданий Уральською
торгово-промисловою палатою (м.
Єкатеринбург, Російська Федерація), а
також декларація про походження
(зроблена на інвойсі №100031530 від 29.05.2012
та на залізничних накладних у зв'язку з
вивезенням товару виробником, який є
продавцем, експортером). Із змісту
сертифікату СТ-1 вбачається, що він
виданий на товар «котуни неофлюсовані»
загальною кількістю 9 275 750 кг згідно
рахунку №100031530 від 29.05.2012, отже, партією
товару «котуни неофлюсовані» згідно
сертифікату СТ-1 №RUUA від 30.05.2012
є товари «котуни не офлюсовані»
кількістю 9 275 750 кг.

Таким чином, під час митного оформлення
партії товару «котуни неофлюсовані» у
кількості 9 275 500 кг позивачем надано
митному органу всі необхідні
документи, які підтверджують країну
походження товарів та є підставою для
надання митним органом режиму вільної
торгівлі.

Посилання митного органу на
неодночасне направлення товарів, що
підтверджується відбитком штампу
станції відправлення «Валуйки» із
зазначенням різних дат відправлення
вантажів, не приймаються колегією
суддів до уваги, зважаючи на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
відправлення товарів здійснювалось
21.06.2012 та 23.06.2012, зважаючи на затримання
вантажу на станції «Валуйки» та
збільшення терміну доставки на 15 діб.

Партія товару «котуни неолюсовані» у
кількісті 9 275 750 кг поставлена за
товаротранспортними документами -
залізничними накладними №№ АН 885560, АН
885561, АН 885562, АН 885565, АН 885566, АН 885567, АН 885563,
АН 885564, на яких у графі 46 «Календарний
штемпель станції відправлення»
вказана дата 29.05.2012, що свідчить про
одночасну поставку товару на адресу
постачальника.

Відправлення вантажу відповідно до
залізничних накладних ЭК 914487 від 31.05.2012,
ЭЛ 738308 від 21.06.2012, ЭЛ 835794 від 23.06.2012 та
43587799 від 06.06.2012 не може свідчити про
неодночасність направлення партії
товару, з огляду на той факт, що вказане
відправлення здійснювалось в якості
досилання товарів до залізничних
накладних №№АН 885567, АН 885562 та АН 885563
відповідно. Підтвердженням вказаного є
дані граф 9, 10 залізничних накладних:
«Досылочная дорожняя ведомость к части
отправки по накладной №АН 885563, АН 885562,
АН 885567 от 29.05.2012 для ОАО «Запорожсталь».

Відповідно до абз.2 розділу 6 ст.14 Угоди
про міжнародне залізничне вантажне
сполучення у разі, коли частина вантажу
слідує по досилочній дорожній
відомості, строк доставки визначається
по тій частині вантажу, яка прибула по
основній накладній.

Отже, за наведених вище обставин в їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про одночасність
відправлення ВАТ «Качканарський
гірничо-збагачувальний комбінат
«Ванадій» партії товару на адресу
позивача.

З огляду на заявлення та оформлення
одночасно партії товарів та надання
оригіналу сертифіката форми СТ-1 й
декларації про походження, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про правомірність заявлення позивачем
режиму вільної торгівлі до товарів, які
постачаються, відповідно, митним
органом зроблені помилкові висновку
про порушення п. 6.1 Правила визначення
країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав, що, в
свою чергу, призвело до безпідставного
заниження податкових зобов'язань.

Суд першої інстанції під час розгляду
даної справи дослідив обставини, які
мають значення для справи, ухвали
законне та обґрунтоване рішення про
задоволення адміністративного позову.

Доводи, викладені відповідачем в
апеляційній скарзі, не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року у справі № 808/664/13-а - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко