Справа № 302/92/14а, 2а-302/11/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 р.
Справа № 876/3495/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 12.03.2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.01.2014 року звернулася до суду з
позовною заявою про визнання
протиправним рішення від 12.09.2013 року
№85-Л про відмову у підвищенні пенсії на
85,32% відповідно до статті 29 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням трудового стажу на день
звернення за призначенням пенсії з
підвищенням розміру пенсії за віком
обчисленого відповідно до ст. 27 цього
Закону за кожний повний рік страхового
стажу після досягнення пенсійного віку
та зобов'язання провести перерахунок
пенсії за період на день звернення за
призначенням пенсії з 30.03.1994 року по
30.04.2004 року включно.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 12.03.2014
року позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу. В якій просить постанову
скасувати, апеляційну скаргу
мотивовано тим, що судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваного
рішення допущено порушення норм
процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 з 30.04.2004 року отримує пенсію за
віком відповідно до поданої заяви до
УПФ в Міжгірському районі.

Відповідно до статті 29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що особі, яка набула права на
пенсію за віком відповідно до цього
Закону, але після досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, виявила бажання
працювати і одержувати пенсію з більш
пізнього строку, пенсія за віком
призначається з урахуванням
страхового стажу на день звернення за
призначенням пенсії з підвищенням
розміру пенсії за віком, обчисленого
відповідно до статті 27 цього Закону, за
кожний повний рік страхового стажу
після досягнення пенсійного віку.

Порядок звернення за пенсією та
встановлення вказаного підвищення
регулюються Порядком нарахування
надбавки до пенсії за роботу після
досягнення пенсійного віку (далі
-Порядок), затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 24.07.2003 р.
№ 115.

Пунктом 8 вказаного Порядку
передбачено, що заява про одержання
пенсії з більш пізнього строку з метою
нарахування надбавки подається
працівником власнику підприємства,
установи, організації або
уповноваженому ним органу. Власник або
уповноважений ним орган подає
зазначену заяву разом з іншими
необхідними для призначення пенсії
документами до органів Пенсійного
фонду. Орган Пенсійного фонду приймає
рішення про призначення пенсії і
одночасно видає розпорядження про її
невиплату у зв'язку з продовженням
роботи з метою нарахування надбавки.
Копія розпорядження надсилається
заявнику.

Відповідно до пункту 9 Порядку у разі
подання пенсіонером заяви про відмову
одержувати пенсію в період роботи з
метою нарахування надбавки орган
Пенсійного фонду видає розпорядження
про припинення виплати пенсії. Копія
розпорядження надсилається заявнику.

Згідно пункту 10 Порядку заяви
пенсіонерів, які в період роботи
відмовилися одержувати пенсію, а також
осіб, які виявили бажання працювати і
одержувати пенсію з більш пізнього
строку, реєструються в журналі
реєстрації рішень відповідного органу
Пенсійного фонду та зберігаються у
пенсійних справах. Орган Пенсійного
фонду видає розписку із зазначенням
дати реєстрації заяви заявнику або
представнику відповідного
підприємства, установи, організації.

Пунктом 11 вказаного Порядку визначено,
що надбавка нараховується на підставі
заяви про відновлення виплати пенсії
та документів про роботу після
призначення пенсії (трудової книжки).
Орган Пенсійного фонду в 5-денний строк
після одержання заяви про відновлення
виплати пенсії видає розпорядження про
відновлення виплати пенсії та
нарахування надбавки до неї.

Судом встановлено, що на момент
досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку,
чинним на той час законодавством не
було передбачено надбавок або
підвищень до пенсії у разі не виходу на
пенсію. Така надбавка була передбачена
лише з 01.07.1998 р., коли ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
була доповнено пунктом, який
передбачав надбавку до пенсії за віком
за роботу після досягнення пенсійного
віку.

Крім того, Закон України «Про пенсійне
забезпечення» не має зворотної сили, а
тому вимоги позивача про нарахування
надбавки до пенсії з урахуванням часу
невиходу на пенсію з 30.03.1994 року по
30.04.2004 року включно є безпідставними.

З 01.01.2004 року коли набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», така
надбавка набула іншої форми -
підвищення до пенсії, яка передбачена
ст. 29 цього Закону.

Судом було встановлено, що ні позивач,
ні установа, де вона працювала, не
зверталися до відповідача із
відповідною заявою про отримання
пенсії з більш пізнього віку або
будь-яким іншим повідомленням ні з
моменту, коли надбавка до пенсії була
включена до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ні з моменту,
коли вступив у дію новий Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», що передбачав
вже підвищення до пенсії.

Оскільки позивачка отримує пенсію за
віком з 30.04.2004 року відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
обчислення пенсії їй проводилося
відповідно до загального трудового
стажу та на підставі поданої заяви до
УПФ в Міжгірському районі. Щодо
отримання надбавки до пенсії за роботу
після досягнення пенсійного віку, яка
нараховується відповідно до Порядку
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.07.2003 р. № 115,
який визначає законні дії відповідача
основним моментом призначення
перерахунку та отримання в подальшому
підвищеного розміру пенсії є подання
заяви про відмову одержувати пенсію в
період роботи, яка позивачкою не
подавалась, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо
проведення перерахунку пенсії за
період з 30.03.1994 року по 30.04.2004 року
задоволенню не підлягають.

Вимоги позивачки є необґрунтованими,
оскільки перерахунок пенсії їй
здійснюється відповідно до норм
чинного пенсійного законодавства
України з врахування всіх обставин її
пенсійної справи. Апелянтом не надано
достатніх доказів в підтвердження
доводів апеляційної скарги, у зв'язку з
чим остання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 12.03.2014 року у
справі №302/92/14-а №2-а/302/11/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складення
такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 11.09.2014
року