Справа № 815/258/14
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/258/14

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.

м.Одеса

Справа № 815/258/14

Категорія: 11.5

Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження у зв’язку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Сервіс» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Сервіс» до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Веста Сервіс» (далі ТОВ «Веста Сервіс») звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області) про визнання неправомірними та скасування:

- п. 2 постанови від 24 жовтня 2013 року ВП № 40411098 про відкриття виконавчого провадження в частині надання одноденного строку ТОВ «Веста Сервіс» на самостійне виконання вимог виконавчого документа;

- постанови від 31 жовтня 2013 року ВП № 40411098 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 483048 грн. 03 коп.;

- постанови від 31 жовтня 2013 року ВП № 40411098 про арешт коштів боржника.

Одночасно позивач просив зобов’язати ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області привести п. 2 постанови від 24 жовтня 2013 року ВП № 40411098 у відповідність вимогам ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та надати строк до семи днів на самостійне виконання вимог виконавчого документу.

В обґрунтування позову зазначалось, що 24 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40411098 з виконання наказу господарського суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Мобільний термінал» 4830480 грн. 30 коп.. Постановами відповідача від 31 жовтня 2013 року стягнуто з ТОВ «Веста Сервіс» виконавчий збір у сумі 483048 грн. 03 коп. та накладено арешт на кошти боржника на суму виконавчого збору у розмірі 483048 грн. 03 коп.. На думку позивача, оскаржені постанови прийняті з порушенням встановленого порядку та підлягають скасуванню.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року адміністративний позов ТОВ «Веста Сервіс» в частині позовних вимог про визнання неправомірним та скасування п. 2 постанови відповідача від 24 жовтня 2013 року ВП № 40411098 про відкриття виконавчого провадження в частині недодержання строку ТОВ «Веста Сервіс» на самостійне виконання вимог виконавчого документа шляхом перерахування 4830480 грн. 30 коп. на користь ТОВ «Мобільний термінал» та зобов’язання ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області привести п. 2 постанови від 24 жовтня 2013 року ВП № 40411098 про відкриття виконавчого провадження у відповідність вимогам ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та надати строк до семи днів на самостійне виконання ТОВ «Веста Сервіс» вимог виконавчого документа шляхом перерахування 4830480 грн. 30 коп. на користь ТОВ «Мобільний термінал» залишено без розгляду (а. с. 101-106).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Веста Сервіс» відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, генеральний директор ТОВ «Веста Сервіс» в апеляційній скарзі зазначає, що судом при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права, а саме ч. 2 ст. 25 та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 159 та 161 КАС України. Так, судом не прийнято до уваги, що державний виконавець, умисно надавши ТОВ «Веста Сервіс» мінімальний строк для самостійного виконання рішення, позбавив можливості товариство на добровільне виконання судового наказу, чим суттєво порушив права та законні інтереси позивача. У зв’язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області Гортолум В.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40411098 з виконання наказу господарського суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Мобільний термінал» 4830480 грн. 30 коп. (а. с. 26).

31 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області Гортолум В.С. винесено постанови про стягнення з ТОВ «Веста Сервіс» виконавчого збору у сумі 483048 грн. 03 коп. у зв’язку з невиконанням судового рішення у встановлений державним виконавцем строк, а також про арешт коштів боржника на суму виконавчого збору у розмірі 483048 грн. 03 коп. (а. с. 27-а, 29).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач при винесені оскаржених постанов від 31 жовтня 2013 року діяв у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 названого Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частинам 1 та 3 ст. 5 Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов’язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Частинами 1 та 3 ст. 6 Закону встановлено, що державний виконавець зобов’язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Частиною 2 ст. 25 Закону передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п’ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов’язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Як встановлено матеріалами справи, 24 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області Гортолум В.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40411098 з виконання наказу господарського суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Мобільний термінал» 4830480 грн. 30 коп., якою надано боржнику строк в один день для самостійного виконання вимоги виконавчого документа, шляхом перерахування вищевказаної суми боргу на депозитний рахунок Головного управління юстиції в Одеській області.

Крім того, в п. 3 названої постанови зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, його виконання буде проведено в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов’язаних з провадженням виконавчих дій.

Зазначену вище постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 жовтня 2013 року позивачем отримано 29 жовтня 2013 року, що підтверджується копією поштового повідомлення (а. с. 83).

У зв’язку з тим, що ТОВ «Веста Сервіс» не виконано рішення майнового характеру у строк, встановлений державним виконавцем для самостійного його виконання, постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області Гортолум В.С. від 31 жовтня 2013 року стягнуто з ТОВ «Веста Сервіс» виконавчий збір у сумі 483048 грн. 03 коп. (10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом).

Постановою відповідача від 31 жовтня 2013 року накладено також арешт на кошти боржника на суму виконавчого збору у розмірі 483048 грн. 03 коп..

Винесення органом державної виконавчої служби названих вище постанов повністю відповідає наведеним вище положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Із врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції знаходить обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що вимоги ТОВ «Веста Сервіс», викладені в адміністративному позові, не підлягають задоволенню, оскільки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд відхиляє посилання ТОВ «Веста Сервіс» на те, що державний виконавець, надавши позивачу мінімальний строк для самостійного виконання рішення, умисно позбавив останнього можливості добровільного виконання судового наказу, чим суттєво порушив права та законні інтереси позивача, оскільки позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача в частині надання ТОВ «Веста Сервіс» одноденного строку на самостійне виконання вимог виконавчого документа залишені без розгляду судом першої інстанції. При цьому ухвала суду першої інстанції про залишення без розгляду частини вимог позивача в апеляційному порядку останнім не оскаржена.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду – без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Сервіс» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року – без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: