Справа № 806/1873/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"04" вересня 2014 р.
Справа № 806/1873/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін:

від позивача: Мамедов А.В.,
представника за довіреністю,

від відповідача: Бистрицька Д.О.,
представника за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"13" травня 2014 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Бердичівський машинобудівний завод
"Прогрес" до Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року публічне акціонерне
товариство "Бердичівський
машинобудівний завод "Прогрес"
звернулось до суду з вказаним позовом,
просило визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 13.01.2014 року
Бердичівської ОДПІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач
заперечує висновки податкового органу,
викладені в акті камеральної щодо
порушення позивачем вимог п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України та
безпідставного зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за жовтень 2013 року на
71667 грн. Вважає, що відповідач
безпідставно не взяв до уваги
податкову накладну, видану позивачеві
27 вересня 2013 року постачальником
електричної енергії ПАТ "ЕК
Житомиробленерго" Бердичівський район
електричних мереж" при проведенні
розрахунку за придбану електричну
енергію.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 року
позов публічного акціонерного
товариства "Бердичівський
машинобудівний завод "Прогрес"
задоволено.

Суд першої інстанції визнав
протиправним та скасував Податкове
повідомлення - рішення Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції від 13 січня 2014 року за №
.

Відповідач не погодився з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповноту з"ясування обставин,
що мають значення для вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволення
позову.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що 20.12.2013 р.
Бердичівською ОДПІ було проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
ПАТ Бердичівський машинобудівний
завод "Прогрес" за жовтень 2013 року, під
час якої було встановлено порушення
вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України, а саме: платником податку
згідно з податковою декларацією з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року включено до складу податкового
кредиту податкову накладну від 27
вересня 2013 року №12034/003 на суму ПДВ -
71666,67 грн., виписану ПАТ "ЕК
Житомиробленерго" Бердичівський район
електричних мереж", яка не
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних. На думку
відповідача, відсутність факту
реєстрації платником податку -
продавцем податкової накладної не
давала покупцю права на включення
зазначеної в ній суми податку на
додану вартість до податкового
кредиту, оскільки до податкової
декларації та обов'язкової в таких
випадках заяви і скарги на
постачальника ним не були додані копії
розрахункових документів, що
посвідчували факт сплати податку у
зв'язку з придбанням електроенергії,
або копії первинних документів, що
підтверджують факт отримання
електроенергії.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
13.01.2014 року, яким зменшено розмір
від"ємного значення податку на додану
вартість за жовтень 2012 року на 71667 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погоджується і колегія суддів, виходив
з того, що позивачем було дотримано
приписів п.201.10 ст.201 та п.п.44.6, п.44.7 ст.44
Податкового кодексу України.

Так, згідно з абзацами першим та другим
пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Згідно з абзацом дев'ятим цього ж
пункту відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

У той же час абзацом одинадцятим пункту
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі відмови
продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Таким чином, подання платником заяви зі
скаргою на постачальника з одночасним
представленням первинних документів
на підтвердження реальності виконання
господарської операцій з придбання
товарів, робіт, послуг надає право
платникові на включення до податкового
кредиту сум ПДВ й за відсутності
реєстрації податкових накладних в
Єдиному реєстрі.

У справі, що переглядається, суди
першої та апеляційної інстанції
встановили, що позивачем при подачі
податкової декларації з податку на
додану вартість було подано до
податкового органу заяву (як додаток №8
до Декларації з ПДВ за жовтень 2013р.), в
якій платник повідомив про
невідображення його постачальником
(ПАТ "Енергопостачальна компанія
"Житомиробленерго") податкової
накладної від 27.09.2013р. №12034/003 на суму
ПДВ 71666,6 грн. в Єдиному реєстрі
податкових накладних

Як встановлено судом першої інстанції
до цієї заяви позивачем не було додано
копій розрахункових документів, що
посвідчували факт сплати податку у
зв'язку з придбанням електроенергії,
або копій первинних документів, що
підтверджують факт отримання
електроенергії.

Встановивши таке порушення, відповідач
правомірно відобразив його у акті
перевірки.

Разом з тим, абзацом другим п.44.6 ст.44
передбачено, що якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

В той же час, отримавши акт перевірки,
позивач, відповідно до п.44.7 ст.44
Податкового кодексу України, протягом 5
робочих днів разом із запереченнями на
акт перевірки подав відповідачеві
копії розрахункових документів (копія
платіжного доручення №6042 від 27 вересня
2013 року та копія рахунку за
електроенергію від 20 вересня 2013 року),
які підтверджують показники,
відображені ним у податковій
звітності, і повинні були
враховуватись при прийнятті рішення за
результатами перевірки. Проте
розрахункові документи були
відповідачем проігноровані, що й
призвело до прийняття незаконного
рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що згідно з абзацом 1 пункту 201.10
статті 210 ПК України передбачено, що
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту,
є саме податкова накладна.

В судовому засіданні представник
відповідача достовірність наданих
позивачем розрахункових документів
під сумнів не ставив.

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, що призвело або
могло б призвести до невірного
вирішення спору, а тому оскаржуване
судове рішення є законним та
обґрунтованим, а підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "13" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "04" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Публічне акціонерне
товариство "Бердичівський
машинобудівний завод "Прогрес"
вул.К.Лібкнехта,79,м.Бердичів,Житомирськ
а область,13306

Мамедов Андрій Вагіфович м.Житомир,
вул.Льва Толстого,16,кв.95

3- відповідачу: Бердичівська об'єднана
державна податкова інспекція
Житомирської області
вул.Б.Хмельницького
24-а,м.Бердичів,Житомирська область,13312

- ,