Справа № 2610/11372/2012
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №6-а/761/62/2014
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.,

при секретарях
Касянчук Л.М., Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
подання старшого державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Новак Г.М. про зміну способу та
порядку виконання судового рішення у
справі № 2610/11372/12, провадження №
2-а/2610/718/2012 за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій щодо нарахування пенсії
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року до Шевченківського
районного суду м. Києва надійшло
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Новак Г.М. про зміну способу та
порядку виконання рішення суду, у
справі № 2610/11372/12, провадження №
2-а/2610/718/2012 за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій щодо нарахування пенсії
протиправними та зобов'язання вчинити
дії (а.с.90-92).

Так, звертаючись до суду з
вищезазначеним поданням, заявник
зазначив, що в провадженні відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві перебуває виконавчий лист
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11.10.2013 року по справі №
2610/11372/2012 про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві перерахувати ОСОБА_2 пенсію
відповідно до вимог ч.3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», виходячи з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством починаючи з 01 грудня 2011
року, з урахуванням проведених виплат.
Рішення суду боржником самостійно не
виконано. Державний виконавець
зазначив, що згідно повідомлення
Головного управління Пенсійного фонду
України у місті Києві, ОСОБА_2 було
проведено перерахунок пенсії в порядку
встановленому судовим рішенням, а саме:
з 01.12.2011р. без обмеження кінцевою датою
перерахунку та нараховано кошти за
період з 01.12.2011р. на суму 423,63 грн. та на
суму 4 150,40 грн.

Заявник просив змінити спосіб
виконання рішення Шевченківського
районного суду м. Києві по справі №
2610/11372/2012 шляхом стягнення з Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві на користь ОСОБА_2
заборгованість у сумі 423,63 грн. та 4 150,40
грн.

Головне управління Пенсійного фонду
України в м. Києві подало суду
заперечення проти подання державного
виконавця про зміну способу та порядку
виконання рішення суду (а.с.108-109), в яких
зазначило, що в рамках виконавчого
провадження, відкритого на виконання
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва у справі № 2610/11372/2012, було
проведено перерахунок призначеної
ОСОБА_2 пенсії та здійснено нарахування
коштів з 01.12.2011р. без обмеження кінцевою
датою за період з 01.12.2011р. на суму 423,63
грн. та на суму 4 150,40 грн., а також
оформлено доручення на одноразову
виплату пенсії, про що було повідомлено
державного виконавця. Причиною
невиконання органами Пенсійного фонду
постанови суду першої інстанції в
частині виплати нарахованої суми
пенсії зумовлена відсутністю
бюджетних коштів, передбачених для
виконання рішення суду, однак виплата
вказаної суми пенсії буде здійснена за
наявності фінансування з Державного
бюджету України, тобто виконання
постанови суду фактично можливе, хоча й
за певних умов, а тому відсутні
підстави для зміни способу виконання
вказаного рішення.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, проте державний виконавець у
своєму поданні просив розглядати заяву
без представника Головного управління
юстиції у м. Києві (а.с.92), Головне
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві в запереченнях просило
розглянути заяву без їх представника
(а.с.109).

Згідно ч. 2 ст. 263 КАС України неприбуття
у судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду. За
наведених обставин, враховуючи
скорочені строки розгляду заяви, суд
визнав можливим провести судовий
розгляд у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши
додані до нього докази, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для його задоволення з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 серпня 2012 року по
адміністративній справі № 2610/11372/12,
провадження № 2-а2610/718/2012, позов ОСОБА_2
до Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві про визнання
дій щодо нарахування пенсії
протиправними та зобов'язання вчинити
дії задоволено, визнано протиправними
дії Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві щодо
нарахування ОСОБА_2 пенсії, виходячи з
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці перед
звільненням, зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 пенсію відповідно до вимог ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством починаючи
з 1 грудня 2011 року, з урахуванням
проведених виплат (а.с.43-45).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2013р.
постанова Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 серпня 2012 року
залишено без змін (а.с.61-64).

21 жовтня 2013 року старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Новак Г.М.
було відкрито виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа №
2610/11372/2012, виданого Шевченківським
районним судом м. Києва 11.10.2013р. на
виконання постанови суду від 22.08.2012р.
(а.с.96-97).

Згідно повідомлень Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві від 20.03.2014р. № 7052/12 (а.с.98) та від
29.04.2014р. № 10500/12 (а.с.99) встановлено, що на
виконання постанови суду від 22.08.2012р.
(виконавчого листа, виданого
Шевченківським районним судом м. Києва
від 11.10.2013р. № 2610/11372/2012), головним
управлінням було здійснено
перерахунок пенсії в порядку,
встановленим рішенням, а саме: з 01.12.2011
без обмеження кінцевою датою
перерахунку та нараховано кошти за
період з 01.12.2011р. по 31.12.2012р. на суму 423,63
грн. та на суму 4 150,40 грн. Для проведення
виплати зазначені суми коштів включено
в додаткову відомість. Розмір пенсії
ОСОБА_2 за вислугу років обчислений на
виконання рішення суду з 01.12.2011р.
становить 2 662,74 грн., а з 01.01.2013р. - 2 932,68
грн. Кошти для доплати пенсії ОСОБА_2
після 01.01.2013р. на виконання рішення суду
відсутні, таким чином виплата суми
пенсій у розмірах, що перевищують її
розміри, обчислені відповідно до
чинного законодавства, будуть
здійснені у разі надходження
відповідних коштів Державного бюджету
України.

Статтею 36 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання,
а також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 23 Бюджетного Кодексу
України будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету здійснюються лише
за наявності відповідного бюджетного
призначення, встановленого Закону
України «Про державний бюджет
України», у порядку визначеному цим
Кодексом.

Пунктом 9 ч.1 ст. 87 Бюджетного кодексу
України встановлено, що до видатків,
які здійснюються з Державного бюджету
України належать, зокрема, видатки на
соціальний захист та соціальне
забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Бюджетного
Кодексу України, розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисом.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
передбачено, що у разі якщо рішення
суду не виконано протягом двох місяців
з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду із заявою, про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд
якої інстанції видав виконавчий лист,
що видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може
бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зі змісту ч. 2 ст. 263 КАС України
вбачається, що зміна чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення здійснюється у виняткових
випадках.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22.08.2012р. та синтез наведених
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які були задоволені
судом першої інстанції.

За таких обставин старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Новак Г.М.
просила змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час ухвалення вищевказаної
постанови від 22.08.2012р. Крім того, в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Аналогічна правова позиція закріплена
в ухвалах Вищого адміністративного
суду України від 12.02.14р. у справі
К/800/598/14р., від 03.04.2014р. у справі К/800/54614/13.

В даному випадку, суд не вбачає таких
обставин, які б утруднювали виконання
постанови суду та вважає, що
відсутність коштів для виконання
судових рішень не є перешкодою для
виконання рішення суду, так як кошти на
рахунки можуть надійти у будь-який час.

З огляду на викладене, суд вважає, що в
даному випадку відсутні будь-які
законні підстави для зміни способу і
порядку виконання постанови суду,
вказаний в заяві спосіб виконання
рішення суду по суті є іншими позовними
вимогами, тягне за собою зміну предмету
позову і не відноситься до зміни
способу виконання рішення, тому
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Новак Г.М. про зміну способу та
порядку виконання рішення суду, у
справі № 2610/11372/12, провадження №
2-а/2610/718/2012 за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій щодо нарахування пенсії
протиправними та зобов'язання вчинити
дії - не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. 263
КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Новак Г.М. про зміну способу та
порядку виконання судового рішення у
справі № 2610/11372/12, провадження №
2-а/2610/718/2012 за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій щодо нарахування пенсії
протиправними та зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Апеляційна скарга подаються до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: