Справа № 2014/2417/12 (2а/2014/125/12)
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року м.
Київ К/800/15248/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року у справі за позовом Прокурора
Зміївського району Харківської
області до Скрипаївської сільської
ради Змііївського району Харківської
області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування
рішень,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Зміївського району
Харківської області звернувся до суду
з позовом до Скрипаївської сільської
ради Зміївського району Харківської
області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування
рішення XXIV сесії V скликання
Скрипаївської сільської ради від 20.10.2008
№68 та рішення XXVIII сесії V скликання
Скрипаївської сільської ради від 23.01.2009
№13 в частині надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення в
натурі меж земельної ділянки для
обслуговування, будівництва житлового
будинку, господарських будівель і
споруд, ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_6

Позовні вимоги мотивовані
протиправністю оскаржуваних рішень
відповідача як таких, що прийняті з
порушенням вимог статей 118 та 151
Земельного кодексу України.

Постановою Зміївського районного суду
Харківської області від 19 листопада 2012
року позов задоволено: скасовано
рішення XXIV сесії V скликання
Скрипаївської сільської ради від 20.10.2008
та рішення XXVIII сесії V скликання
Скрипаївської сільської ради від 23.01.2009
в частині надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення в
натурі меж земельної ділянки для
обслуговування, будівництва житлового
будинку, господарських будівель і
споруд, ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_6

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із посиланням на
порушення судом апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просили скасувати оскаржуване
судове рішення та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 10.10.2008 ОСОБА_6
звернулась до Скрипаївської сільської
ради Зміївського району Харківської
області із заявою про надання дозволу
на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
адресою: АДРЕСА_1.

18.10.2008 ОСОБА_6 звернулася до
Скрипаївської сільської ради із заявою
про безоплатну передачу у приватну
власність земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,035 га за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням ХХIV сесії скликання
Скрипаївської сільської ради від 20.10.2008
№68 ОСОБА_6 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок для обслуговування,
будівництва житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
ведення особистого селянського
господарства в натурі на місцевості, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
вказано на необхідність розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі на місцевості із
поданням на затвердження до
Скрипаївської сільської ради.

У подальшому, на замовлення ОСОБА_6
землевпорядною організацією приватним
підприємством «НВП Укрпроект»
розроблено Технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
за адресою: АДРЕСА_1.

25.11.2008 Управлінням Держкомзему у
Зміївському районі Харківської
області надано Висновок № 1682 про
погодження технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку громадянці ОСОБА_6 для
ведення особистого селянського
господарства року за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням ХХVІІІ сесії V скликання
Скрипаївської сільської ради
Зміївського району Харківської
області від 23.01.2009 №13 ОСОБА_6
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення в натурі
(на місцевості) меж земельної ділянки
площею 0,0350 га для ведення особистого
селянського господарства та передано
зазначену ділянку у власність.

Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №863425 від
11.12.2009, зареєстрованим Управлінням
Держомзему у Зміївському районі
Харківської області 16.12.2009, посвідчено
право власності ОСОБА_6 на земельну
ділянку площею 0,0350 га, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення особистого селянського
господарства.

У січні 2010 року прокурором Зміївського
району Харківської області на рішення
Скрипаївської сільської ради від 20.10.2008
№ 68 та рішення XXVIII сесії V скликання
Скрипаївської сільської ради від 23.01.2009
№ 13 принесено протест, який
вмотивовано недотриманням при
передачі земельної ділянки у власність
вимог статті 118 Земельного кодексу
України та пункту 2 Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 №677 в частині необхідності
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

У зв'язку з відхиленням протесту,
прокурор звернувся до суду із
зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
межі оспорюваної земельної ділянки при
передачі її у власність ОСОБА_6 не були
встановлені в натурі (на місцевості), у
зв'язку з чим у відповідності до статті
123 Земельного кодексу України, статей 50,
51 Закону України «Про землеустрій» та
пункту 2 Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №
677, необхідним є розроблення та
затвердження проекту землеустрою.
Оскільки такого проекту розроблено не
було, суд першої інстанції дійшов
висновку про незаконність
оскаржуваних рішень відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що Земельним
кодексом (у редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) та
Порядком розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №
677 передбачено, що проект відведення
земельної ділянки не розробляється у
разі, коли, зокрема, земельна ділянка,
межі якої визначено в натурі (на
місцевості), надається у користування
або безоплатно передається у власність
без зміни її цільового призначення.
Оскільки в даному випадку при передачі
ділянки у власність ОСОБА_6 зміни
цільового призначення не відбулося,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про безпідставність позовних
вимог.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновком суду
апеляційної інстанції, вважаючи за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
врегульовано статтею 118 Земельного
кодексу, відповідно до якої громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Статтею 50 Закону України «Про
землеустрій» (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
складаються у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок. Порядок складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004
№677 встановлено, що проект відведення
земельної ділянки не розробляється у
разі, коли: земельна ділянка, межі якої
визначено в натурі (на місцевості),
надається у користування або
безоплатно передається у власність без
зміни її цільового призначення;
земельна ділянка набувається у
власність шляхом купівлі-продажу,
дарування, міни, на підставі інших
цивільно-правових угод, успадкування,
без зміни її меж та цільового
призначення; земельна ділянка придбана
на конкурентних засадах (за
результатами земельних торгів). Проект
відведення земельної ділянки може не
розроблятися також в інших випадках,
передбачених законом.

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що на час виникнення спірних
правовідносин, у разі, якщо земельна
ділянка, межі якої визначено в натурі
(на місцевості), передавалась у
власність без зміни цільового
призначення, чинним законодавством
було передбачено порядок передачі
таких земельних ділянок без
розроблення проектів відведення.

Відповідно до статті 55 Закону України
«Про землеустрій» встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) проводиться відповідно до
топографо-геодезичних і
картографічних матеріалів.
Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
основі технічної документації із
землеустрою, якою визначається
місцеположення поворотних точок меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Документація із землеустрою щодо
встановлення меж житлової та
громадської забудови розробляється у
складі генерального плану населеного
пункту, проектів розподілу територій і
є основою для встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості). Межі земельної ділянки в
натурі (на місцевості) закріплюються
межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в
натурі (на місцевості) збігаються з
природними та штучними лінійними
спорудами і рубежами (річками,
струмками, каналами, лісосмугами,
шляхами, шляховими спорудами,
парканами, огорожами, фасадами
будівель та іншими лінійними спорудами
і рубежами тощо), межові знаки можуть не
встановлюватися.

Матеріалами справи підтверджується та
судами попередніх інстанцій
встановлено, що межі спірної ділянки
збігаються у крайніх поворотних точках
з межами вже існуючих земельних
ділянок, що позбавляє обов'язку
встановлення межових знаків.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що зміни цільового
призначення при передачі оспорюваної
земельної ділянки ОСОБА_6 не відбулося.

Докази, які б свідчили про зміну
цільового призначення зазначеної
земельної ділянки площею 0,035га, що
належить ОСОБА_6, в матеріалах справи
відсутні.

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду
апеляційної інстанції щодо
необґрунтованості протесту прокурора,
принесеного на оскаржувані рішення, у
зв'язку з чим вказує на обґрунтованість
висновків суду щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом апеляційної інстанції
дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення судом не допущено.

Згідно із частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити, а постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: