Справа № 814/2042/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

03 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2042/14

Категорія: 10.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Бітова А.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Заводського районного центру
зайнятості на ухвалу Миколаївського
окружного адміністративного суду від 14
липня 2014 року у справі за позовом
Заводського районного центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 79,55 грн.,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути борг в сумі 79,55 грн..

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014р.
відмовлено у відкритті провадження у
вказаній адміністративній справі на
підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
Заводський районний центр зайнятості
подав апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу від 14.07.2014р. скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильних дій суду.

Згідно до ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі Миколаївський окружний
адміністративний суд виходив з
відсутності у переданому на вирішення
суду спорі визначальних ознак справи
адміністративної юрисдикції.
Зазначена позиція суду ґрунтується на
тому, що фактично предметом спору є
вимога до фізичної особи про
відшкодування шкоди за відсутності
публічно-правового спору.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.3 КАС
України справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про
зайнятість населення» встановлено, що
для реалізації державної політики
зайнятості населення, професійної
орієнтації, підготовки і
перепідготовки, працевлаштування та
соціальної підтримки тимчасово не
працюючих громадян у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. Державна служба
зайнятості складається з: Державного
центру зайнятості Міністерства праці
та соціальної політики України, центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласних, Київського та
Севастопольського міських, районних,
міськрайонних, міських і районних у
містах центрів зайнятості, центрів
організації професійного навчання
незайнятого населення і центрів
професійної орієнтації населення,
інспекцій по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що центр зайнятості, звертаючись із
вимогою про стягнення суми виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними,
здійснює владні управлінські функції
на виконання повноважень у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та діє як
суб'єкт владних повноважень у
розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України.

Оскільки в даному випадку спір виник за
участю суб`єкта владних повноважень,
який реалізував у спірних
правовідносинах наданих йому чинним
законодавством владні управлінські
функції стосовно повернення коштів,
виплачених позивачу в якості допомоги
по безробіттю, то, на думку колегії
суддів, справу за даним позовом
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію суду не доказав та не
обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи і, крім того, помилково
застосував норми процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до п.4 ч.1ст.204
КАС України, це є підставою для
задоволення апеляційної скарги,
скасування оскаржуваної ухвали з
постановленням нової про направлення
позову до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 197, 199, 204, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Заводського
районного центру зайнятості
задовольнити, ухвалу Миколаївського
окружного адміністративного суду від 14
липня 2014 року скасувати, прийняти по
справі нову ухвалу, якою направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.