Справа № 2а/756/94/14(756/978/14-а)
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/756/94/14(756/978/14-а) Головуючий у 1-й
інстанції: Тітов М.Ю.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Петрика І.Й.,

Собківа Я.М.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 16 червня 2014
року та постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 16 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В
И В:

19 червня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
Оболонського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії з 01.02.2011 року.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_3 до УПФ України в
Оболонському районі м. Києва про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії з 01.02.11 по 19.01.2012 - залишено без
розгляду.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 16 червня 2014 року у
задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленими
ухвалою та постановою, позивачем
подано апеляційну скаргу, в якій
апелянт просить їх скасувати, як такі,
що прийняті при неповному з'ясуванні
обставин справи, та прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
вислухавши думку апелянта, колегія
суддів Київського апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову та ухвалу суду
першої інстанції без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Також, відповідно до п. 1 ч.1 ст.199, ст.200
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову чи ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Залишаючи адміністративний позов без
розгляду в частині, суд першої
інстанції виходив з того, що підстав
для поновлення строку для звернення до
адміністративного суду не вбачається,
оскільки про порушення своїх прав
позивач повинен був дізнатися з
моменту отримання відповідної пенсії
за відповідний період.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного адміністративного
суду з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Згідно ч .2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 19.06.2012 року ОСОБА_3 звернувся до
Оболонського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
пенсійного органу та просив
зобов'язати відповідача перерахунок
його пенсії з 01.02.2011 року згідно рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 26.05.2010 року та провести необхідні
виплати з 01.02.2011 року.

Так, постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 26.05.2010 року та ухвали
Апеляційного суду м. Києва від 13.04.2011
року та від 01.02.2012 року позивачу
проведено перерахунок пенсії,
починаючи з 01.02.2009 року із
застосуванням показника заробітної
плати на одну особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески за 2008
рік.

З 01.02.2011 року позивач набув право на
перерахунок пенсії.

Враховуючи строки проведення
перерахунку пенсії, колегія суддів
приходить до висновку, що виплата
пенсії ОСОБА_3 з урахуванням його заяви
від 07 лютого 2011 року була здійснена у
лютому 2011 року, а тому, що строк
звернення до суду з даним позовом
необхідно обчислювати з лютого 2011 року.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року, яка набрала
законної сили, даний адміністративний
позов було залишено без розгляду за
період з 01.02. по 21.12.2011 року, тобто, у
відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України,
зазначений факт є встановленним та
доказуванню не підлягає.

Посилання апелянта на те, що пенсію у
новому розмірі йому виплачено у квітні
2012 року згідно виписки із
«Укрсоцбанку» від 17.03.2014 року та листа
від УПФ України від 26.06.2012 року - є
необґрунтованими, оскільки дані
документи свідчать про виконання
пенсійним органом постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 26.05.2010 року та ухвали Апеляційного
суду м. Києва від 13.04.2011 року та від
01.02.2012 року, але жодним чином не
підтверджують факт здійснення
перерахунку пенсії після 01.02.2011 року у
меншому розмірі.

У відповідності до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З огляду на те, що колегією суддів не
встановлено підстав для поновлення
позивачу строку звернення до суду та
враховуючи дату подачі даного
адміністративного позову висновок
суду першої інстанції про залишення
без розгляду позовних вимог за період з
01 лютого по 19 грудня 2011 року є законним
та обґрунтованим.

Разом з тим, як вбачається з
оскаржуваної ухвали, судом першої
інстанції датою по яку слід залишити
адміністративний позов зазначено «
19.01.12 », що свідчить про допущення судом
першої інстанції в оскаржуваній ухвалі
описки (арифметичної помилки), яку
згідно статті 169 КАС України, суд може
виправити з власної ініціативи або за
заявою особи, що брала участь справі.

Щодо заявлених вимог по суті, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що такі задоволенні
не підлягають, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію за віком
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 26.05.2010 року
та ухвали Апеляційного суду м. Києва
від 13.04.2011 року та від 01.02.2012 року
позивачу проведено перерахунок пенсії,
починаючи з 01.02.2009 року із
застосуванням показника заробітної
плати на одну особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески за 2008
рік.

07.02.2011 року ОСОБА_3 на підставі його
заяви був проведений перерахунок
пенсії по стажу з 01.02.2011 із
застосуванням показника середньої
заробітної плати на одну особу в цілому
по Україні, з якої сплачені страхові
внески, за 2008 рік, з чим позивач не
згодний та звернувся до суду за
захистом своїх прав.

Даючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
зазначає наступне.

Перерахунок пенсій у
зв'язку із збільшенням середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України та
страхового стажу регулюється ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058, частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через 2
роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Така редакція існує після
визнання неконституційними змін,
внесених п.п. 10 п.35 р.2 Закону України від
28.12.2007р. №107-6, згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. №10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали
можливість перераховувати пенсію із
заробітної плати за періоди страхового
стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої)
норми абз.3 ч.4 ст.42 Закону №1058 доводить,
що перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу зазначені в ч.1 ст.40
цього Закону.

Тобто, правила ч.1 ст.40 при
перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 ст.40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01.07.2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01.07 2000 року.

Відповідно до п.6 ст.92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-12
(надалі Закон 1788) та Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»№1058 від 09.07.2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності,
закріпленого в ст. 9 КАС України,
приписи постанови №530 від 28.05.2008р. у
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян»не можуть
застосовуватись до спірних відносин,
відтак правові підстави для
перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні так і середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за 2010 рік, відсутні.
Останній із наведених показників
застосовується виключно для
призначення пенсії, застосування його
для перерахунку є безпідставним.
Таким чином, жодних підстав для
задоволення позовних вимог щодо
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» колегія суддів
не вбачає.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України
від24.04.2012 року по справі №21-11а12, яка
відповідно до ст.244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно -
правовий акт, що містить зазначені
норми права, та для всіх судів України.

Щодо посилань апелянта в апеляційній
скарзі на те, що відповідач
зобов'язаний був виконувати постанову
суду (постанову Оболонського районного
суду м. Києва від 26.05.2010 року) при
перерахунку пенсії у 2011 році, то такі,
на думку колегії суддів, є
необґрунтованими, оскільки з 01.02.2011
року позивач набув право на
перерахунок пенсії, яка була йому
здійснена на підставі заяви від 07.02.2011
року.

Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, який
відповідачем в даному випадку
виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова і ухвала суду першої
інстанції постановлені з дотриманням
норм процесуального та матеріального
права, доводи апеляційних скарг не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови і ухвали суду
першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,199,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 16 червня 2014 року і постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 16 червня 2014 року - залишити без
задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року - залишити
без змін.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 16 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 08.09.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
І.Й.
Петрик

Я.М. Собків

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.