Справа № 521/64/14-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

02 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 521/64/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Мирончук Н.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Танасогло Т.М.

при секретарі -
Посторонка І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі
Одеської області на постанову
Малиновського районного суду м. Одеси
від 15 травня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, третя особа -
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі Одеської області
про визнання протиправними дій,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про поновлення строку
на звернення до суду з вказаним
адміністративним позовом; визнання
протиправними дій старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Хлєбникова О.В. щодо закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-417/11,
виданого 01.09.2011 р. Малиновським
районним судом м. Одеси про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі
Одеської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії,
виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком за період з
31.03.2010 по 14.03.2011 з урахуванням отриманих
сум; скасування постанови старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про закінчення
виконавчого провадження від 31.02.2012 р.;
зобов'язання старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
Хлєбникова О.В. відновити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-417/11, виданого
01.09.2011 р., Малиновським районним судом м.
Одеси про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі Одеської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії, виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком за період з 31.03.2010 по
14.03.2011 з урахуванням отриманих сум.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 15 травня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_3
задоволено частково. Скасовано
постанову старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
Хлєбникова О.В. про закінчення
виконавчого провадження від 31.02.2012 р.,
якою було закінчено виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа 2а-417/11, виданого
01.09.2011 р., Малиновським районним судом м.
Одеси про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі Одеської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії, виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком за період з 31.03.2010 по
14.03.2011 з урахуванням отриманих сум. В
іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі Одеської області
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі Одеської області,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.09.2011р. Малиновським районним судом м.
Одеси було видано виконавчий лист
2а-417/11, про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі Одеської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_3, виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком за період з 31.03.2010 по
14.03.2011 з урахуванням отриманих сум.

13.01.2013 року старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Хлєбниковим О.В. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вище вказаного виконавчого листа
2а-417/11, виданого 01.09.2011 р..

31.02.2012р. старшим державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Хлєбниковим О.В.
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження якою було
закінчено виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа 2а-417/11, виданого 01.09.2011 р.,
Малиновським районним судом м. Одеси
про зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі
Одеської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії,
виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком за період з
31.03.2010 по 14.03.2011 з урахуванням отриманих
сум.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
часткове задоволення
адміністративного позову виходячи з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом України «Про
виконавче провадження» (№ 606-XIV).

Згідно статті 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Стаття 37 Закону України «Про виконавче
провадження» містить вичерпний
перелік підстав для закінчення
виконавчого провадження, а саме: 1)
прийняття судом відмови стягувача від
стягнення; 2) затвердження судом
мирової угоди між стягувачем і
боржником про закінчення виконавчого
провадження; 3) смерті або оголошення
померлим стягувача чи боржника,
визнання безвісно відсутнім боржника
або стягувача, ліквідації юридичної
особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; 4) скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), яке підлягало
виконанню на підставі виконавчого
документа; 5) письмової відмови
стягувача від одержання предметів,
вилучених у боржника при виконанні
рішення про передачу їх стягувачеві,
або знищення речі, яка мала бути
передана стягувачеві в натурі; 6)
закінчення передбаченого законом
строку для даного виду стягнення; 7)
передачі виконавчого документа
ліквідаційній комісії у разі
ліквідації боржника - юридичної особи
або арбітражному керуючому у разі
визнання боржника банкрутом; 8)
фактичного повного виконання рішення
згідно з виконавчим документом; 9)
повернення виконавчого документа без
виконання на вимогу суду або іншого
органу (посадової особи), які видали
виконавчий документ, або на письмову
вимогу стягувача; 10) направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби; 11) повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
76 цього Закону.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
49 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Аналізуючи вище вказані норми, колегія
суддів зазначає, що застосування
державним виконавцем положень пункту 11
частини 1 статті 49 та частини 3 статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження», як підставу закінчення
виконавчого провадження та повернення
виконавчого документа, можливе лише
при виконанні рішень майнового
характеру, зокрема про стягнення
грошових коштів або про звернення
стягнення на майно.

В свою чергу, як з матеріалів справи та
зазначається апелянтом, виконавче
провадження було закінчено не у зв'язку
з відсутністю коштів на рахунках
боржника - Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі
Одеської області для даного виду
виплат та не передбачення їх в
кошторисних видатках та в Державному
бюджеті України.

Колегія суддів не приймає до уваги вище
вказані доводи апелянта, оскільки
підстави, визначені вище наведеними
положеннями статті 37 Закону України
«Про виконавче провадження» для
закінчення виконавчого провадження у
відповідача були відсутні, а апелянт
фактично переймає на себе функції
Пенсійного фонду, вказуючи у зв'язку з
чим неможливо виконати рішення суду, не
виконуючи при цьому покладені на нього
обов'язки щодо повного виконання
рішення суду.

Доводи апеляційної скарги щодо
пропущення позивачем строку звернення
з вказаним адміністративним позовом до
суду, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки судом першої
інстанції з дотриманням процесуальних
норм було встановлено та зазначено в
рішенні про подачу позивачем позову з
дотриманням процесуальних строків.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі Одеської області
залишити без задоволення, а постанову
Малиновського районного суду м. Одеси
від 15 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 вересня 2014 року.

Головуючий:

Судді: