Справа № 2а/1770/4127/12
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/9742/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Бухтіярової І.О., Блажівської
Н.Є., Приходько І.В.,

за участю секретаря судового засідання
Лисюк І.О.,

представника позивача Омельченка А.В.,

представника відповідача Деревцова
С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Рівненському
районі Рівненської області Державної
податкової служби

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 15.11.2012 року

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.01.2013 року

у справі № 2а/1770/4127/2012

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Арслайн» (далі -
позивач, ТОВ «Арслайн»)

до Державної податкової інспекції у
Рівненському районі Рівненської
області Державної податкової служби
(далі - відповідач, ДПІ у Рівненському
районі Рівненської області ДПС)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Арслайн» звернулось у жовтні 2012
року до суду з адміністративним
позовом до ДПІ у Рівненському районі
рівненської області ДПС, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 20.08.2012 року №
та податкове
повідомлення-рішення від 23.10.2012 року №
.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 15.11.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.01.2013 року,
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог повністю. Вважає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
були прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Позивач в своїх запереченнях на
касаційну скаргу зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
прийняті з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить залишити касаційну
скаргу без задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій без змін.

З наданих відповідям документів
вбачається, що в силу положень ст. 55
Кодексу адміністративного судочинства
України ДПІ у Рівненському районі
Рівненської області ДПС підлягає
заміні на її правонаступника Державну
податкову інспекцію у Рівненському
районі Головного управління
Міндоходів у Рівненській області.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинство
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому засіданні та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 09.08.2012 року
відповідачем проведено камеральну
перевірку звітності податку на
прибуток ТОВ «Арслайн» за І півріччя 2012
року на підставі податкової декларації
з податку на прибуток за звітний
податковий період І півріччя 2012 року,
про що складено акт від 09.08.2012 року №
206/99/15/37282685. За результатом проведеної
перевірки відповідач прийшов до
висновку, що ТОВ «Арслайн» в податковій
декларації з податку на прибуток за І
півріччя 2012 року, поданій 09.08.2012 року, в
порушення п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) відображено не 25% суми
від'ємного фінансового результату, які
рахуються станом на 01.01.2012 року, а всю
суму від'ємного фінансового
результату, що в свою чергу призводить
до заниження об'єкту оподаткування.

За наслідками перевірки було прийняте
податкове повідомлення-рішення від
20.08.2012 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 73 606 033,00
гривні за основним платежем та
застосовано штраф у сумі 18 401 508,00
гривень.

Вказане податкове
повідомлення-рішення було оскаржене
позивачем в адміністративному порядку
до ДПС у Рівненської області. Рішенням
ДПС у Рівненській області від 23.10.2012
року № 29783/10-20/327, що прийняте за
наслідками розгляду скарги позивача,
залишено без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Рівненському районі Рівненської
області ДПС від 20.08.2012 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток. Крім того,
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток у розмірі 400,00
гривень за основним платежем і 100,00
гривень за штрафними (фінансовими)
санкціями.

За таких обставин відповідачем було
направлено позивачу нове податкове
повідомлення-рішення на збільшену суму
грошового зобов'язання від 23.10.2012 року
№ .

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи
спір по суті та задовольняючи позовні
вимоги повністю, виходили з наступного,
з чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Статтею 153 ПК України визначено
порядок оподаткування операції
особливого виду в тому числі
операцій з торгівлі цінними паперами
та іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами.

Зокрема п. 153.8 ст. 153 ПК України
визначено, що якщо протягом звітного
періоду витрати на придбання кожного з
окремих видів цінних паперів, та інших,
ніж цінні папери, корпоративних прав,
понесені (нараховані) платником
податку, перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів або інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав цього ж виду
протягом такого звітного періоду,
від'ємний фінансовий результат
переноситься на зменшення фінансових
результатів від операцій з цінними
паперами або іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами цього ж виду
наступних звітних періодів у порядку,
визначеному статтею 150 цього розділу.

Якщо протягом звітного періоду доходи
від продажу кожного з окремих видів
цінних паперів та інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав отримані
(нараховані) платником податку,
перевищують витрати, понесені
(нараховані) платником податку в
внаслідок придбання цінних паперів або
інших, ніж цінні папери,
корпоративних прав цього ж виду
протягом такого звітного періоду (з
урахуванням від'ємного фінансового
результату від операцій з цінними
паперами або іншими ніж цінні папери
корпоративними правами цього ж виду
минулих періодів), прибуток
включається до складу доходів такого
платника податку за результатом такого
звітного періоду.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатом
господарських операцій позивача з
цінними паперами, що мали місце
протягом 2011 року, станом на І півріччя
2012 року від'ємний фінансовий результат
від операцій з цінними паперами
попереднього звітного періоду
позивача склав 467 342 429,00 гривень.
Вказана сума від'ємного фінансового
результату за наслідками операцій з
цінними паперами, в повному розмірі
відображена позивачем в податковій
декларації з податку на прибуток за
перше півріччя 2012 року, яка була подана
09.08.2012 року.

Разом з тим, Законом України від 24.05.2012
року № 4834 «Про внесення змін до ПК
України щодо удосконалення деяких
податкових норм» (далі - Закон № 4834)
внесено зміни до пункту 3 підрозділу 4
Розділу ХХ ПК України, якими
запроваджено особливий порядок
застосування статті 150 ПК України в
період 2012-2015 років, що передбачає
обмеження розміру від'ємного значення
об'єкта оподаткування, отриманого
станом на 1 січня 2012 року, який
враховується у витратах при визначенні
податкових зобов'язань платника
податку у наступних звітних податкових
періодах.

Саме з приводу застосування до обліку
операцій з цінними паперами приписів п.
3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, яка
наголошує про особливості
застосування у 2012-2015 роках приписів ст.
150 ПК України та визначає порядок
визначення податку на прибуток,
виникли спірні правовідносини.

Пунктом 3 підрозділу 4 розділу ХХ
(Прикінцеві та перехідні положення) ПК
України визначено, що пункт 150.1 статті
150 цього Кодексу застосовується:

у 2011 році з урахуванням такого:

- якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого-четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення;

у 2012-2015 роках, таким чином, що якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів платників з доходом за 2011
рік 1 мільйон гривень та більше станом
на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з
урахуванням від'ємного значення
об'єкта оподаткування станом на 1 січня
2011 року), то сума цього значення
підлягає включенню до витрат:

- звітних (податкових) періодів
починаючи з І півріччя і наступних
звітних періодів 2012 року у розмірі 25
відсотків суми такого від'ємного
значення. У разі якщо 25 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування не погашається протягом
цього і за наслідками наступних
податкових періодів 2012 року, то
непогашена сума підлягає врахуванню
при визначенні податкових зобов'язань
у наступних податкових періодах;

- звітних (податкових) періодів 2013 року
у розмірі 25 відсотків суми такого
від'ємного значення та сум від'ємного
значення, не погашених за 2012 податковий
рік. У разі якщо 25 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування не погашається протягом
відповідних звітних (податкових)
періодів 2013 року, то непогашена сума
підлягає врахуванню при визначенні
податкових зобов'язань у наступних
періодах;

- звітних (податкових) періодів 2014 року
у розмірі 25 відсотків суми такого
від'ємного значення та сум від'ємного
значення, не погашених за 2013 податковий
рік. У разі якщо 25 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування не погашається протягом
відповідних звітних (податкових)
періодів 2014 року, то непогашена сума
підлягає врахуванню при визначенні
податкових зобов'язань у наступних
періодах;

- звітних (податкових) періодів 2015 року
у розмірі 25 відсотків суми такого
від'ємного значення та сум від'ємного
значення, не погашених за 2014 податковий
рік. У разі якщо 25 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування не погашається протягом
відповідних звітних (податкових)
періодів 2015 року, то непогашена сума
підлягає врахуванню при визначенні
податкових зобов'язань у наступних
періодах до повного погашення такого
від'ємного значення.

При цьому платники податку на прибуток
ведуть окремий облік показника
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, що склався станом на 1
січня 2012 року та включається до витрат
наступних податкових періодів і сум, не
погашених протягом 2012-2015 років. Таке
від'ємне значення погашається в першу
чергу. В другу чергу погашається
від'ємне значення об'єкта
оподаткування, що виникло після 31
грудня 2011 року.

Для підприємств з доходом за 2011 рік
менше 1 мільйона гривень пункт 150.1
статті 150 цього Кодексу застосовується
з урахуванням такого:

- якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку за
наслідками 2011 податкового року є
від'ємне значення, то сума такого
значення підлягає включенню до витрат
звітного (податкового) періоду I
півріччя 2012 року та наступних звітних
(податкових) періодів до повного
погашення такого від'ємного значення.

Враховуючи положення пункту 3
підрозділу 4 розділу ХХ ПК України,
податковий орган вважає, що в даному
випадку від'ємний фінансовий результат
від операцій з цінними паперами, що
виник станом на 01.01.2012 року підлягає
включенню до витрат починаючи з І
півріччя і наступних звітних періодах
2012 року у розмірі 25% від суми, що виникла
станом на 01.01.2012 року.

Разом з тим, Комітетом Верховної Ради
України з питань фінансів, банківської
діяльності, податкової та митної
політики у листі від 10.09.2012 року №
04-39/10-990, висловлена позиція про
помилковість висновків ДПС України, що
викладені у листі від 09.08.2012 року №
320/0/71-12/15-1217.

Комітет Верховної Ради України з
питань фінансів, банківської
діяльності, податкової та митної
політики зазначає, що порядок
визначення фінансових результатів
від операцій з окремими видами цінних
паперів, як операції особливого виду
діяльності, викладений в п. 153.8 ст. 153 ПК
України, передбачає, що у разі
отримання від'ємного фінансового
результату від проведення таких
операцій за підсумками звітного
податкового року збиток не
враховується при визначенні об'єкта
оподаткування платника податку, а
переноситься на зменшення
фінансового результату від операцій з
цінними паперами у наступних звітних
періодах.

Прибуток від операцій з цінними
паперами включається до доходної
частини податкової декларації
платника податків і є складовою
частиною доходів, які враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування.

У змінах до ПК України, прийнятих
Законом № 4834, запроваджено особливий
порядок застосування ст. 150 ПК України в
період 2012-2015 років, який передбачає
обмеження розміру від'ємного значення
об'єкта оподаткування отриманого
станом на 01.01.2012 року, що враховується у
витратах при визначені податкового
зобов'язання платника податку в
наступних звітних податкових періодах.

Обмеження розміру від'ємного значення
об'єкта оподаткування для врахування в
наступних звітних періодах при
застосуванні статті 150 ПК України не
передбачалось Законом № 4834 при
застосуванні п. 153.8 ст. 153 ПК України
для визначення прибутку від операцій з
цінними паперами і ніяким чином не
обмежує право платника податків
враховувати повну суму від'ємного
показника фінансових результатів від
операцій з цінними паперами в
наступних податкових періодах,
оскільки це різні за економічним
змістом і значенням показники при
визначенні податкових зобов'язань.

Разом з тим, відповідно до п. 4.
підрозділу 4 розділу ХХ ПК України
передбачено, що операції з цінними
паперами та деривативами, що придбані
до набрання чинності розділом III цього
Кодексу, відображаються в обліку при
визначенні податку на прибуток
підприємств за правилами, що діяли на
момент придбання таких цінних паперів.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій з досліджених доказів по
справі, угоди про купівлю-продаж цінних
паперів, що спричинили вказаний
від'ємний фінансовий результат, були
укладені між позивачем та його
контрагентами до внесення змін до ПК
України, прийнятих Законом № 4834.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій про те, що
будь-яких обмежень, щодо врахування
повної суми від'ємного показника
фінансових результатів від операцій з
цінними паперами придбаними до
набрання чинності розділом ІІІ ПК
України, чинним законодавством не
встановлено, а отже позивачем
правомірно був перенесений від'ємний
фінансовий результат, що виник станом
на 01.01.2012 року від операцій з цінними
паперами.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами першої та
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які б могли б
призвести до скасування оскаржуваних
рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 55, 160, 167, 220-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Здійснити заміну сторони у справі -
Державної податкової інспекції у
Рівненському районі Рівненської
області ДПС на її правонаступника -
Державну податкову інспекцію у
Рівненському районі Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області.

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Рівненському районі
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області - залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 15.11.2012 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.01.2013 року
у справі № 2а/1770/4127/2012 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
переглянута з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
І.О. Бухтіярова

Судді:
Н.Є. Блажівська

І.В. Приходько