Справа № 825/2712/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2014 року
Чернігів Справа №
825/2712/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

за участю представників позивача
Шелеста С.Ю., Філіпенко О.В.,
представника відповідача Мірошник Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області до Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Міндоходів у
Чернігівській області звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати припис відповідача від 03.07.2014
№ 25-01-026/709.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
проведеною перевіркою було
встановлено порушення статті 49-2
Кодексу законів про працю України, а
саме: при попередженні про звільнення у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці при наявності
вакантних посад керівництвом
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області вивільнюваному
працівнику не було запропоновано іншу
роботу. Оскаржуваним приписом
приписано в подальшому при
попередженні працівників про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
дотримуватися вимог статті 49-2 Кодексу
законів про працю України. Вважає, що
вимога, викладена в приписі, є
незаконною, оскільки при попередженні
про наступне вивільнення в
попередженні одночасно було вказано
про відсутність вакантних посад.
Вказує, що ОСОБА_4 є особою середнього
начальницького складу податкової
міліції і не може претендувати на
зайняття посади державного службовця.

В судовому засіданні представники
позивача позов та його мотиви
підтримали повністю, посилаючись на
обставини, які викладені в позовній
заяві, просили позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні в задоволенні позову просив
відмовити в повному обсязі,
посилаючись на те, що позивач в
порушення вимог статті 49-2 Кодексу
законів про працю України при
попередженні ОСОБА_4 про звільнення у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці при наявності
вакантних посад не запропонував іншу
роботу. Зазначає, що при наявності
вакантних посад державних службовців
ОСОБА_4 повинні були запропонувати
взяти участь у конкурсі на зайняття
вакантних посад державного службовця.

Вислухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.06.2014, на
підставі звернення ОСОБА_4, листа
прокуратури Чернігівської області №
19-р від 03.06.2014 та погодження Державної
інспекції України з питань праці №
115/22-04/02-14 від 13.06.2014, начальником
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області
Позняк Л.В. було видано наказ № 63 про
проведення позапланових перевірок у
червні 2014 року та видано направлення на
проведення перевірки суб'єкта
господарювання № 821, строком дії з
01.07.2014 по 31.07.2014.

Згідно вищевказаних наказу та
направлення на проведення перевірки
суб'єкта господарювання, головним
державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області
Кульбако О.П. було проведено
позапланову перевірку Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області на предмет додержання вимог
законодавства з питань праці, про що
складено акт перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 25-01-026/703 (а.с.
8-14).

Під час перевірки відповідачем було
встановлено, що при попередженні
оперуповноваженого відділення
боротьби з суб'єктами господарювання,
що мають ознаки фіктивності, відділу
податкової міліції Чернігівської МДПІ
капітана ОСОБА_4 про звільнення у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці при наявності
вакантних посад йому не було
запропоновано іншу роботу, що є
порушенням статті 49-2 Кодексу законів
про працю України.

За результатами перевірки було
прийнято припис № 25-01-026/709 від 03.07.2014,
яким приписано в подальшому при
попередженні працівників про
звільнення у зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці
дотримуватись вимог статті 49-2 Кодексу
законів про працю України до 01.08.2014 (а.с.
7).

На вищевказані акт перевірки та припис,
позивачем було подано скаргу від 14.07.2014
№ 2132/10/25-01-04-18, однак
Територіальною державною інспекцію з
питань праці у Чернігівській області
було відмовлено в задоволенні скарги,
що підтверджується листом від 25.07.2014 №
3023/03-1 (а.с. 16-21).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» (далі - Закон).

Абзацом 2 частини першої статті 1 Закону
визначено, що державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно з абзацом 5 частини першої
статті 6 Закону підставами для
здійснення позапланових заходів є
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Відповідно до частин першої та другої
статті 7 Закону для здійснення
планового або позапланового заходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, який має містити
найменування суб'єкта господарювання,
щодо якого буде здійснюватися захід, та
предмет перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Процедура проведення відповідачем
перевірок встановлена Порядком
проведення перевірок посадовими
особами Державної інспекції України з
питань праці та її територіальних
органів, затвердженим наказом
Міністерства соціальної політики
України від 02.07.2012 № 390 (надалі -
Порядок).

Так, пунктом 2 Порядку передбачено, що
право проведення перевірок мають
посадові особи Держпраці України та її
територіальних органів, які відповідно
до своїх посадових обов'язків мають
повноваження державного інспектора з
питань праці.

Згідно пункту 3 Порядку, зокрема,
інспектор може проводити планові та
позапланові перевірки, які можуть
здійснюватися за місцем провадження
господарської діяльності суб'єкта
господарювання або його відокремлених
підрозділів або у приміщенні органу
державного нагляду (контролю) у
випадках, передбачених Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності». Позапланові перевірки за
зверненнями фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктами
господарювання вимог законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
здійснюються за наявності згоди
Держпраці України на їх проведення.

Пунктом 7 Порядку визначено, що за
результатами перевірки складається
акт перевірки. У разі виявлення
порушень законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування вносяться
приписи про усунення виявлених
порушень, вживаються заходи щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб згідно із вимогами чинного
законодавства.

Аналізуючи викладені норми права,
можна дійти висновку, що припис це
документ органів Держпраці про
усунення виявлених порушень
законодавства про працю, що
складається за формою, затвердженою
Порядком, в резолютивній частині якого
вказується строк, в який керівник
підприємства повинен письмово
повідомити перевіряючого про усунення
саме виявлених правопорушень.

Як вбачається з резолютивної частини
оскаржуваного припису, позивача на
майбутнє зобов'язано дотримуватися
вимог статті 49-2 Кодексу Законів про
працю України, що стосується
невизначеного кола осіб, тобто
фактично відповідач зобов'язує
позивача усунути не виявлене
порушення, а порушення, яке взагалі ще
не було вчинене позивачем.

Враховуючи, що відповідач як суб'єкт
владних повноважень зобов'язаний діяти
тільки на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, суд
дійшов висновку про невідповідність
винесеного припису чинному
законодавству, в зв'язку з чим позовні
вимоги про визнання протиправним та
скасування припису відповідача від
03.07.2014 № 25-01-026/709 підлягають
задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність
винесеного припису.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що
адміністративний позов Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Головного управління Міндоходів
у Чернігівській області - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
припис Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області від 03.07.2014 №
25-01-026/709.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Непочатих