Справа № 263/7053/14-а
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/263/1045/2014
Справа № 263/7053/14-а
П О С Т А Н О В А

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року Жовтневий районний суд
міста Маріуполя в складі судді
Папаценка П.І., при секретарі Саргсян
А.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н
О В И В:

21.07.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного
Фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя (далі УПФУ), в якому
просив визнати неправомірними дії УПФУ
щодо ненарахування йому додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
виходячи з розміру 30 % мінімальної
пенсії за віком з 01.01.2014р. відповідно до
ст.ст. 49, 51 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язати УПФУ нарахувати позивачу
таку додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
30 % мінімальної пенсії за віком з
01.01.2014р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 21 липня 2014 року позовні
вимоги за період з 01.01.2014 року по 20.01.2014
року - залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач не був
присутнім, надав суду заяву про
розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, судом належним
чином повідомлявся про місце та час
розгляду справи, причини неявки суду не
повідомив. Згідно з ч. 4 ст.128 КАС України
у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про місце та час
розгляду справи, без поважних причин
або без повідомлення ним про причину
неявки розгляд справи не відкладається
і справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Згідно з ч. 6 ст.128
КАС України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

В наданих письмових запереченнях
відповідач просив відмовити у
задоволенні позову з тих підстав, що
позивачу сплачується додаткова пенсія
в розмірі 170,82грн. на підставі постанови
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011
року № 1210, відповідно до якої щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виплачується особам, що
належать до категорії 2 - 170,82 грн.

Дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в УПФУ і отримує
пенсію за віком, а також отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 2, передбачену ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але з
урахуванням положень постанови
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011
року № 1210, отримує її в розмірах,
передбачених вказаною постановою.

ОСОБА_1 має статус особи, постраждалої
внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії, що
підтверджується копіями посвідчень,
наявними в матеріалах справи.

Згідно із ст. 49 вищевказаного Закону
пенсії особам, віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Статтею 51 Закону визначено, що особам,
віднесеним до категорії 2,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затверджено постановою Кабінету
міністрів України "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011
року № 1210, яка є чинною, її положення
стосовно критеріїв обчислення
розмірів пенсій відповідають змісту
статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Разом з тим, 25.03.2014 року Кабінетом
Міністрів України прийнято Постанову
№ 112 „Про внесення змін до деяких
Постанов Кабінету Міністрів України з
питань пенсійного забезпечення", якою
внесено зміни до пункту 13 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011
року № 1210, відповідно до яких
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
виплачується у таких розмірах: 1)
особам, що належать до категорії 1: з
числа учасників ліквідації
наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи
- 474,5 гривні; інвалідам II групи - 379,6
гривні; інвалідам III групи - 284,7 гривні;
для інших інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою: інвалідам I групи - 341,64
гривні; інвалідам II групи - 227,76 гривні;
інвалідам III групи - 170,82 гривні; 2)
особам, що належать до категорій 2-4:
особам, що належать до категорії 2, - 170,82
гривні; особам, що належать до
категорії 3, - 113,88 гривні; особам, що
належать до категорії 4, - 56,94 гривні;
Щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
виплачується у таких розмірах: 1)
особам, що належать до категорії 1: з
числа учасників ліквідації
наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи -
474,5 гривні; інвалідам II групи - 379,6
гривні; інвалідам III групи - 284,7
гривні; для інших інвалідів, щодо
яких встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою: інвалідам I групи - 341,64
гривні; інвалідам II групи - 227,76 гривні;
інвалідам III групи - 170,82 гривні; 2)
особам, що належать до категорій 2-4:
особам, що належать до категорії 2, -
170,82 гривні; особам, що належать до
категорії 3, - 113,88 гривні; особам, що
належать до категорії 4, - 56,94 гривні.

Постанова Кабінету Міністрів України
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 23.11.2011 року № 1210, із змінами та
доповненнями від 25.03.2014 року № 112,
прийнята без обмеження терміну її дії,
встановлені нею розміри соціальних
виплат такими, що не відповідають
наявним фінансовим ресурсам
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2014 рік, - не
визнано.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при вирішенні
даного спору, суд виходить з того, що
при розрахунку державної та додаткової
пенсії, передбачених ст. 51 Закону №
796-ХІІ підлягають застосуванню розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в Законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною 1 ст. 28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Зважаючи на позицію Європейського Суду
з прав людини, відповідно до якої
держава не може посилатися на
відсутність певного нормативного акту,
який визначає механізм реалізації прав
та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах, а
громадяни повинні мати змогу
покладатися на зобов'язання, взяті
державою, навіть якщо такі зобов'язання
містяться у законодавчому акті, який
загалом не має автоматичної прямої дії,
суд вважає за можливе застосувати саме
частину 1 ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" для розрахунку розміру
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю. Крім того, в даному випадку
мінімальний розмір пенсій за віком
використовується як розрахункова
величина для визначення розміру пенсії
та щомісячної додаткової пенсії,
передбаченої Законом № 796-ХІІ, оскільки
цей Закон передбачає в якості критерію
визначення розміру саме із розрахунку
мінімальної пенсії за віком, що на
думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст.
28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Наділивши зазначеною соціальною
гарантією осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
держава таким чином взяла на себе
публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень цих осіб.

Тобто, між позивачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист осіб, які
постраждали і є інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини другої статті 3
Конституції України - права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії. Звернення
до суду для захисту конституційних
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

Відповідно до статті 21 Конституції
України усі люди є вільні і рівні у
своїй гідності та правах. Права і
свободи людини є невідчужуваними та
непорушними.

Згідно із статтею 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 92 Конституції України, виключно
законами визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а статтею 75
Конституції встановлено, що єдиним
органом законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада України.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до розмірів,
передбачених ст.51 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 21.01.2014
року є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, необхідно зазначити, що
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» були внесені
зміни Законом України № 1622-VII від 31.07.2014
року, зокрема: доповнено Прикінцеві
положення п.67, відповідно до яких
установлено, що у 2014 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними
змінами), статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
(Відомості Верховної Ради України, 2005
р., № 4, ст. 94 із наступними змінами),
Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" (Відомості
Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111
із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними
змінами), пункту "ж" частини першої
статті 77 Основ законодавства України
про охорону здоров'я (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19
із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15
та 16 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425
із наступними змінами), статті 43
Гірничого закону України (Відомості
Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433
із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3
та 6-4 Закону України "Про жертви
нацистських переслідувань" (Відомості
Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Закон України № 1622-VII від 31.07.2014 року,
яким внесено зміни до Закону України
„Про Державний бюджет України на 2014
рік" та відповідно до якого встановлено
інші розміри виплати для осіб на яких
поширюється Закон України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" набрав чинності з 03.08.2014
року, тому позовні вимоги підлягають
задоволенню по 02.08.2014 року включно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України судові витрати суд відносить
на рахунок держави, оскільки згідно ст.
5 Закону України „Про судовий збір"
позивач звільнений від сплати судового
збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 2, 18, 71, 94, 99, 100, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Конституцією України, Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Постановою
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011
року № 1210, суд, -

П О
С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя щодо ненарахування
ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
30 % мінімальної пенсії за віком з
21.01.2014р. відповідно до ст.ст. 49, 51 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» -
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю як особі
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виходячи з 30 % мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 49,
51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", взявши за основу розмір
мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч.1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", починаючи з
21.01.2014 року по 02.08.2014 року включно, з
урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом 10 днів після
отримання копії постанови.

Суддя
П.І.Папаценко