Справа № 192/1249/14
Суддя: Омелюх В. М.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1249/14
Провадження № 2-а/192/10/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючої - судді
Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Солоне
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до старшого інспектора
дорожньо-постової служби взводу №1
РДПС відділу ДАІ з обслуговування м.
Дніпропетровськ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області Стасенко
Дениса Володимировича про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення та закриття
провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання протиправною
та скасування постанови про
адміністративне правопорушення,
закриття провадження по справі,
зазначивши на обґрунтування своїх
вимог на те, що постановою інспектора
дорожньо-патрульної служби Стасенко
Д.В. серії ПС1 №073176 від 06 червня 2014 року
він був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
скоєння передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП
адміністративного правопорушення за
те, що 06 червня 2014 року о 09 годині 30
хвилин в м. Дніпропетровськ, керуючи
автомобілем ВАЗ 2111 номерний знак
НОМЕР_1, проїхав перехрестя
пр.Петровського та вул.Авіаційна на
червоний сигнал світлофора та на нього
був накладений адміністративний штраф
у розмірі 425 гривень.

Вважає, що правил дорожнього руху не
порушував, оскільки, під'їжджаючи до
перехрестя доріг пр.Петровського та
вул.Авіаційна та рухаючись зі
швидкістю 35-40 км/год., керувався
вказівками світлофора, який
розташований праворуч на відстані не
менше 10 м до перехрестя та який
показував зелене світло, що згідно п.8.7.3
ПДР дозволяє рух в даному напрямку, в
зв'язку з чим і здійснив маневр проїзду
перехрестя на зелений сигнал
світлофору, але по завершенню маневру
на пр.Петровського був зупинений
співробітником міліції, який
знаходився на відстані не менше 50 м
після зазначеного перехрестя, та на
вимогу останнього, який не
представився, не вказав причину
зупинки, надав йому посвідчення водія,
технічний паспорт на автомобіль,
страховий поліс. Працівник міліції
отримані від нього документи передав
іншому співробітнику ДАЇ, який в цей
час розмовляв по телефону та не міг
бачити обставин вчинення ним
будь-якого правопорушення. Вказаний
співробітник міліції, не
представившись, після перевірки
документів звинуватив його у порушенні
правил дорожнього руху, зазначивши, що
нібито він здійснив проїзд перехрестя
на червоне світло, чим порушив ч. 2 ст. 122
КУпАП.

Після цього інспектор ДАІ,
застосовуючи на нього психологічний
вплив, наказав підійти до службового
автомобіля співробітників ДАІ та
написати пояснення, в яких зазначити
про те, що проїзд перехрестя було
здійснено на червоне світло
світлофору, а в разі відмови це зробити,
він (інспектор ДАІ) запросить двох
понятих, в присутності яких зафіксує
відмову від написання пояснення. Після
написання ним пояснень, працівник ДАІ
склав відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, з якого і
стало відомо прізвище вказаної
посадової особи - ОСОБА_3, а також виніс
постанову по справі про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якої на нього було
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вважає, що дана постанова є незаконною,
а дії працівника ДАІ протиправними,
оскільки в протоколі про
адміністративне правопорушення він як
водій надав пояснення, згідно яких він
заперечував порушення ПДР, оскільки
проїхав перехрестя на зелене світло
світлофору, а також в протоколі
зазначений свідок ОСОБА_4, який нібито
бачив, що ОСОБА_1 проїхав на червоне
світло, але цей свідок не міг бачити на
який саме сигнал був початий ним рух по
проїзду перехрестя, оскільки свідок
виїхав з вул.Авіаційна, в зв'язку з чим
світлофор знаходився поміж зелених
насаджень тильною стороною до
останнього. Крім того, працівником ДАІ
на його вимогу в якості свідка не був
опитаний ОСОБА_5, який в якості пасажира
знаходився в його автомобілі під час
руху через перехрестя та, оскільки
сидів на передньому пасажирському
сидінні, бачив обставини виконання ним
зазначеного проїзду перехрестя,
зазначивши про його зацікавленість,
хоча ст. 272 КУпАП не містить виключень з
числа осіб, які можуть бути свідками, що
свідчить про необ'єктивне ставлення
посадової особи до нього як
правопорушника при розгляді
адміністративної справи та
використання сумнівних доказів, якими
є лише пояснення свідка ОСОБА_4 та
рапорт працівника міліції, який як
склав протокол, так і прийняв рішення
про притягнення за даним протоколом
його до адміністративної
відповідальності, наклавши на нього
штраф за порушення правил дорожнього
руху.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити, а
також пояснив, що розпочав здійснювати
маневр переїзду перехрестя на зелене
світло світлофора, та припускає що міг
закінчити такий маневр на червоне
світло, у зв'язку із чим і надав
відповідні письмові пояснення. Проте
вважає, що ПДР він не порушував,
оскільки здійснював завершення
маневру.

Відповідач, який належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення судової
повістки, яке мається в матеріалах
справи (а.с.20), у судове засідання не
з'явився. Згідно наданих суду письмових
заперечень відповідач Стасенко Д. В.
просив розглядати справу у його
відсутність (а.с.29), позовні вимоги не
визнав, оскільки вважає, що діяв
правомірно та обґрунтовано, а позивач
не надав жодних підтверджень (доказів)
протиправності (незаконності) його дій
під час оформлення матеріалів
адміністративної справи відносно
нього та її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши наявні у справі докази,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою старшого інспектора
дорожньої патрульної служби взводу №1
РДПС відділу ДАІ з обслуговування м.
Дніпропетровськ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області капітаном
міліції Стасенко Денисом
Володимировичем серії ПС1№073176 від 06
червня 2014 року ОСОБА_1 був притягнутий
до адміністративної відповідальності
за скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП та на нього був накладений
адміністративний штраф у розмірі 425
гривень (а.с. 9,26), за те, що 06 червня 2014
року о 09 годині 45 хвилин в м.
Дніпропетровську він, керуючи
автомобілем ВАЗ 2111 номерний знак
НОМЕР_1, проїхав перехрестя пр.
Петровського та вул.Авіаційна на
забороняючий червоний сигнал
світлофора, про що було складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2№941712 (а.с.8,22), в
якому в частині особистих пояснень
правопорушника зазначено, що з
порушенням не згоден, так як перехрестя
проїхав на зелене світло світлофора.

Копія постанови про накладення
адміністративного штрафу була вручена
правопорушнику ОСОБА_1 в той же день 06
червня 2014 року, про що свідчить його
підпис (а.с.9,26) та що підтвердив в
судовому засіданні і позивач, в той же
час в постанові зазначено, що копія
постанови правопорушникові вручена
16.06.2014 року, а в письмових заперечення
відповідача зазначено, що відправлена
правопорушникові поштою, так як
правопорушник від її підписання
відмовився (а.с.28), вказане свідчить про
те, що даний адміністративний позов
позивачем подано до суду у визначений
законом строк.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП адміністративна
відповідальність передбачена за
порушення водіями транспортних
засобів правил переїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонений сигнал світлофора або жест
регулювальника, ненадання переваги в
русі маршрутним транспортним засобам,
порушення правил обгону і зустрічного
роз'їзду, безпечної дистанції або
інтервалу, розташування транспортних
засобів на проїзній частині, порушення
правил руху автомагістралями,
користування зовнішніми
освітлювальними приладами або
попереджувальними сигналами при
початку руху чи його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди.

Відповідно до ст.287, ст.289 КУпАП
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою, щодо якої її
винесено, а також потерпілим, а скарга
може бути подана протягом десяти днів з
дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, проте
відповідачем в порушення зазначених
вимог закону, в письмовому запереченні
вказано, що саме позивач не надав
жодних підтверджень (доказів)
протиправності (незаконності) його дій
під час оформлення матеріалів
адміністративної справи відносно
нього та її розгляду, хоча обов'язок
подання таких доказів покладається на
відповідача. Крім того, відповідачем не
надано суду будь-яких доказів, крім
його ж письмового рапорту як
працівника міліції, правомірність дій
якого оскаржуються позивачем у даній
справі, на підтвердження встановлених
постановою обставин вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, в зв'язку з
чим суд вирішує справу на підставі
наявних та досліджених у судовому
засіданні доказів, в тому числі на
підставі доводів позивача про
відсутність в його діях складу
адміністративного правопорушення, за
вчинення якого він був притягнутий до
адміністративної відповідальності
згідно постанови від 06 червня 2014 року
та відповідності його дій п.п.8.7.3 Правил
дорожнього руху України, а його
пояснення в суді узгоджуються з
зазначеними ним письмовими
поясненнями в протоколі про
адміністративне правопорушення (а.с.8,22)
та не суперечать вимогам п.18.6 ПДР
України, відповідно до якого водій,
який виїхав на перехрещення проїзної
частини згідно із сигналом світлофора,
що дозволяє рух, повинен виїхати в
наміченому напрямку незалежно від
сигналів світлофора на виїзді.

Суд, також не приймає в якості доказів
правомірності дій відповідача наявні у
справі про адміністративне
правопорушення письмові пояснення
свідка ОСОБА_4, оскільки з його пояснень
неможливо встановити, де саме він
знаходився в момент проїзду перехрестя
правопорушником ОСОБА_1 та чи міг він
взагалі бачити, яке світло показував
світлофор в момент початку переїзду
перехрестя правопорушником (а.с.25,31).

Відповідно до ст.293 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; скасовує постанову і закриває
справу.

Таким чином, судом встановлено, що
адміністративний позов в частині вимог
про визнання протиправною та
скасування постанови старшого
інспектора дорожньої патрульної
служби Державної автомобільної
інспекції Дніпропетровського міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області Стасенко Д.
В. є обґрунтованим на досліджених в
судовому засіданні доказах і підлягає
задоволенню.

В той же час, не підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
оскільки хоч відповідно до п.1 ст.247
КУпАП провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю в зв'язку з
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення, але
прийняття відповідного рішення про
закриття провадження у справі
відноситься відповідно до вимог ч.1
ст.222, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП до
компетенції органів, які уповноважені
законом на розгляд даної категорії
справ про адміністративні
правопорушення, а не до компетенції
суду при розгляді відповідно до вимог
ст.171-2 КАС України позовів з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень щодо притягнення
до адміністративної відповідальності,
оскільки судом не вирішується питання
щодо притягнення до адміністративної
відповідальності певної особи, а
перевіряється законність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень у таких справах, за
наслідками чого суд має право визнати
незаконними і скасувати рішення про
накладення адміністративного
стягнення або відмовити в цьому, а
зазначене свідчить про те, що
адміністративні суди не наділені
повноваженнями закривати провадження
по справах про адміністративні
правопорушення.

Керуючись ст. ст. 252, 256 КУпАП, ст. ст. 11, 12,
17, 18, 71, 94, 158, 159, 160, 163, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора
дорожньо-постової служби взводу №1
РДПС відділу ДАІ з обслуговування м.
Дніпропетровськ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області Стасенко
Дениса Володимировича про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення та закриття
провадження по справі задовольнити
частково.

Постанову серії ПС1 №073176 від 06
червня 2014 року старшого інспектора
дорожньо-постової служби взводу №1
РДПС відділу ДАІ з обслуговування м.
Дніпропетровськ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області Стасенко
Дениса Володимировича про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
(чотириста двадцять п'ять) гривень
скасувати, відмовивши в задоволені
решти позову.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуюча: суддя