Справа № 2а-7018/11
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року м.
Львів Справа № 9104/125096/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 15
листопада 2011 року по справі № 2а-7018/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання здійснити
нарахування та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 жовтня 2011 року звернулася до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області, в якому просила визнати
протиправними дії відповідача щодо
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною починаючи з 30
березня 2011 року не в повному розмірі,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку починаючи з 30 березня 2011 року і до
моменту звернення до суду з даним
позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувала
посиланням на норму статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 15
листопада 2011 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною відмову
відповідача щодо перерахунку та
виплати позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення трирічного
віку в розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 30 квітня 2011
року по 31 жовтня 2011 року.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку відповідно
до статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 30 квітня 2011
року по 31 жовтня 2011 року. В решті позову
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області подало апеляційну скаргу, в
якій покликається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснювалось в розмірах,
передбачених законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік та постановами
Кабінету Міністрів України, в межах
передбачених на це видатків.

Оскільки особами, які беруть участь у
справі, не подано клопотання про
розгляд справи за їх участю, суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що оскаржувану постанову
слід змінити з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створення мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною регулювалися
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13), та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є
особою, яка застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а відтак, на
неї поширюється норма статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням». Допомога по догляду за
дитиною їй виплачувалась в розмірі,
передбаченому частиною 1 статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Відповідно до статті 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку мала застрахована
особа (один із батьків дитини,
усиновитель, баба, дід, інший родич або
опікун), яка фактично здійснює догляд
за дитиною. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованим особам у
формі матеріального забезпечення у
період відпустки для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку і частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу) у період цієї
відпустки.

Статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» низку
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», у тому числі й статтю 43,
було виключено. Водночас пунктом 23
зазначеного розділу Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» положення
статті 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» щодо
поширення його дії лише на осіб, не
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, виключено,
статтю ж 15 цього Закону викладено у
редакції, відповідно до якої допомога
по догляду за дитиною надається у
розмірі, що дорівнює різниці між
прожитковим мінімумом, встановленим
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у зв'язку
з порушенням порядку прийняття змін та
внесення доповнень до чинних законів
визнав неконституційним пункт 25
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо зміни
визначеного Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» правового регулювання
відносин, пов'язаних із правом осіб,
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, на
матеріальне забезпечення у разі
народження дитини та необхідності
догляду за нею. У зазначеному Рішенні
Конституційний Суд України вказав на
те, що застосований законодавцем у
цьому випадку порядок прийняття змін
та внесення доповнень до чинних
законів створює протиріччя у
законодавстві і, як наслідок, -
скасування та обмеження прав та свобод
людини і громадянина.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», зокрема і статті 42-44, щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
особі, яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Враховуючи те, що в даній справі спір
виник з приводу виплати допомоги особі,
яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що на
вказані правовідносини поширюються
норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», а відтак, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 30 квітня 2011
року по 31 жовтня 2011 року позивачу
повинна нараховуватись та
виплачуватись у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
оскільки стосовно ненарахованої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
спеціальними нормативно-правовими
актами не визначено строк звернення до
суду, то під час вирішення спорів, які
виникають із вказаних правовідносин
слід застосовувати положення статті 99
КАС України, відповідно до якої для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Оскільки позовні вимоги за період з 30
березня 2011 року по 29 квітня 2011 року
заявлені позивачем з пропуском
шестимісячного строку позовної
давності, встановленого статтею 99 КАС
України, без зазначення поважних
причин пропуску строку звернення до
суду, суд першої інстанції, встановивши
вказані обставини, відповідно до
статті 100 КАС України, повинен
був залишити їх без розгляду.
Натомість, суд першої інстанції
прийшов до помилково висновку про
наявність підстав для відмови в
задоволенні вказаних позовних вимог.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу по суті,
однак, допустив помилкове застосування
норм процесуального права, що
відповідно до пункту 1 статті 201 КАС
України є підставою для зміни
оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207,
254, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 15
листопада 2011 року по справі № 2а-7018/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання здійснити
нарахування та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною -
змінити, виклавши четвертий абзац
резолютивної частини постанови в
наступній редакції: «Позовні вимоги
ОСОБА_1 за період з 30 березня 2011 року по
29 квітня 2011 року залишити без
розгляду».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський