Справа № 815/3311/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3311/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді
Потоцької Н.В.

за участю секретаря
Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача
Півторак І.І.

представника відповідача
Бутрик А.О.

представника відповідача
не з'явився

представника третьої особи
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроінновація» до
державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області, третя
особа: ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд» про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень - рішень та
податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євроінновація»
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду із позовом до
державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області, третя
особа: ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд», в
якому просить:

- визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 12.06.2013р., № від 12.06.2013р., №
від 26.07.2013р., № від 26.07.2013р.;

- визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу № 247-25 від 20.03.2014р.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач у позові зазначив, що у
ТОВ «Євроінновація» наявні всі
первинні документі, які дають йому
право на формування від'ємного
значення. Більш того, контрагента ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд»
перевіряла податкова інспекція за
місцем обліку та підтвердило
правильність і законність нарахування
зобов'язання з ПДВ по виданим
податковим накладним ТОВ
«Євроінновація». Отже, висновки
відповідача про неправомірність
формування від'ємного значення не
підтверджуються. Спростувати чи
підтвердити право Позивача на
формування від'ємного значення податку
на додану вартість на думку Позивача,
можливе тільки документальною
перевіркою, а не камеральною
перевіркою.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги з підстав, викладених у
адміністративному позові та наданих в
судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача (ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області) проти позову
заперечував. В обґрунтування заявленої
правової позиції зазначив, що
податкова вимога винесена відповідно
до ст. 59 ПК України, оскільки у позивача
наявний несплачений податковий борг.

Представник відповідача (ДПІ у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області) в судове засідання
не з'явився. Про розгляд справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку.

Представник ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд» в
судове засідання не з'явився. Про
розгляд справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
згідно приписів чинного законодавства
сторони процесу повинні добросовісно
виконувати свої права та обов'язки.

Добросовісність (лат. bona fides)
розуміється, як самостійний правовий
принцип, як презумпція, як вказівка на
винність або об'єктивну протиправність
діяння. В цілому, під добросовісністю
варто розуміти прагнення суб'єкту до
правомірності власної правової
поведінки, її соціальної
нешкідливості, юридичної досконалості
способу досягнення поставленої мети.

При цьому вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки держави, а й осіб,
які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 7 липня 1989 року у справі
«Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти
Іспанії» зазначив, що заявник
зобов'язаний демонструвати готовність
брати участь на всіх етапах розгляду,
що стосуються безпосередньо його,
утримуватися від використання
прийомів, які пов'язані із зволіканням
у розгляді справи, а також максимально
використовувати всі засоби
внутрішнього законодавства для
прискорення процедури слухання.

Також, слід зазначити, що згідно вимог
статті 122 КАС України адміністративна
справа має бути розглянута і
вирішена протягом розумного строку,
але не більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Згідно приписів статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, визначено, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справ упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, якій вирішить
спір щодо його прав та обов'язків.

При цьому вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки для держави, а й
осіб, які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
«Мороз та інші проти України» зазначив,
що розумність строку проваджень
повинна оцінюватись у світлі обставин
справи та з урахуванням наступних
критеріїв: складність справи,
поведінка заявників і відповідних
органів державної влади та того, яку
важливість для заявників мало питання,
що розглядалося.

Крім того, суд вважає за необхідне
наголосити, на тому, що саме
національним судам належить функція
керування провадженнями таким чином,
щоб вони були швидкими та ефективними
(рішення Європейського суду з прав
людини від 21 грудня 2006 року справа
«Мороз та інші проти України»).

Така функція знайшла своє відображення
і в Законі України «Про судоустрій і
статус суддів», який встановлює
обов'язок судді вживати заходи щодо
розгляду справи протягом строку,
встановленого Законом.

Отже, суд вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача та
третьої особи належним чином про час і
місце розгляду судової справи з його
участю для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
представника відповідача дослідивши
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, перевіривши їх
доказами, судом встановлено наступне.

23 квітні 2010 року головним державним
податковим ревізором - інспектором
Чепіль О.В. ДПІ у Франківському районі
м. Львова проведено позапланову
невиїзну перевірку TOB «Євроінновація»
з питань достовірності відображення в
р. 26 податкової декларації з ПДВ за
березень 2010 р. залишку відємного
значення

За результатами перевірки було
складено Акт № 1373/23-4/34857/22, у висновках
якого вказано, що ТОВ «Євроінновація»
завищено рядок 26 податкової декларації
з ПДВ за березень 2010 року "залишок
відємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду" на
суму 629 800,0 грн., чим порушено п.п. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР
"Про податок на додану вартість".

Податкове повідомлення - рішення за
результатами вищевказаної перевірки
прийнято не було.

28 травня 2013 року старшим податковим
ревізором-інспектором сектору
контролю за правомірністю бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість управління оподаткування
юридичних осіб ДПС у Франківському
районі м. Львова Львівської області
Возною Л.Я. було проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість TOB
«Євроінновація» за квітень 2013 року.

За результатами перевірки складено
акт № 805/15-40/34857122 та винесено податкові
повідомлення-рішення від 12.06.2013 №,
№ .

TOB «Євроінновація» не погодилося з
висновками, зробленими в даному акті
перевірки та почала процедуру
адміністративного оскарження,
відповідно до ст. 56 ПК України.

18.06.2013 року ТОВ «Євроінновація» було
подану скаргу до Головного управління
Міндоходів в Львівській області за №
18/06/20013-1 від 18.06.13 року, № 18/06/2013-2 від
18.06.2013р (вхідна кореспонденція від 01.07.
2013 № 612/10, № 606/10).

За результатами розгляду скарги TOB
«Євроінновація» Головним управлінням
Міндоходів в Львівській області було
винесено «Рішення про результати
розгляду первинної скарги» від 19.07.2013
року за № 5704/10/10-3005/391 (дат вручення
26.07.2013 року), та винесені наступні
податкові повідомлення - рішення:

- податкове повідомлення-рішення від
12.06.2013 № залишене без змін;

- прийнято податкове повідомлення -
рішення від 26.07.2013 № ;

- скасовано податкове повідомлення -
рішення від 12.06.2013 № в частині
зменшення від'ємного значення з
податку на ПДВ за квітень 2013 року на
суму 9845,00 грн., а в іншій частині
податкове повідомлення - рішення від
12.06.2013 № залишено без змін,
прийнято податкове повідомлення -
рішення від 26.07.2013 №.

Відповідно до приписів ст. 59 ПК України,
ДПІ у Малиновському районі м. Одеси
було прийнято податкову вимогу № 247-25
від 20.03.2014 р.

Актом перевірки № 805/15-40/34857122 від 28.05.2013
року «встановлено, що ТОВ
«Євроінновація», не відображено у
рядку 23.4 «зменшено/збільшено залишок
від'ємного значення за результатами
перевірки податкового органу»
результатів попередньої перевірки (акт
від 23.04.2010 р. № 1373/23-4/34857122) в деклараціях
з податку на додану вартість за квітень
2010 року та в наступних звітних
податкових періодах по квітень 2013 року.
Дані камеральної перевірки свідчать
про завищення залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, та заниження суми
податку з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
податкового звітного періоду за
квітень 2013 року.

Згідно акту перевірки від 23.04.2010 р. №
1373/23-4/34857122 «на порушення п.7.4.1, 7.4.4., 7.4.5,
п. 7.4, п.п. 7.7.1; 7.7.2, п.7.7., ст. 7 Закону
України від 03.04.97 р №168/97-ВР «Про податок
на додану вартість», підлягає
зменшенню залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, який відображається у рядку 26
декларації з податку на додану
вартість за березень 2010 р. на 629800 грн. та
підлягає включенню до податкового
кредиту наступного податкового
періоду».

Згідно з п.1.3, та п.4.11 "Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства", затвердженого
наказом ДПАУ від 10. 08.2005 року № 325, на
протязі 10 робочих днів з дня реєстрації
акта перевірки керівником податкового
органу приймається податкове
повідомлення - рішення і вручається
платнику податків.

Сам по собі акт перевірки не має і не
може мати для платника податків
будь-яких наслідків. Він призначається
для керівника податкового органу, який
повинен прийняти на його основі
відповідне рішення. І вже це рішення
містить конкретні приписи для платника
податків.

На час виникнення спірних
правовідносин, в 2010, році діяв Закон
України від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або коли норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

З урахуванням викладеного, TOB
«Євроінновація» не відобразило у
податковій звітності з ПДВ висновки
акту перевірки і продовжувало надавати
до органів ДПІ декларації з ПДВ з
додатками і показниками, які об'єктивно
склалися на підприємстві.

Така звітність надавалась з квітня 2010
року по квітень 2013 року. Та приймалась
ДПІ без заперечень.

Крім того, судом встановлено, що у
квітні 2010 року та червні 2013 року,
контрагент ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд», який
видав TOB «Євроінновація» податкові
накладні, на підставі яких було
сформовано від'ємне значення
податкового кредиту наступного
податкового періоду в декларації з ПДВ
за березень 2010 року, зверталося за
консультацією з питання оподаткування
інвестиційної операції в ДПІ за місцем
реєстрації.

Надаючи пояснення в судовому засіданні
позивач наголошував на тому, що ДПІ за
місцем реєстрації ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд»
підтвердило правильність і законність
нарахування зобов'язань з ПДВ на всю
суму отриманих грошових коштів на їх
розрахунковий рахунок, видачу
податкових накладних TOB
«Євроінновація» та сплати податку до
бюджету в повному обсязі.

Крім того, в листопаді 2011 року була
проведена комплексна планова
перевірка, яка охопила період
здійснення операцій за інвестиційним
договором від 25.01.2008 р. порушень не
виявлено. Відповідачем по справі (ДПІ у
Франківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львовській області)
підтвердження позивача не спростовані.

28 травня 2013 року старшим державним
податковим ревізором-інспектором
сектору контролю за правомірністю
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість управління
оподаткування юридичних осіб ДПС у
Франківському районі м. Львова
проведено камеральну перевірку
податкової звітності Позивача за
квітень 2013 року за результатами
перевірки складено акт камеральної
перевірки за №805/15-40/34857122.

Підставою прийняття податкових
повідомлень-рішень №, № від
12.06.2013p. став акт камеральної перевірки
від 28 травня 2013 року за №805/15-40/34857122.

Не погодившись з висновками акту
камеральної перевірки TOB
«Євроінновація» подала первинну
скаргу до ГУ Міндоходів Львівської
області. За результатами розгляду
скарги прийняте рішення про результати
розгляду первинної скарги від 19 липня
2013 року за №5704/10/10-3005/391 на підставі
якого були прийняті додаткові
податкові повідомлення-рішення за
№, № від 26.07.2013р.

Під час перевірки податковим
інспектором використано акт
позапланової невиїзної перевірки
позивача від 23 квітня 2010 року за
№1373/23-4/34857122 з питань достовірності
відображення р.26 податкової декларації
з ПДВ за березень 2010 року залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

В ході перевірки податковим органом
встановлено, що на виконання
інвестиційного договору про надання
коштів на виконання плану санації, ТОВ
«Євроінновація» перерахувала
інвестиційні кошти ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд» в сумі
147485119, 02 грн., з яких 4077000 грн. повернуто.

Також встановлено,що згідно акту
взаємозаліку № 1 від 30.06.2009 р.
заборгованість ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд» перед
ТОВ «Євроінновація» по договору
інвестиції від 25.01.2008 року складає
3778519,01 грн., що свідчить про те, що
платником податку вказані в податкових
накладних виданих ТОВ «Євроінновація»
не отримано майно передбачене
інвестиційним договором про надання
коштів на виконання плану санації ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд».

До перевірки не представлено
документів, які б засвідчували факт
отримання ТОВ «Євроінновація» майна
боржника передбаченого інвестиційним
договором про надання коштів на
виконання плану санації ВП
«Західукрзакордоннафтогазбуд», тобто
фактично передача прав власності на
такі товари (обладнання) не відбулася, а
наведена податкових накладних та
платіжних дорученнях інформація про
суть операції не дає змоги встановити
зв'язок таких витрат діяльності
підприємства з господарською
діяльністю підприємства.

За вказаним актом перевірки від 23
квітня 2010 року податкове
повідомлення-рішення не приймалось, а
отже, позивачу не встановлювались
правові зобов'язання по вчиненню
певних дій.

Відповідно до п. 75.1.1 Податкового
кодексу України, камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні контролюючого органу
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Пунктом 76.1 Податкового кодексу
України, передбачено, що камеральна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Відповідно до Наказу ДПА України від 18
квітня 2008 року за №266 «Про організацію
взаємодії органів державної
податкової служби при проведенні
перевірок податкових декларацій з
податку на додану вартість з
урахуванням інформації розшифровок
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість у
розрізі контрагентів», затверджено
методичні рекомендації. Даний наказ
діяв на час проведення перевірки.

Наказ є підзаконним правовим актом,
який регулює порядок взаємодії органів
державної податкової служби та
розроблений з метою удосконалення
системи адміністрування податку на
додану вартість. Даним наказом
затверджені методичні рекомендації
для виконання посадовими особами
податкового органу підчас виконання
своїх посадових обов'язків.

Згідно з п. 1.4.7. Методичних
рекомендацій, камеральна перевірка -
перевірка, яка проводиться органом ДПС
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях, без
проведення будь-яких інших видів
перевірок платника ПДВ. Основними
завданнями камеральної перевірки є
перевірка своєчасності надання
звітності до органу ДПС; логічний
контроль (перевірка логічного зв'язку
між окремими звітними і розрахунковими
показниками, порівняння звітних
показників з показниками попереднього
звітного періоду). Перевірка
обгрунтованості застосування ставок
податку і податкових пільг,
правильності відображення показників,
необхідних для обчислення бази
оподаткування (виявлення
методологічних помилок). Перевірка
узгодженості показників, що
повторюються в податкових деклараціях
і розрахунках. Співставлення даних
податкової звітності з ПДВ з
інформацією, отриманою від митних
органів та інших джерел. Попередня
оцінка податкових декларацій і
розрахунків щодо достовірності
окремих звітних показників, наявності
сумнівних фактів або невідповідностей,
що вказують на можливі порушення
податкового законодавства.

Перевірка податкових декларацій з
податку на додану вартість регулюється
«Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість», який затверджений
наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 за №1492.

В акті перевірки від 28 травня 2013 року
позивачеві визначено порушення вимог
п.200.2, 200.3, 200.4 ст.200 Податкового Кодексу
України та п.п.4.6.4 п.4.6 Порядку
заповнення та подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом ДПА України від
25.11.2011р. за №1492.

Перевіркою встановлено, що TOB
«Євроінновація» в податковій
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2013 року (від 07.05.2013
року №) рядок 22 «Залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
державного бюджету за підсумками
поточного звітного періоду» та рядок 24
«залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредити наступного податкового
періоду» завищив суму ПДВ в розмірі
629346,0 грн.

З урахуванням встановлених обставин,
слід зазначити, що відповідно до п. 102.1.
ст.102 Податкового кодексу України,
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

З урахуванням того, що з моменту
складання Акту від 23 квітня 2010 року за
№1373/23-4/34857122 сплинуло вже 1095 днів,
використання вказаних у ньому
висновків є порушенням приписів
чинного на час виникнення спірних
правовідносин податкового
законодавства.

З урахуванням цього, суд приходить до
висновку про протиправність дій
відповідача (державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області),
оскільки висновки Акту камеральної
перевірки ґрунтуються на висновках
Акту №1373/23-4/34857122 від 23 квітня 2010 року,
що суперечить приписам ст. 102 ПК
України.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно п. 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 Податкового кодексу
України, цієї статті, така сума,
підлягає сплаті перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом (п.200.2 ст.200 Податкового
кодексу України).

У відповідності до п.200.3 ст.200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні податкові періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України якщо ь наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг; б)
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

У відповідності до п.1, п. 2 розділу III
Порядку «Про затвердження форм та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» затвердженого
Наказом Мінфін, від 25.11.2011, № 1492,
декларація подається платником у
визначений у пункті 5 розділу II цього
Порядку строк до підрозділу органу
державної податкової служби, яким
здійснюється приймання податкової
звітності, за формою, встановленою на
дату подання. До декларації вносяться
дані податкового обліку платника
окремо за кожний звітний (податковий)
період без наростаючого підсумку.
Декларація подається до органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податку,
одним із таких способів на вибір
платника податків: а) особисто
платником податків або уповноваженою
на це особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.
Платники податків, що належать до
великих та середніх підприємств,
подають податкові декларації до органу
державної податкової служби засобами
електронного зв'язку в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Згідно п. 4.6 Розділ III Порядку №1492,
«Розрахунки за звітний період». Якщо в
результаті розрахунку різниці між
сумою податкових зобов'язань і
податкового кредиту отримано
позитивне значення, то заповнюється
рядок 18 декларації. Якщо в результаті
розрахунку значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і податкового
кредиту отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації. Якщо
за результатами поточного звітного
(податкового) періоду платником
податку визначено від'ємне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума: у декларації 0110 враховується
у зменшення суми податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди з
податку на додану вартість, у тому
числі розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (відображається
у рядку 20.1 декларації), а решта
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається .у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду); у
деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 зараховується
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(відображається у рядку 20.2 декларації
поточного звітного (податкового)
періоду та переноситься до рядка 21.1
декларації наступного звітного
(податкового) періоду). Рядок 20,1 у
деклараціях 0121-0123/0130/0140 не
заповнюється. Якщо в наступному
звітному податковому періоді різниця
між сумою податкових зобов'язань і
сумою податкового кредиту з
урахуванням залишку такого від'ємного
значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), до декларації 0110 подається
(Д2) (додаток 2). Платники, які заповнили
рядок 22 декларації 0110 та відповідно до
статті 200 розділу V Кодексу мають право
на бюджетне відшкодування податку на
додану вартість, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають до
декларації 0110 (ДЗ) (додаток 3).

Значення рядка 3 (ДЗ) (додаток 3)
переноситься до рядка 23 декларації 0110
за поточний звітний (податковий)
період. Залежно від обраного платником
напряму повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково
розподіляється у рядках 23.1 та 23.2
податкової декларації 0110. При цьому
платники податку, які мають право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняли рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування на рахунок у
банку (заповнено рядок 23.1
декларації 0110), подають до декларації
0110 (Д4) (додаток 4). У податкових
деклараціях 0121 - 0123/0130/0140. рядки 23, 23.1, 23.2
не заповнюються. Залишок від'ємного
значення (для декларації 0110 - після
бюджетного відшкодування) включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(відображається у рядку 24 декларації
поточного звітного (податкового)
періоду та переноситься до рядка 21.2
декларації наступного звітного
(податкового) періоду). Рядок 21.3
передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби. У
рядку 25 декларації вказується сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду, з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, та
сплачується до загального фонду
державного бюджету V рядок 25.1
декларації 0110; частково сплачується до
спеціального фонду державного бюджету
- рядок 25.1 декларації 0140; спрямовується
на спеціальний рахунок
сільськогосподарського підприємства -
рядок 25.2 декларації 0121 - 0123; частково
спрямовується на спеціальний рахунок
переробного підприємства - рядок
25.2декларації 0140; залишається у
розпорядженні сільськогосподарського
підприємства - рядок 25.2 декларації 0130.

В податковій декларації за березень 2011
року в рядку 18 «Позитивне значення
різниця між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17)
позитивне значення - 35 грн., 21 «Залишок
від'ємного значення попереднього
(податкового) періоду, що включається
до складу кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (р. 21.1+21.2 + рядок 21.3
-629804 грн., в рядку 22 «Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду (рядок
21-рядок 18)» - 629769 грн. До податкової
декларації був поданий додаток Д2.

З моменту подання цієї декларації
минуло два роки та один місяць до часу
проведення камеральної перевірки у
відповідача не виникало ніяких
сумнівів стосовно невірного
відображення показників декларації.

В податковій декларації за березень 2012
року в рядку 18 «Позитивне значення
різниця між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 9-рядок 17)
позитивне значення) -9845 грн., 21 «Залишок
від'ємного значення попереднього
(податкового) періоду, що включається
до складу кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (р. 21.1+21.2 + рядок 21.3
-629769 грн., в рядку 22 «Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 21
- рядок 18)» - 629346 грн. До податкової
декларації був поданий додаток Д2.

З моменту подання цієї декларації
минув дин рік та один місяць до часу
проведення камеральної перевірки у
відповідача не виникало ніяких
сумнівів стосовно невірного
відображення показників декларації.

В податковій декларації за лютий 2013
року в рядку 18 «Позитивне значення
різниця між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 9-рядок 17)
позитивне значення) - 423 грн., 21 «Залишок
від'ємного значення попереднього
(податкового) періоду, що включається
до складу кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (р. 21.1+21.2 + рядок 21.3
-629769 грн., в рядку 22 «Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду (рядок
21-рядок 18)» - 629346грн. До податкової
декларації був поданий додаток Д2.

Крім того, судом встановлено та
наданими письмовими доказами
підтверджено, що ДПІ у Франківському
районі м. Львова приймала податкову
звітність без зауважень з квітня 2010
року по квітень 2013 року.

Слід зазначити, що АІС «Податковий
блок» є базою співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту та є
одним з програмних продуктів
центральної бази даних податкової
звітності, що введена в дію з метою
проведення перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість, в якій по податковим періодам
відображаються показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
платників податків у розрізі
контрагентів на підставі поданої
податкової звітності з ПДВ, тобто
податкових декларацій з податку на
додану вартість з додатками № 5.

Таким чином, з посиланням на Методичні
рекомендації щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом ДПС
України № 516 від 14.06.2012 р., позивач
зазначає на обов'язок платника
податків подати декларацію з податку
на додану вартість та обов'язок
податкового органу прийняти таку
декларацію і, при відсутності
зауважень до оформлення, відобразити
показники цієї декларації у
відповідних базах податкової
звітності, що і відбувалось.

А відповідно до ст.ст. 54,58 ПК України, у
випадку виявлення податковим органом
заниження/завищення платником
податків податкового зобов'язання,
приймається відповідне повідомлення
рішення.

В свою чергу суд наголошує, що дані
перевірок контрагентів позивача, які
були проведені податковими органами,
засвідчують факти порушення
податкового законодавства, допущені
такими юридичними особами
(контрагентами позивача), а не
позивачем безпосередньо. У зв'язку із
наведеним, суд акцентує на тому, що
платник податків не може зазнавати
негативних наслідків внаслідок діянь
інших осіб, що перебувають поза межами
його впливу, а судові рішення у
вищеописаних кримінальних справах не
стосуються безпосередньо позивача,
окрім того, у них відсутні обставини,
які складають предмет доказування у
даній справі, та які могли би
звільнятися від доказування.

Суд також відзначає, що позивач не
зобов'язаний здійснювати перевірку
легальності чи правомірності
діяльності своїх контрагентів,
дотримання ними законодавства України,
повноваження їх представників тощо,
для цього позивачу не надано
відповідних повноважень та
компетенції й він позбавлений
ефективної можливості уникати чи
попереджувати співпрацю із
несумлінними платниками податків. У
той же час, співпраця та наявність
господарських відносин із юридичними
особами, які допустили порушення
законодавства, не свідчить автоматично
про допущення порушень самим
позивачем, за умови якщо ним особисто
порушень закону допущено не було.

Натомість згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Судом в свою чергу, встановлено, що в
ході здійснення господарської
діяльності підприємство здійснювало
належним чином бухгалтерський облік у
встановленому законом порядку.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
саме на органи доходів і зборів
покладається обов'язок надати достатні
докази на обґрунтування висновків про
порушення платником податків норм
податкового законодавства, на підставі
яких такому платникові визначено
відповідні грошові зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки вразі, якщо це неохідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Проте, контролюючим органом,
конкретних доказів, на підставі яких
можна дійти до висновку про порушення
платником податків норм податкового
законодавства суду надано не було.

Отже, сукупність вищенаведених,
підтверджених документально та
встановлених обставин дає суду
підстави визнати позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 6-8, 11, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області щодо
проведення 28.05.2013 року камеральної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроінновація» (Акт
№ 805/15-40/34857122).

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення
№ від 12.06.2013р., № від 12.06.2013р.,
№ від 26.07.2013р., № від 26.07.2013р.

Скасувати податкову вимогу № 247-25 від
20.03.2014р.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потоцька Н.В.

Визнати протиправними дії
державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області щодо проведення
28.05.2013 року камеральної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроінновація» (Акт
№ 805/15-40/34857122).

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення
№ від 12.06.2013р., № від 12.06.2013р.,
№ від 26.07.2013р., № від 26.07.2013р.

Скасувати податкову вимогу № 247-25 від
20.03.2014р.

09 вересня 2014 року.