Справа № 826/8735/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8735/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 серпня 2014 року № 826/8735/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінвест"

до

Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 липня 2014 року, яке відкладалось на 22 липня 2014 року у зв’язку необхідністю отримання додаткових доказів по справі.

У судове засідання 22 липня 2014 року представник позивача не з’явився, просив суд розглянути справу без участі.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об’єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 590884,00 грн., в тому числі: за квітень 2011 р. на 324 847,00 грн.; за серпень 2011 р. на 266 037,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями – рішеннями й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Мертенс», ТОВ «Маркет-строй КО», ТОВ «Європейські шляхові технології», ТОВ «ІСТ Реалтігруп».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 06 березня 2012 року № 13/22-511/18019170.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об’єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з’ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб’єктності учасників господарської операції та установлення зв’язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Мертенс», ТОВ «Маркет-строй КО», ТОВ «Європейські шляхові технології», ТОВ «ІСТ Реалтігруп», обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача та встановити спеціальну податкову правосуб’єктність учасників господарської операції (зокрема,чи були платниками податку на додану вартість).

Вартість робіт на дату укладання даного договору складає 1083255,42 грн. в т.ч. ПДВ 180542,57 грн.

На виконання Договору сторонами було узгоджено Договірну ціну на суму 1083255,42 грн. в т.ч. ПДВ 180542,57 грн.

Оплата за послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку.

Також, судом встановлено, що ТОВ «Комінвєст» укладено Договір купівлі-продажу № 04/04/2011 від 04 квітня 2011 року з ТОВ «Маркет-Строй Ко» на суму 865 830,00 грн. На виконання Договору сторонами було узгоджено Специфікацію від 04 квітня 2011 року, як додаток до Договору, в якій зазначено вартість та кількість обладнання та комплектуючих.

Згідно видаткової накладної № 187 від 20.04.2011 року ТОВ «Маркет-Строй Ко» було передано, ТОВ «Комінвєст» отримано обладнання. ТОВ «Маркет-Строй Ко» виписано на адресу позивача податкові накладні.

Обладнання перевозилося транспортом продавця (копія товарно-транспортної накладної 02ААГ додана до матеріалів справи).

Оплата за послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Комінвєст» укладено Договір на виконання ремонтних робіт № 07/04/2011 від 07.04.2011 року з ТОВ «Європейські шляхові технології» на суму 848 540,00 грн. Ремонтні роботи проводились на об’єкті: офісне приміщення за адресою вул. Леваневського 6, що на той момент було власністю ТОВ «Комінвєст» (свідоцтво про право власності № 1368-С/НС від 26 червня 2004 року).

Також, ТОВ «Комінвєст» було укладено Договір на виконання ремонтних робіт № 01/06/2011 від 01.06.2011 року з ТОВ «Європейські шляхові технології» на суму 281 325,11 грн. Ремонтні роботи проводились на об’єкті : офісне приміщення за адресою пров. Старокиївський, 5, що є власністю ТОВ «Комінвєст» (копія нотаріально завіреного Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 27.02.2008р.).

На виконання вищезазначених договорів, сторонами укладено Договірну ціну, локальні кошториси, довідки про вартість виконаних робіт, підсумкову відомість ресурсів, акти виконаних робіт.

Судом встановлено, що між ТОВ «Комінвєст» та ТОВ «ІСТ Реалтігруп» укладено ряд Договорів:

Договір на виконання ремонтно-будівельних робіт № 16/05.11-2 від 16.05.2011 року (далі – Договір № 1) - роботи по утепленню фасадів проводились на об’єкті: виробнича будівля по вул. Промисловій в м. Українка, що є власністю ТОВ «Комінвєст» згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17 липня 2002 року.

Договір підряду № 02/08.11-1 від 02.08.2011 року, згідно якого Підрядник бере на себе зобов’язання щодо виконання пусконалагоджувальних робіт в насосній станції (НС) на ділянці: загальноосвітня школа на ділянці 11 в 9-му мікрорайоні ж/м Позняки-Західні у Дарницькому р-ні.

Договір підряду № 02/08.11-2 від 02.08.2011 року, згідно якого ) Підрядник бере на себе зобов’язання щодо виконання пусконалагоджувальних робіт в індивідуальних теплових пунктах (ІТП) „1.2.3 на діл. 11 у дев’ятому мікрорайоні ж.м. Позняки у Дарницькому р-ні.

На виконання вищезазначених договорів, сторонами укладено Договірну ціну, локальні кошториси, довідки про вартість виконаних робіт, підсумкову відомість ресурсів, акти виконаних робіт.

Оплата за послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит – це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов’язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов’язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім’я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім’я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за перевіряємий період в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Мертенс», ТОВ «Маркет-строй КО», ТОВ «Європейські шляхові технології», ТОВ «ІСТ Реалтігруп», у зв’язку з придбанням товарів та послуг.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб’єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи необхідність придбання товарів та послуг представником позивача зазначено:

роботи за Договором підряду № 08/03/11 від 08 березня 2011 року були виконані ТОВ «Мертенс» в рамках виконання робіт позивачем згідно Договору № 29/03/11 на виконання робіт з монтажу внутрішніх мереж ОВ та ВК за адресою: вул.. Щербакова, 52 в Шевченківському районі м. Києва, укладеного між позивачем та ПП „Під ключ» П 2.1 Договору передбачає, що договірна вартість Робіт становить 7640387,81 грн. в т.ч. ПДВ. Позивачем було виконано підрядні роботи згідно договору № 29/03/11 на загальну суму 1854173,81 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується підписаними сторонами копіями актів виконаних робіт форми № КБ-2в, довідки № КБ-3 за травень, червень, жовтень 2011 року. Також, позивачем зазначено, що мовником ПП «Під ключ» було частково проплачено вартість виконаних підрядних робіт на загальну суму 1125394,00 грн. У зв’язку виникненням заборгованості по оплаті за виконані роботи в розмірі 608779,81 грн., ТОВ «Комінвєст» змушений витребувати заборгованість в судовому порядку. Надано копію Рішення Господарського суду Черкаської області від 10 квітня 2012 року у справі № 18/5026/131/2012, яким задоволено позовні вимог щодо стягнення з ПП «Під ключ» заборгованості та неустойки.

придбане обладнання у ТОВ «Маркет-Строй Ко» було продане замовнику КП «Житлоінвестбуд-УКБ», про що надано видаткову накладну.

згідно Договору на виконання ремонтних робіт № 07/04/2011 від 07.04.2011 року із ТОВ «Європейські шляхові технології», останні виконували ремонтні роботи в офісному приміщенні за адресою вул. Леваневського 6, що на той момент було власністю ТОВ «Комінвєст» (свідоцтво про право власності № 1368-С/НС від 26 червня 2004 року).

- роботи за договорами із ТОВ «ІСТ Реалтігруп» були виконані як наступний субпідряд в рамках виконання робіт позивачем згідно Договору № 523/1-СП виконання пусконалагоджувальних робіт по насосній станції (НС) на об’єкті: загальноосвітня школа на 11 в 9-му мікр ж/м Позняки у Дарницькому-ні м. Києва від 02 червня 2011 року, укладеним з Генпідрядником ПАТ трест «Київміськбуд», замовником робіт є КП «Житлоінвестбуд-УКБ».

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вищезазначених доводів, а саме виконання будівельних та підрядних робіт на об’єктах замовників безпосередньо контрагентами ТОВ «Комінвєст».

Разом з тим, позивачем не надано до перевірки документів на підтвердження факту придбання послуг з метою та в цілях господарської діяльності.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчили би про реальність вищезазначених будівельних послуг, про їх надання, адже матеріали справи не містять кінченого результату наданих послуг. Також, вищезазначений перелік послуг є досить широким та не вичерпним, а тому встановлення яких саме послуг замовлялось позивачем не вбачається можливим.

При цьому, враховуючи навіть отримання вищезазначених послуг, не вбачається можливим встановити, яким чином будівельні послуги використовувались позивачем у власній господарській діяльності.

За загальновизначеним поняттям ремонтні роботи - процес зміни, відновлення, покращення будь-чого, доведення об'єкта до початкових характеристик; будівельні роботи - роботи, що виконуються на будівельному майданчику (об'єкті) при зведенні будівель і споруд; пусконалагоджувальні роботи є ключовим етапом введення змонтованого обладнання у безпечну експлуатацію. Вони включають в себе перевірку, налаштування і випробовування обладнання з метою забезпечення усіх параметрів і режимів, заданих проектом. Ці роботи є експертною оцінкою виконаних монтажни робіт.

За змістом наданих позивачем договорів, укладених із ТОВ «Мертенс», ТОВ «Європейські шляхові технології», ТОВ «ІСТ Реалтігруп», вбачається виконання будівельних, ремонтних та пусконалагоджувальних робіт. Як зазначено вище такі поняття мають широке значення, а тому ідентифікувати які роботи вчинялись контрагентами та як вони пов’язані із зобов’язаннями позивача перед замовниками з доданих позивачем матеріалів не вбачається можливим.

При цьому, наявні у матеріалах справи податкові накладні та акти виконаних робіт містять лише загальну назву – будівельні, ремонтні та пусконалагоджувальні роботи, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Матеріали справи не містять копій товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, довіреностей, які б свідчили про транспортування та відвантаження будівельних матеріалів на об’єкти будівництва.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не місять доказів наявності у ТОВ «Мертенс», ТОВ «Європейські шляхові технології», ТОВ «ІСТ Реалтігруп» трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності.

Позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання послуг.

Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином надані послуги надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення позивачем пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Комінвєст» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 23 жовтня 2013 року, внесено зміни у підпункті 1 пункту 3: а саме: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено у 2013 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня – на рівні 1147,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог, позивачу, в даному випадку, за звернення до адміністративного суду із майновим позовом слід було сплатити 4872,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 4684,80 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Комінвеєт» відмовити.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник