Справа № 2а-7484/2011
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-7484/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Коваленко І.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: І.О. Турецької, А.Г. Федусика

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва на
постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 31 травня 2011 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними, зобов`язання
нарахувати та стягнути недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
"дітям війни", -

ВСТАНОВИЛА:

02 лютого 2009 року позивач звернулася до
суду з вищевказаними позовними
вимогами.

Позивач зазначила, що вона відноситься
до категорії діти війни та відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» має право на
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
Посилаючись на те, що таке підвищення
до пенсії їй не виплачувалось, просила
відновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів за період з 01.01.2006 р.
до 31.12.2007 р., зобов`язати відповідача
нарахувати недоплачену як дитині війни
щомісячну державну соціальну допомогу
за 2006-2007 роки в сумі 2733 грн. 30 коп.,
визнати дії відповідача
неправомірними.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 31 травня 2011 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого частиною
першою статті 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати з 09.07.2007 по 31.12.2007, з урахуванням
виплачених сум. У задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
відповідач надав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
клопотань від усіх осіб які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю не надходило, колегія суддів
відповідно до ст. 197 КАС України
визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи у
письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і
отримує пенсію за віком та відповідно
до ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» належить до
категорії громадян, яким встановлено
статус «дитини війни». Дата народження
позивача, вид пенсії та правовий статус
як «дитини війни» підтверджуються
даними паспорту серії НОМЕР_1, виданого
Ленінським РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області 02.12.1998 р., та
пенсійним посвідченням, виданим 27.07.1987
р. на ім`я позивача (а.с. 57, 59; 62).

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
підвищення до пенсії в заявленому
розмірі за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.,
у зв'язку з чим позовні вимоги
задовольнив частково.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно ст. 99 КАС України (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 100 КАС України (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін.

З позовними вимогами про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни у
вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого частиною
першою статті 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування" за 2006-2007 роки позивач
звернулася до суду 02 лютого 2009 року.
Враховуючи положення ст.99 КАС України,
позивачем було порушено строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав. ОСОБА_1 наполягала на
поновленні строку звернення до суду,
однак, доводи щодо необізнаності не є
поважною причиною пропуску строку.

За таких підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 02 лютого
2008 року, що не було встановлено судом
першої інстанції. Проте, з позовними
вимогами за 2008 рік позивач не
зверталася.

Відповідно до ст. 5 КАС України,
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 31 травня 2011 року підлягає
скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва -
задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 31 травня 2011 року
-скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою
у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними, зобов`язання
нарахувати та стягнути недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
"дітям війни" - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
І.О. Турецька

Суддя:
А.Г.
Федусик