Справа № 366/878/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Степанюка А. Г., Василенка Я. М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Іванківскької
районної державної адміністрації
Київської області про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання призначити, перерахувати
одноразову компенсацію та щорічну
допомогу на оздоровлення, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Іванківського районного суду
Київської області від 17.04.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Іванківскької РДА
Київської області про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання призначити, перерахувати
одноразову компенсацію, як інваліду 3
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС та щорічну
допомогу на оздоровлення за період
1996-2013 роки.

Ухвалою Іванківського районного суду
Київської області від 17.04.2014 року
адміністративний позов залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з винесеним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржувану ухвалу
суду та постановити нову з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, повідомлені належним чином
про час та місце апеляційного розгляду,
що не перешкоджає вирішенню спірного
питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а ухвала суду -
скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її і направляє
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду, якщо визнає, що
судом порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність правових підстав для
залишення без розгляду позовної заяви,
так як відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції в повній мірі виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач просила визнати протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язання призначити, перерахувати
одноразову компенсацію, як інваліду 3
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС та щорічну
допомогу на оздоровлення за період
1996-2013 роки.

У відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у редакції,
чинній на час встановлення позивачу
інвалідності, одноразова компенсація
особам, які стали інвалідами III групи
виплачується 30 мінімальних заробітних
плат, але не менше 5 тисяч карбованців.
Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент встановлення інвалідності чи
втрати годувальника.

Згідно ч. 1, 2 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Тобто, заявляючи позовні вимоги за
період 1996-2013 років, позов поданий до
суду лише 25.03.2014 року, що
підтверджується штампом на поштовому
конверті при направлені позову до суду.

Підстав для поновлення строку
звернення до суду немає, враховуючи що
позивач знав чи повинен був дізнатися
про порушення кожного місяця при
отриманні відповідних сум допомоги та
компенсації при встановленні
інвалідності.

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом -
проміжок часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Апелянт посилається на те, що згідно ч. 1
ст. 76 Закону України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну
безпеку», право на подання позову про
відшкодування ядерної шкоди,
заподіяної життю і здоров'ю особи, не
обмежується строком давності.

Колегія суддів вважає, що посилання
позивача на Закон України «Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку» як
нормативно-правовий акт, який
встановлюють інший строк звернення до
адміністративного суду, відмінний від
строку, встановленого ст. 99 КАС України,
- необґрунтованими.

Закон України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну безпеку»
не належить до нормативно-правових
актів, які безпосередньо регулюють
правовідносини з приводу нарахування
соціальних виплат, що склалися між
сторонами даної справи.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішень, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією,
бездіяльністю.

Натомість вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної здоров'ю, не належать
до юрисдикції адміністративного суду.

Крім того, відповідно до ст. 90 Закону
України «Про використання ядерної
енергії та радіаційну безпеку», всі
вимоги згаданого Закону
застосовуються щодо будь-якого
ядерного інциденту, що може статися на
території України, після набрання цим
Законом чинності, тобто починаючи з
21.03.1995 року.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судову практику вирішення
адміністративними судами спорів, що
виникають у зв'язку із застосуванням
статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 16.03.2012
року №4.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що ст. 76 Закону України «Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку» не підлягає
застосуванню до даних правовідносин.

Позивач не був позбавлений права на
звернення до суду починаючи з 1996 року, а
вказані причини пропуску строку на
звернення до суду не є такими, що не
залежали від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення сторонами у
справі процесуальних дій.

Інших поважних причин пропуску такого
строку позивачем не повідомлено та не
наведено обставин, які б встановлювали
правові підстави для визнання
порушеного позивачем строку таким, що
пропущений з поважних причин.

Відповідно до статті 100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

З огляду на відсутність в матеріалах
справи доказів, що давали б підстави
визнати причини пропуску звернення до
адміністративного суду поважними,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що адміністративний позов
підлягає залишенню без розгляду за
період поза межами строку,
встановленого для звернення до суду.

Однак, враховуючи, що позов поданий до
суду 25.03.2014 року, а позовними вимогами
також є зобов'язання перерахувати
щорічну допомогу на оздоровлення за
період 1996-2013 роки включно, то колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в таких розмірах: інвалідам I і II групи -
п'ять мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи, дітям-інвалідам -
чотири мінімальні заробітні плати;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії -
п'ять мінімальних заробітних плат;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 3 категорії - три
мінімальні заробітні плати; кожній
дитині, яка втратила внаслідок
Чорнобильської катастрофи одного з
батьків, - три мінімальні заробітні
плати; евакуйованим із зони відчуження
у 1986 році, включаючи дітей, - три
мінімальні заробітні плати.

Між тим, зазначена допомога була
виплачена позивачу у розмірі,
встановленому Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», через що
він звернувся до суду.

Про порушення свого права на отримання
допомоги на оздоровлення у
передбаченому Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмірі
позивач мав дізнатися в момент
отримання такої допомоги, проте позов
було подано лише 25.03.2014 року, що
свідчить про пропущення позивачем
строку звернення до суду за період до
25.09.2013 року.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів того,
коли саме позивачу було здійснено
виплату допомоги на оздоровлення за 2013
рік, що позбавляє колегію суддів
можливості встановлення моменту
виплати по відношенню до початку
перебігу строку звернення до суду
(25.09.2013 р).

А відтак, на думку колегії суддів, це є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції про залишення позову
без розгляду, в частині заявлених
позовних вимог про перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення
згідно ст. 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2013 рік, та направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду в цій частині
позовних вимог.

Таким чином, перевіривши мотивування
судового рішення та доводи апеляційної
скарги, відповідно до вимог ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 196, 199, 204, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Іванківського районного суду
Київської області від 17.04.2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Іванківскької районної державної
адміністрації Київської області про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання призначити,
перерахувати одноразову компенсацію
та щорічну допомогу на оздоровлення -
задовольнити частково.

Ухвалу Іванківського районного суду
Київської області від 17.04.2014 року -
скасувати в частині залишення без
розгляду заявлених позовних вимог про
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення згідно ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2013 рік, та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду в цій частині позовних вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 09.09.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 09.09.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.