Справа № 484/3247/14-а
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/3247/14-а
Провадження № 2-а/484/187/14 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2014 року Первомайський
міськрайонний суд Миколаївської
області

в складі: головуючого - судді Панькова
Д.А.

при секретарі - Панчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Первомайську
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Кривоозерського району Теплого
Віталія Вікторовича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ВДАІ Кривоозерського
району Теплого Віталія Вікторовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення ПС1 №
633041 від 11.07.2014 р.

В обгрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_1 вказав, що 11.07.2014 р. відповідачем
відносно нього був складений протокол
про адміністративне правопорушення за
порушення вимог п. 16.11 ПДР України, та
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення, серії
ПС1 № 633041, якою його було притягнуто до
адмінстративної відповідальності за
ч.2 ст 122 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн.

В своєму позові ОСОБА_1 стверджував, що
вищевказана постанова інспектора ДПС
на його думку є незаконною, тому що була
винесена без достатніх доказів
наявності у його діях складу
адміністративного правопорушення та
без встановлення всіх обставин справи.

Вказав, що 11.07.2014 р. о 11.50 годині він
керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався в
напрямку смт. Криве Озеро, де був
зупинений інспектором ДАІ через те, що
здійснив виїзд з другорядної дороги не
надавши перевагу в русі автомобілю,
який рухався на головній дорозі, тобто
звинуватив його в порушені п. 16.11 ПДР
України, а саме не надання переваги в
русі транспортному засобу, який
рухався на головній дорозі.

ОСОБА_1 пояснив працівнику ДАІ, що не
вважає себе винним, так як правил
дорожнього руху не порушував, так як
при виїзді з другорядної дороги пров.
Базарного в смт. Криве Озеро, головна
дорога була вільна, будь-які
транспортні засоби в той час по ній не
рухались.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в повному обсязі та просив
про його задоволення, також просив
поновити строк для оскарження
постанови в звґязку з тим, що її він
отримав поштою лише 22.07.2014 року.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про день, час та місце
розгляду справи був оповіщений
належним чином. Причини своєї неявки
суду не повідомив. Заперечень проти
позову не надав.

Вислухавши доводи позивача, дослідивши
письмові матеріали справи суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги обгрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
11.07.2014 р. відносно ОСОБА_1 інспектором
ДПС Теплим В.В. було складено протокол
про адміністративне правопорушення за
порушення п. 16.11 ПДР України.

Також 11.07.2014 р. відповідачем відносно
позивача було винесено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення ПС1 № 633041, в якій
відповідач вказав, що 11.07.2014 р. біля 11.55
годин ОСОБА_1, керуючи автомобілем
НОМЕР_1, по пров. Базарний в смт. Криве
Озеро при виїзді з другорядної дороги
пров. Базарний на головну вулицю Леніна
не надав перевагу в русі автомобілю,
який рухався на головній дорозі, чим
порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, тобто
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2
КУпАП. Вказаною постановою позивача
було піддано адміністративному
стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425
грн.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно п. 16.11 ПДР України, на перехресті
нерівнозначних доріг водій
транспортного засобу, що рухається по
другорядній дорозі, повинен дати
дорогу транспортним засобам, які
наближаються до даного перехрещення
проїзних частин по головній дорозі,
незалежно від напрямку їх подальшого
руху

Позивач зазначив, що вимоги п. 16.11 ПДР
України він не порушував та надав свої
доводи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
вважає, що прийти до висновку про
наявність у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення -
неможливо, оскільки інспектором ДПС не
було надано будь-яких доказів на
підтвердження даного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 р. № 14 "Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" встановлено, що зміст
постанови у справі про адміністративне
правопорушення має відповідати
вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Зокрема, у ній мають бути наведені
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та мотиви відхилення
інших доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Судом встановлено, що при винесенні
оскаржуваної постанови інспектором не
враховано зазначених вимог закону,
оскільки постанова містить лише фабулу
адміністративного проступку без
посилання на докази, передбачені ст. 251
КУпАП із наданням їх правової оцінки,
та обставини визначені у ст. 280 КУпАП,
тобто вказана постанова не має жодного
мотивування. Крім цього, у постанові не
зазначено обставин передбачених
статтями 33-35 КУпАП, які необхідно
враховувати при накладенні стягнення,
а тому вона за своїм змістом не
відповідає вимогам ст.283 КУпАП та є
протиправною. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 293 КупАП
передбачено, що розглядаючи скаргу на
постанову про адміністративне
правопорушення, перевіряючи
законність та обґрунтованість
винесеної постанови, може прийняти
рішення про скасування постанови і
закриття справи.

Отже, постанова ПС1 № 633041 від 11.07.2014 р. по
справі про адміністративне
правопорушення винесена без достатніх
доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення та
без встановлення всіх обставин справи,
що виключає її законність.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідач по справі є
суб'єктами владних повноважень, однак
не надав жодних доказів на
підтвердження правомірності його дій
щодо складання відносно позивача
протоколу про адміністративне
порушеня та винесення постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності, суд приходить до
висновку про обгрунтованість позовних
вимог та вважає за необхідне
задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.71, 86, 159 - 163 КАС України,
ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження
постанови.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення ПС1 №
633041 від 11.07.2014 р., винесену відносно
ОСОБА_1, а справу про адміністративне
правопорушення закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

Копія вірна. СУДДЯ:

Постанова набрала законної сили: 22.08.2014
р. Оригінал постанови знаходиться у
справі № 2-а/484/187/14 р. у Первомайському
міськрайонному суді Миколаївської
області.

Суддя Первомайського міськрайонного

суду Миколаївської області

Д.А. Паньков