Справа № 804/9682/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
31 липня 2014 р. Справа № 804/9682/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі: судді
Дєєва М.В., при секретарі судового
засідання - Пополітові І.М., за участю
представників: позивача - Панишко А.О.,
відповідача - Горячева В.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Дніпропетровського
обласного відділення фонду
соціального захисту інвалідів
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
адміністративно - господарських
Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Орільська» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій в сумі 228396 грн. та пені в сумі 68
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в
порушення ст. ст. 19, 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» відповідачем
самостійно не сплачені
адміністративно-господарські санкції
та пеня за 8 робочих місць, призначені
для працевлаштування інвалідів і не
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, посилаючись при цьому на
обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, надавши суду
письмові заперечення проти позову, в
яких зазначив, що нормами чинного
законодавства щодо соціальної
захищеності інвалідів на підприємства
покладено обов'язок створювати робочі
місця для інвалідів, а не обов'язок по
їх розшуку та працевлаштуванню. Вважає,
що підстави для нарахування штрафних
санкцій та пені відсутні, оскільки
відповідачем були вжиті всі можливі
дії для працевлаштування інваліду, а
саме, про наявність у 2013 році вакантних
місць щомісячно повідомлялося у
Новомосковський міськрайцентр
зайнятості шляхом подання звітності
про наявність вакансій за формою № 3-ПН.
З огляду на вищевказане, представник
відповідача просить у задоволенні
позовних вимог відмовити.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, заслухавши
пояснення представників сторін,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає
позовні вимоги такими, що задоволенню
не підлягають, з наступних підстав.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Орільська» є юридичною особою та
відноситься до підприємств, яким,
відповідно до ст. 19 Закону України»Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» (далі - Закон),
встановлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів.
Статтею 18 Закону встановлено, що
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Відповідно до ст. 19 Закону для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.
Згідно ст. 20 Закону підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Орільська» був поданий до
Дніпропетровського обласного відлуння
Фонду соціального захисту інвалідів
звіт про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 року за формою №10-ПІ, з
якого вбачається, що середньооблікова
кількість штатних працівників
відповідача у 2013 році склала 301 особа.
Відповідно до нормативу, передбаченого
ст. 19 Закону, у відповідача мали бути
працевлаштовані інваліди у кількості 12
осіб. Фактично було працевлаштовано 4
На думку позивача, на підставі звіту за
формою 10-ПІ за 2013 рік за місця,
призначених для працевлаштування
інвалідів і не зайнятих інвалідами,
відповідач, повинен був самостійно
сплатити адміністративно-господарські
санкції та в подальшому нараховану
пеню у загальному розмірі 228464 грн. 52
Заперечуючи проти позову, відповідачем
було зазначено, що відповідно до ст.18
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Згідно п.п.11,12 «Положення про Фонд
соціального захисту інвалідів»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2002р. №1434,
місцеві органи соціального захисту
населення: виявляють інвалідів, які
бажають працювати і спроможні
реалізувати свої здібності та
можливості на підставі індивідуальних
програм реабілітації; щомісячно
надсилають службі зайнятості заявки на
навчання інвалідів; ведуть банк даних
про інвалідів, які працюють і бажають
Згідно з ч.4 ст.20 Закону України «Про
зайнятість населення» підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності щомісяця подають
центрам зайнятості адміністративні
дані у повному обсязі про наявність
вільних робочих місць (вакансій).
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач на протязі 2013 року вживав
всі можливі заходи працевлаштування
інвалідів, а саме, подавав до
Новомосковського місьрайцентру
зайнятості звіти про наявність вільних
робочих місць за формою 3-ПН, в яких були
заявлені вакантні посади для
працівників, яким встановлено
інвалідність. Звіти за формою
державної статистичної звітності №
3-ПН містять вичерпну інформацію про
наявність на підприємстві вільних
робочих місць для працевлаштування
інвалідів протягом звітного періоду.
Крім того, судом встановлено, що
відповідач з метою працевлаштування
інвалідів звертався з листами до
Дніпропетровського обласного
відділення фонду соціального захисту
інвалідів, Новомосковського
управління соціального захисту
населення, голови Керносівської
сільської ради та публікував
оголошення у газеті «Присамарьска
ніва» про запрошення на роботу
Доказів відмови в працевлаштуванні
інвалідів матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», забезпечення
соціальної захищеності інвалідів
здійснюється центральним органом
виконавчої влади з питань праці та
соціальної політики, Міністерством
охорони здоров'я України та органами
місцевого самоврядування.
Як визначено у Законі України «Про
зайнятість населення», державна служба
зайнятості, направляє для
працевлаштування на підприємства, в
установи і організації всіх форм
власності при наявності там вільних
робочих місць (вакантних посад)
громадян, які звертаються до служби
зайнятості, відповідно до рівня їх
освіти і професійної підготовки, а
інвалідів -відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у них кваліфікації і
знань та з урахуванням їх побажань.
Підприємства, установи і організації,
незалежно від форми власності щомісяця
подають центрам зайнятості
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних місць (вакансій).
Отже, згідно норм чинного
законодавства на підприємство
покладений обов'язок по створювання
робочих місць інвалідів, а не обов'язок
по їх працевлаштуванню.
На підставі вищевикладеного, та
виходячи з того, що відповідач
дотримався усіх безумовних своїх
обов'язків, передбачених
законодавством (створив робочі місця
для інвалідів, регулярно повідомляв
про наявність робочих місць для
інвалідів центр зайнятості), та вчинив
усі залежні від нього дії для виконання
умовних обов'язків, які залежать від
наявності конкретних інвалідів, що
мають бажання та змогу працювати, у
задоволенні адміністративного позову
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів слід відмовити у повному
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Керуючись ст.ст. 160-162, 167 КАС України,
суд, -
У задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів - відмовити.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлений
01.08.2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 01.08.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді М.В.
Дєєв М.В.Дєєв
Т.С.Журавель