Справа № 804/11028/14
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача - 1
представника позивача - 2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОРВОДГАЗБУД» до
Криворізької південної об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
29 липня 2014 р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОРВОДГАЗБУД» до
Криворізької південної об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
У період з 10.06.2014 р. по 16.06.2014 р.
Криворізькою південною об`єданою
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проводилась
позапланова виїзна документальна
перевірка ТОВ «ДОРВОДГАЗДУД», за
результатами якої складено акт від
23.06.2014 р. №582/22.12/35460521 «Про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» (код
формування податкових зобов`язань та
податкового кредиту з ПДВ під час
здійснення фінансового-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Мета-Днепр» (код
В акті перевірки від 23.06.2014 р.
№582/22.12/35460521 відповідачем зроблено
висновок про порушення п.185.1 ст.185,
п.п.188.1.1 п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2 ст.198
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року №2755 (зі змінами та
доповненнями), в результаті чого, на
думку відповідача, ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД»
у перевіряємому періоді безпідставно
віднесено до складу податкового
кредиту суму ПДВ у зв`язку з
нереальністю здійснення господарських
операцій з ТОВ «Мета-Днепр» за січень
2014 р. у розмірі 301 749,45 грн.
На підставі висновків, викладених у
акті від 23.06.2014 р. №582/22.12/35460521,
Криворізькою південною ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення Форми «Р» від
ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» визначено
податкове зобов`язання з податку на
додану вартість у розмірі 301 749,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 150 874,50 грн.
Позивач висновки вищевказаного акту
перевірки вважає неправомірними та
незаконними, а тому відповідно і
повідомлення-рішення таким, що
підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
р. по справі було відкрито провадження
та справа призначена до розгляду в
судовому засіданні.
Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
просили суд задовольнити позов в
повному обсязі за викладених у ньому
підстав та з урахуванням письмових
Представник відповідача в судове
засідання не з`явився, надав клопотання
справи без участі повноважного
представника податкового органу, до
якого долучив заперечення, в яких
З наданих ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД»
документів до позапланової виїзної
документальної перевірки податковим
органом встановлено, що підприємство є
вигодонабувачем придбаних робіт
(послуг) ТОВ «Мета-Днепр» з подальшою їх
реалізацією для контрагентів -покупців
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (код
ГМК» ЗАТ «Кримський ТИТАН» (). При дослідженні
контрагента-постачальника по ланцюгу
згідно акту по ТОВ «Мета-Днепр»
встановлено нереальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, встановлено відсутність
об`єктів оподаткування та неможливість
реального здійсненя платником
податків операцій ТОВ «Мета-Днепр» по
З наданих для перевірки документів
податковим органом також встановлено,
що для виконання робіт необхідна
достатня чисельність кваліфікованих
працівників та основні засоби (машини,
механізми) враховуючи той факт, що ТОВ
«Мета-Днепр» знаходиться на на значній
віддаленості від об`єктів на яких
здійснювались ремонтні роботи. Однак,
на момент виконання робіт на ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД», згідно звіту 1-ДФ
працювало у штаті 90 осіб та за
сумісництвом 3 особи, які мали змогу та
ремонтно-будівельними роботами, в той
час, як, згідно інформації ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська, у ТОВ «Мета-Днепр»
такої можливості немає у зв`язку з
фактичною відсутністю трудових та
матеріальних ресурсів, зазначаючи той
факт, що ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» не
підтверджено витрати на проїзд,
проживання, відрядження та інше,
пов`язане з використанням трудових
ресурсів іншого регіону.
Згідно з укладеними договорами між ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» (Виконавець) та ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг (Замовник) й
Філія «Вільногурський ГМК» ЗАТ
«Кримський ТИТАН» (Замовник)
Виконавець має право залучити до
виконання робіт сторонні організації
за згодою Замовника.
З урахуванням того, що роботи
виконувались на об`єктах ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» та Філія
«Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський
ТИТАН», то для функціонального доступу
та надходження автотранспорту на
територію зазначених підприємств
повинні були бути оформлені відповідні
перепустки та дозволи на прохід
працівників та в`їзд/виїзд
автотранспорту й ввезення/вивезення
продукції. Однак, ТОВ ДОРВОДГАЗБУД» до
перевірки не надано документів щодо
контрольно-пропускні пункти ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» та Філія
«Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський
ТИТАН» працівників ТОВ «Мета-Днепр»,
які виконували будівельно-монтажні
роботи, але надані журнали реєстрації
проходження працівниками ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» інструктажів з питань
охорони праці на ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» та заяви від 09.01.2014 р. №18,
від 08.01.2014 р. №4, від 21.01.2014 р. №62, від
09.01.2014 р. №17, від 20.02.2014 р. №227 та від
20.02.2014 р. №230 на оформлення тимчасових
перепусток для своїх працівників з
метою виконання ними робіт на об`єктах
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Також
надано заяви від 30.12.2013 р. №1231 та №1232 на
оформлення та продовження дії
перепусток своїх працівників на
територію Філії «Вільногірський ГМК»
ЗАТ «Кримський ТИТАН» з метою
виконання ними робіт та литування з
Філією «Вільногірський ГМК» ЗАТ
«Кримський ТИТАН» з приводу дозволу
ввезення на територію останньої
матеріалів та обладнання для виконання
працівниками ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» робіт
й прискорення підписання підписання
актів прийому-передачі виконаних робіт
та проведення взаєморозрахунків на їх
Відповідач зазначає, що з наданих до
перевірки документів вбачається, що
будівельно-монтажні роботи на об`єктах
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» й Філія
«Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський
ТИТАН» виконувались ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» самостійно, без
залучення сторонніх організацій.
На думку податкового органу, надані до
перевірки паперові носії за формою
первинних документів та наведенні в
них відомості не відповідають
фактичним обставинам справи, та
відповідно не можуть бути підставою
для відображення в податковому обліку
витрат та податкового кредиту, також
вищезазначені документи не
підтверджують реальність настання
правових наслідків по
взаємовідносинах ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД»
та ТОВ «Мета-Днепр» та операції щодо
придбання робіт ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» у
ТОВ «Мета-Днепр» здійснено без мети
настання реальних наслідків та
направлені на надання податкової
вимоги для третіх осіб з метою штучного
формування податкового кредиту.
З урахуванням вищевикладеного,
податковим органом під час перевірки
повноти податкового кредиту під час
здійснення взаємовідносин ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» з ТОВ «Мета-Днепр» та
повноти визначення податкових
зобов`язань під час здійснення
взаємовідносин ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» з
контрагентами покупцями ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» та Філія
«Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський
ТИТАН» встановлено порушення: п.185.1
ст.185, п.п.188.1.1 п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2 ст.198
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року №2755 (зі змінами та
доповненнями) в результаті чого ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» у перевіряємому
періоді безпідставно віднесено до
складу податкового кредиту суму ПДВ у
зв`язку з нереальністю здійснення
господарських операцій з ТОВ
«Мета-Днепр» за січень 2014 р. у розмірі 301
Зважаючи на викладене, Криворізька
південна ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області вважає
вимоги позивача безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.
Враховуючи термін розгляду
адміністративної справи, передбачений
ст.122 КАС України, а саме:
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
суд вважає за можливе розглянути дану
адміністративну справу за доказами,
наявними в матеріалах справи та за
Аналогічної думки дотримується і Вищий
адміністративний суд України, виклавши
її в листі від 01.02.2012 року за №279/11/13-12,
згідно з яким визначається
необхідність дотримання строків
розгляду адміністративних справ,
визначених Кодексом адміністративного
судочинства України, та зазначається,
що потрібно вживати заходів щодо
регулярного призначення судових
засідань та, у разі потреби,
дисциплінування сторін, інших осіб, які
беруть участь у справі.
З метою прийняття законного і
обґрунтованого рішення у справі, судом
були досліджені наступні письмові
докази, наявні в матеріалах справи:
копія свідоцтва про державну
реєстрацію ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД»; копія
витягу зі статуту ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД»;
копія виписки з ЄДРПОУ; копія
податкового-повідомлення-рішення
розрахунком штрафних (фінансових)
санкцій; копія Акту перевірки від 23.06.2014
року №582/22.12/35460521 «Про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» (код
формування податкових зобов`язань та
податкового кретиду з ПДВ під час
здійснення фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Мета-Днепр» (код
заперечень ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» від
25.06.2014 р. №795 на Акт перевірки; копія
листа Криворізької південної ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
результати розгляду заперечень»,
договори про взаємовідносини між ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» та ТОВ «Мета-Днепр»,
податкові та видаткові накладні -
рахунки, податкові накладні, акти
виконаних робіт, договори про
взаємовідносини між ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» та ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг», податкові та видаткові
накладні - рахунки, податкові накладні,
акти виконаних робіт.
Дослідивши в судовому засіданні
докази, наявні в матеріалах справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДОРВОДГАЗБУД» є
юридичною особою, що підтверджується
Випискою з ЄДРПОУ, копія якої міститься
в матеріалах справи.
Відповідно до підрозділу 3.2 розділу III
«Мета та діяльнсть підприємства»
Статуту ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД», копія
витягу з якого міститься в матеріалах
справи, предметом діяльності позивача
є: виконання будівельно-монтажних та
ремонтних робіт зовнішніх інженерних
мереж водопостачання, каналізації,
теплових мереж; прокладання мереж
водопостачання в усіх галузях
народного господарства України та за
її кордоном: виконання монтажних та
ремонтних робіт мереж комунального та
побутового водопостачання та
каналізаційних мереж; інженірінгові
роботи в будівництві; надання
складських послуг; оптова торгівля;
роздрібна торгівля; надання
посередницьких послуг;
зовнішньоекономічна діяльність;
постачання; збут; виробництво
металоконструкцій тощо.
ревізором-інспектором сектору
перевірок банківських та
небанківських фінансових установ
управління податкового аудиту
Гончаренко Андрієм Анатолійовичем -
працівником Криворізької південної
ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області, на підставі наказу від 05.06.2014
року №554 проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» з питань достовірності
формування податкових зобов`язнь та
податкового кредиту з ПДВ під час
здійснення фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Мета-Днепр» (код
результатами якої складено акт від
23.06.2014 року №582/22.12/35460521.
У вищезазначеному акті податковим
органом зроблено висновок про
порушення: п.185.1 ст.185, п.п.188.1.1 п.188.1 ст.188,
п.198.1, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року №2755 (зі
змінами та доповненнями) в результаті
чого ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» у
перевіряємому періоді безпідставно
віднесено до складу податкового
кредиту суму ПДВ у зв`язку з
нереальністю здійснення господарських
операцій з ТОВ «Мета-Днепр» за січень
2014 р. у розмірі 301 749,45 грн..
На підставі вищезазначеного акту від
12.06.2014 року Криворізькою південною ОДПІ
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області було прийнято податкове
повідомлення-рішення Форми «Р» від
ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» визначено
податкове зобов`язання з податку на
додану вартість у розмірі 301 749,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 150 874,50 грн.
Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що підставою для
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення стали наступні
За результатами проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД», яка
відбувалась у період з 10.06.2014 р. по 16.06.2014
р. Криворізькою південною ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області складено Акт від 23.06.2014 р.
№582/22.12/35460521 ««Про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» (код
формування податкових зобов`язань та
податкового кретиду з ПДВ під час
здійснення фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Мета-Днепр» (код
зроблено висновок про порушення п.185.1
ст.185, п.п.188.1.1 п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2 ст.198
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року №2755 (зі змінами та
доповненнями) в результаті чого ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» у перевіряємому
періоді безпідставно віднесено до
складу податкового кредиту суму ПДВ у
зв`язку з нереальністю здійснення
господарських операцій з ТОВ
«Мета-Днепр» за січень 2014 р. у розмірі 301
В акті перевірки податковим органом
встановлено, що в січні 2014 р. ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» мало господарські
взаємовідносини з ТОВ «Мета-Днепр» (код
ЄДРПОУ). Всі первинні документи по
контрагенту ТОВ «Мета-Днепр» під час
перевірки перевіряючому надавались, що
підтверджується відомостями на стор.4
Акту перевірки від 23.06.2014 р. №582/22.12/35460521.
Розрахунки по вищезазначеним
договорам здійснювались в
безготівковій формі згідно платіжних
доручень від 10.01.2014 р. №812, від 30.01.2014 р.
№828, 21.03.2014 р. №860 відомості про що
містяться а Акті на стор.9.
Також в акті перевірки від 23.06.2014 р.
№582/22.12/35460521 зазначено, що при перевірці
було використано акт ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 31.03.2014 р.
№465/04-62-22-3/38530549 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«МЕТА-ДНЕПР» щодо не підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин їх реальності та повноти
відображення в обліку за січень 2014
року» яким встановлено, що ТОВ
січень 2014 року не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин із контрагентами їх вид,
обсяг, якість та розрахунки, а саме:
встановлено відсутність об`єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення платником
податків операцій у постачальників та
покупців за січень 2014 року тому
звіркою ТОВ «МЕТА-ДНЕПР» встановлено
відсутність операцій за січень 2014 року.
Однак не дивлячись на висновок про
неможливість проведення зустрічної
звірки, відповідачем фактично така
звірка була проведена, та зроблений
аналіз характеру правочинів, укладених
між позивачем та контрагентами
зазначеними в акті від 31.03.2014 р.
№465/04-62-22-3/38530549.
ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» не погодившись з
висновками, викладеними в Акті від
23.05.2014 р №582/22.12/35460521 та скориставшись
своїм правом відповідно до п.86.7 ст.86 ПК
України, в якому зазначено, що у разі
незгоди платника податка або його
законних представників з висновками
перевірки чи фактами і даними,
викладеними в акті (довідці) перевірки,
вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу
за основним місцем обліку такого
платника протягом п`яти робочих днів з
дня отримання акту (довідки), надало до
Криворізької південної ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області заперечення до Акту
позапланової виїзної документальної
перевірки від 23.06.2014 р. №582/22.12/35460521.
За результатами розгляду зазначених
заперечень відповідачем прийнято
рішення про результати розгляду
заперечень, оформлене листом від 03.07.2014
р. №13062/10/04-82, відповідно до якого
висновки, викладені а акті залишені без
змін, заперечення до акту - без
задоволення та прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07.07.2014 р.
№, відповідно до якого ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» визначено податкове
зобов`язання з податку на додану
вартість у розмірі 301 749,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 150 874, 50 грн.

Правовідносини сторін, що виникають у
сфері справляння податків і зборів
,зокрема, щодо визначення вичерпного
переліку податків і зборів, що
справляються в Україні, та порядку їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх прав та обов`язків,
компетенції контролюючих органів,
повноважень і обов`язків їх посадових
осіб під час здійснення податковою
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства,
регулюються нормами Конституції
України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР,
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI, тощо.

Відповідно до ст.55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.
Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року,
кожен має право на справедливий
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення, а також кожен, чиї права
та свободи, визнані в цій Конвенції,
було порушено, має право на ефективний
засіб юридичного захисту в
національному органі, навіть якщо таке
порушення було вчинено особами, які
здійснювали свої офіційні
повноваження.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст. 7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст. 9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. ст.10, 11 КАС України усі
учасники адміністративного процесу є
рівними перед законом і судом, а
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих сторонами
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право: звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини; застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Статтею 36 ПК України податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом. Виконання
податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу
України визначає, що підставами для
припинення податкового обов'язку, крім
його виконання, є: ліквідація юридичної
особи; смерть фізичної особи, визнання
її недієздатною або безвісно
відсутньою; втрата особою ознак
платника податку, які визначені цим
Кодексом; скасування податкового
обов'язку у передбачений
законодавством спосіб.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Митні декларації
прирівнюються до податкових
декларацій для цілей нарахування
та/або сплати податкових зобов'язань.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

Відповідно до п.п.54.3.1 - п.п. 54.3.5 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках;
54.3.3. згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган; рішенням суду, що
набрало законної сили, особу визнано
винною в ухиленні від сплати податків;
дані перевірок щодо утримання податків
у джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом.

Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове
повідомлення-рішення про визначення
суми грошового зобов'язання платника
податків або будь-яке інше рішення
контролюючого органу може бути
скасоване контролюючим органом вищого
рівня під час проведення процедури
його адміністративного оскарження та в
інших випадках у разі встановлення
невідповідності таких рішень актам
законодавства.Процедура
адміністративного оскарження рішень
органів державної податкової служби є
дворівневою.

Контролюючими органами вищого рівня є
Державна податкова адміністрація
України - для державних податкових
адміністрацій в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, які у свою чергу є
контролюючими органами вищого рівня
для державних податкових інспекцій
(п.55.2 ст.55 ПК України).

Порядок оскарження рішень
контролюючих органів визначений у ст.56
ПК України, п. 56.1 якої визначає, що
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).

Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення - рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового
кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним контролюючим
органом.

Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Способи здійснення податкового
контролю перелічені у ст.62 ПК України,
до них відноситься, зокрема, відповідно
до п.62.1.3. ПК України здійснення
податкового контролю шляхом
проведення перевірок та звірок
відповідно до вимог цього Кодексу, а
також перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі переліку,
зазначеного у пп.75.1.2 п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України,
документів та даних, наданих платником
податків у визначених цим Кодексом
випадках, або отриманих в інший спосіб,
передбачений законом (п.79.1 ст.79).

Крім того, згідно з абзацами 3.4 пункту
123.1 статті 123 Податкового кодексу
України у разі якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Відповідно до п.п. 14.1.157 ПК України
податкове повідомлення-рішення -
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Відповідно до п. 198.1.ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.3. ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.200.1. ст.200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

У п. 200.2 ст. 200 ПК України встановлено, що
при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п.200.3. ст.200 ПК
України).

У п.200.4. ст.200 ПК України визначено, що
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Здійснивши системний аналіз наведених
вище норм чинного законодавства
України та надаючи оцінку доводам
сторін, як викладених в заявленному
адміністративному позові та
запереченнях до нього, так і в
поясненнях, наданих в судовому
засіданні, суд виходить з наступного.

Суд критично ставиться до позиції
Криворізької південної ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, яка викладена в акті
перевірки від 23.06.2014 року №582/22.12/35460521,
на підставі якого винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
07.07.2014 року №, оскільки висновки,
які зазначені податковим органом, не
відповідають дійсним обставинам
справи, зроблені без належного
дослідження усіх наявних доказів у
справі, що було виявлено під час
судової стадії дослідження доказів та
безпідставність яких підтверджується
відповідними первинними документами,
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Суд зауважує, що, викладаючи зазначені
припущення у формі висновків в акті
перевірки від від 23.06.2014 року
№582/22.12/35460521, відповідач жодними
належними доказами в розумінні ст.70 КАС
України не довів в судовому засіданні
викладених у вказаному вище акті
перевірки обставин, що мали наслідком
виникнення зазначених припущень у
відповідача та потягли за собою
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом при розгляді зазначеної справи
були дослідженні оригінали та долучені
до матеріалів справи копії зазначених
вище первинних документів
бухгалтерського обліку, які
підтверджують дійсність та товарність
господарських операцій позивача із
зазначеними вище контрагентами.

Вимоги до змісту первинного облікового
документу встановлені ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», згідно
з якою такий документ повинен містити:
назву документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції; одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи,
первинні документи до переліку,
зазначеного вище, долучені до
матеріалів справи, містять усі
передбачені Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» реквізити та
виходячи зі змісту акту перевірки від
23.06.2014 року, відповідачем не
оскаржується їх наявність та не
зазначається про їх дефектність.

Крім того, суд надаючи належну оцінку
спірним правовідносинам при розгляді
даної справи, зазначає наступне.

Посилання відповідача в тексті акту
перевірки від 23.06.2014 р. №582/22.12/35460521 на:
акт ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 31.03.2014 р.
№465/04-62-22-3/38530549 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Мета-Днепр» щодо не підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин їх реальності та повноти
відображення в обліку за січень 2014
року; акт ДПІ у Куйбишевському районі
м.Донецька «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «ТОР
2013» від 26.03.2014 р. №177/05-66-15-01, виходячи з
висновків яких відповідачем було
зазначено в акті від 23.06.2014 р., що
фінансово-господарська діяльність ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» у перевіряємому
періоді за межами правового поля,
тобто, з метою надання податкової
вигоди для третіх особ, на здійснення
операцій, пов`язаних з наданням
податкової вигоди, при «ймовірному»
продажу товарів, не витримують
будь-якої критики, є хибними та не
відповідають визначенню належних
доказів в розумінні ст. 70 КАС України,
що дозволяє суду прийти до висновку про
невідповідність зазначених посилань
дійсним обставинам справи, а відтак,
свідчить про протиправний характер
оскаржуваного податкового
повідомлення рішення від 07.07.2014 р.
№, винесеного з урахуванням
вказаних вище висновків.

У контексті викладеного вище, суд також
зазначає, що при розгляді даної справи,
враховуючи висновок відповідача в акті
перевірки від 23.06.2014 р. №582/22.12/35460521 щодо
безпідставності віднесення до складу
податкового кредиту суми ПДВ у розмірі
301 749,45 грн. у зв`язку з нереальністю
здійснення господарських операцій ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД» з ТОВ «Мета-Днепр»,
особлива увага була приділена саме
доказовій базі з підтвердження
реального характеру вказаних
правочинів, для чого судом
з`ясовувалися, в тому числі, і питання
щодо руху активів позивача у процесі
здійснення господарської діяльності -
виконання договорів з ТОВ «Мета-Днепр»
та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
спеціальної податкової
правосуб`єктності ТОВ «Мета-Днепр»;
встановлення зв`язку між фактом
придбання певних робіт (відповідно до
змісту укладених правочинів) у ТОВ
«Мета-Днепр», понесенням інших витрат і
господарською діяльністю ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД».

При цьому суд зазначає, що позивачем на
підтвердження зазначених обставин
були надані та долучені до матеріалів
справи докази на підтвердження змін
руху активів позивача внаслідок
вчинення правочинів із зазначеними
вище контрагентами як то: картка
бухгалтерського обліку 63.1 «розрахунки
з вітчизняними виробниками
(підрядниками) щодо обліку руху
грошових коштів при здійсненні
розрахунків із ТОВ «Мета-Днепр»,
виписка по розрахунку ТОВ
«ДОРВОДГАЗБУД»; звіти з праці за
січень-груднь 2013 року та за січень 2014
року; податкова декларація з податку на
прибуток підприємства за 2013 рік; баланс
на 31.12.2013 року; звіт про фінансові
результати (звіт про сукупний дохід) за
2013 рік; акти на передачу основних та
допомічних матеріалів, конструкцій,
запасних частин та деталей; акти на
оприбуткування матеріалів,
конструкцій, деталей, отриманих при
демонтажі основних фондів при ремонті
та їх використанні; акти на
використанні при ремонті матеріали;
акти на списання сировини, матеріалів
та МШП; докази на підтвердження
спеціальної податкової
провосуб`єктності ТОВ «Мета-Днепр», а
саме: Виписка з ЄДРПОУ; довідка з
ЄДРПОУ; свідоцтво №200120854 про
реєстрацію платника ПДВ; ліцензія
серії АЕ №261086, видана Державною
архітектурно-удівельною інспекцією
України ТОВ «Мета-Днепр» на здійснення
господарської діяльності, пов`язаної
із створенням об`єктів архітектури зі
строком дії - з 26.04.2013 р. по 26.04.2016 р.

Детальний аналіз наданих документів у
сукупності з іншими письмовими
доказами, наявними в матеріалах справи
ставить під сумнів висновок
податкового органу щодо нереального
характеру правочинів, укладених між
позивачем та ТОВ «Мета-Днепр» та прямо
свідчить як про належну обачність,
виявлену позивачем при укладенні
вказаних вище правочинів, так і про
наявність у нього певної господарської
мети, а саме - отримання прибутку
внаслідок здійснення такої діяльності,
що спростовує твердження відповідача
щодо здійснення
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» за межами
правового поля та спрямованої на
нанадання податкової вигоди для третіх
осіб з метою штучного формування
валових витрат (доходів) та податкового
кредиту (податкових зобов`язань).

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про незаконність
та необґрунтованість зазначених
тверджень відповідача, хибність
зайнятої ним позиції та
невідповідність її чинному
законодавству України.

Оскільки відповідачем в порядку,
передбаченому ч.2 ст.71 КАС України не
доведено позиції, викладеної в акті від
23.06.2014 р. №582/22.12/35460521, що стала підставою
для винесення податкового
повідомленн-рішення форми «Р» від
07.07.2014 р. №, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
тверджень відповідача щодо порушення
позивачем порядку формування
податкового кредиту в перевіряємий
період.

Суд зауважує, що зазначена позиція
кореспондується позиції Вищого
адміністративного суду України,
викладеній в постанові Вищого
адміністративного суду України від
14.11.2012р. по справі №К/9991/50772/12, в якій
зазначається наступне.

Головною підставою вважати правочин
нікчемним є його недійсність,
встановлена законом. Саме законом, а не
актами, які б факти в цьому акті не були
відображені. Вказані ж в акті перевірки
висновки є суто суб`єктивною думкою
державного податкового
ревізор-інспектора, оскільки були
зроблені за відсутності інформації,
яка надається в передбаченому законом
порядку.

Крім того, відповідно до постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06.11.2009р. було звернено увагу на
наступне.

Вимога про встановлення нікчемності
правочину підлягає розгляду у разі
наявності відповідної суперечки. Такий
позов може пред`являтися окремо, без
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову в цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочинів може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину недійсним не може бути його
розірвання, оскільки це взаємовиключні
вимоги. Якщо позивач посилається на
нікчемність правочину для
обгрунтування іншої заявленої вимоги,
суд не має права посилатися на
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача.

Відповідно до статей 215 і 216 ЦК України
вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним і про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину.

Таким чином, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

У зв`язку з цим слід зазначити, що одним
з основних завдань органів державної
податкової служби є здійснення
контролю дотримання податкового
законодавства і надання роз`яснень
законодавства з питань оподаткування
платниками податків. Жодним законом не
передбачено право органу державної
податкової служби самостійно, в
позасудовому порядку, визнати
нікчемними правочини і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях.

Крім того, Податковий кодекс України не
надає права органам податкової
інспекції робити висновки щодо
правомірності дій платників податків
на підставі припущень, зроблених в ході
досудового слідства.

З аналізу вищенаведених норм чинного
законодавства України, вбачається, що
відповідачу відповідно до покладених
на нього функцій та повноважень не
надано право щодо встановлення
висновків в актах перевірки про
нікчемність правочинів, укладених чи
неукладених суб'єктами господарювання
при перевірці їх господарської
діяльності, що дозволяє прийти до
висновку про безпідставність доводів з
зазначеного приводу.

В судовому засіданні представник
податкового органу не надав суду
жодних пояснень з посиланням на чинне
законодавство України, які б
передбачали наявність повноважень
органів державної податкової служби
України на встановлення факту
нікчемності (фіктивності) правочинів
або визнання їх такими, що не
відповідають закону, в тому числі
вимогам ст.ст.203, 215. 228, 662, 655, 656 ЦК
України в актах перевірок суб'єктів
господарювання.

Частинами 1 та 5 ст.203 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204 ЦК України закріплює принцип
презумпції правомірності правочину:
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Частина 2 ст.215 ЦК України передбачає, що
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно з ч.5 ст.216 ЦК України вимогу про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
висунуто будь - якою зацікавленою
особою.

До кола таких зацікавлених осіб
податкові органи не відносяться,
оскільки ст.1 ЦК України визначає, що
цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові
відносини, що ґрунтуються на юридичній
рівності, вільному волевиявленні,
майновій обособленості їх учасників. А
до майнових відносин, що ґрунтуються на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони іншій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

Зі змісту ст.215 ЦК України вбачається,
що нікчемним правочином визнається
лише той правочин, недійсність якого
встановлена законом, зокрема, ст.228 ЦК
України визначено, що правочин, який
порушує публічний порядок, тобто такий
який був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним, є нікчемним, а відтак
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

За змістом ч.3 ст.228 ЦК України правочин,
при здійсненні якого недодержуються
вимоги щодо його відповідності
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам, може бути визнаний
недійсним судом.

Правочинами, які посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема є: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режими вилучення з
обігу або обмеження в обігу об'єктів
цивільного права, тощо. Усі інші
правочини, спрямовані на порушення
інших об'єктів права, передбачені
іншими нормами публічного права, не є
такими, що порушують публічний порядок.
При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК України має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним, тощо.

Таким чином, встановивши в судовому
засіданні та підтвердивши доказами,
наявними в матеріалах справи, факт
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення необґрунтовано,
тобто без урахування усіх обставин, що
мають значення для прийняття
зазначеного рішення; недобросовісно;
нерозсудливо; непропорційно, зокрема
без дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення, що мав наслідком порушення
прав та законних інтересів позивача в
публічно-правових відносинах з боку
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, суд вважає, що належним
засобом щодо поновлення такого
порушеного права буде скасування
податкового повідомлення - рішення
Криворізької південної ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропертровській
області від 07.07.2014 р. №.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України
«Про судовий збір» розподіл судового
збору між сторонами та перевірка
повноти сплати судового збору
здійснюються відповідно до
процесуального законодавства.

Відповідно до платіжного доручення від
28.07.2014 року №1121 позивачем було
сплачено судовий збір у розмірі 487,20
грн., який у повному розмірі зараховано
до Державного бюджету.

Враховуючи задоволення позовних вимог
ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» у повному обсязі,
суд вважає за необхідне відшкодувати
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ДОРВОДГАЗБУД» суму,
сплачену у якості судового збору за
подання даного адміністративного
позову з Державного бюджету України в
розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім
грн., двадцять коп.).

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДОРВОДГАЗБУД» до Криворізької
південної об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
07.07.2014 р №- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
07.07.2014р. № прийняте Криворізькою
південною об`єднанню державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОРВОДГАЗБУД» () сплачений судовий збір у
розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім
грн., двадцять коп.).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений
02 вересня 2014 року, згідно з вимогами ч.3
ст.160 КАС України.

Суддя
Є.О. Жукова