Справа № 821/3580/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

08 вересня 2014 р. 14 год. 47 хв. м.
ХерсонСправа № 821/3580/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Нікішиної
І.М.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду клопотання
позивача про забезпечення
адміністративного позову у справі за
позовною заявою ОСОБА_4 до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ОСОБА_5 про
визнання дій протиправними,

встановив:

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.)
звернулась до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні (далі - відповідач,
ВДВС), у якому просить визнати
протиправними дії відповідача по
накладенню арешту на майно, яке
належить їй на праві спільної сумісної
власності.

05.08.2014 р. ОСОБА_4 надано клопотання про
забезпечення адміністративного позову
шляхом зупинення дії відповідача, а
саме накладення арешту на майно, яке
належить їй на праві спільної сумісної
власності.

В обґрунтування вказаного клопотання
ОСОБА_4 зазначила, що оскаржуваною
постановою про арешт майна боржника та
внесенням відповідного запису у
Державний реєстр прав власності та
Реєстр заборони відчуження майна,
відповідач фактично порушив її
конституційне право розпоряджатись
власністю на власний розсуд, оскільки
арештоване майно, а саме - житловий
будинок АДРЕСА_1, належить їй на праві
приватної власності.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вказане клопотання
та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
даного клопотання, оскільки обставини,
викладені у клопотання не підтверджені
будь-якими доказами.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
вказаного клопотання, оскільки вважає
його нормативно необґрунтованим.

Вирішуючи питання щодо
обґрунтованості клопотання позивача
про забезпечення адміністративного
позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Тобто, забезпечення позову - це
сукупність процесуальних дій, які
гарантують виконання судового рішення
в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається зі змісту
адміністративного позову та
клопотання про забезпечення позову, а
також наявних у матеріалах справи
доказах, позивач, не будучи стороною
виконавчого провадження, вважає, що
вчинена в ході примусового виконання
виконавчого листа №2-2533/11, виданого
12.01.2012 року Дніпровським районним судом
м. Херсона, відповідачем процесуальна
дія шляхом накладення арешту на майно
боржника, а саме житловий будинок, який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
порушує її приватне право власності на
вказане майно, що підтверджується
ухвалою Дніпровського районного суду
м. Херсона від 22 жовтня 2012 року, яка
вступила у законну силу згідно ухвали
колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 14.11.2012 р., про
відмову у задоволенні подання
начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Херсоні Вакуленко P.A. про визнання
частки майна боржника у майні, яким він
володіє з іншими особами, а також
відмовою Державної реєстраційної
служби Дніпровського районного
управління юстиції про державну
реєстрацію обтяження 1/2 частки майна -
житлового будинку АДРЕСА_1, що начеб то,
належіть громадянину ОСОБА_1

При цьому, суд вказує, що на момент
розгляду вказаного клопотання
позивачем не виконана ухвалу суду від
29.08.2014 р. щодо надання доказів
перебування у ОСОБА_4 на праві спільної
сумісної власності майна - житлового
будинку АДРЕСА_1. При цьому, позивачем
не надано доказів щодо знаходження
спірного майна у приватній власності
ОСОБА_4 та витягу з Реєстру заборони
відчуження вказаного майна, як це
зазначено у клопотанні про
забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що залучена
представником позивача ухвала
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 7 липня 2014 року по справі
666/4572/14-ц про встановлення способу і
порядку виконання рішення не
підтверджує право приватної або праві
спільної сумісної власності ОСОБА_4
щодо спірного майна, оскільки вказаним
рішенням вирішено питання щодо надання
права Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Херсоні
зареєструвати право власності на 1/2
частку домоволодіння АДРЕСА_1, з метою
подальшого звернення стягнення на
майно боржника ОСОБА_1

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9
"Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
та Постанови Пленуму Вищого
Адміністративного Суду України від
06.03.2008 року № 2 "Про практику
застосування адміністративним судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства під час
розгляду адміністративних справ", при
розгляді заяв про забезпечення позову
суд (суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх доводів, пересвідчитись, зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від
06.03.2008 р., застосування судом таких
заходів забезпечення, які за змістом, є
ухваленням рішення без розгляду справи
по суті, не відповідає меті
застосування правового інституту
забезпечення позову. Забезпечуючи
позов у такий спосіб, суд виходить за
межі підстав забезпечення позову, що є
неприпустимим.

Крім того, суд зауважує, що
застосування заходів по забезпеченню
позову доцільно та можливе лише в разі
наявності достатньо обґрунтованого
припущення існування очевидної
небезпеки заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача до
ухвалення рішення в адміністративній
справі.

Проте, суд вказує, що на момент
розгляду даного клопотання в
матеріалах справи відсутні докази
щодо порушення прав та інтересів
позивача у спірних правовідносинах, а
саме вчинення відповідачем дій по
арешту майна позивача, відсутні також
будь-які докази заподіяння позивачу
такої шкоди внаслідок вчинення
відповідачем оскаржуваних дій.

З огляду на вищезазначене, суд
приходить до висновку про відсутність
для задоволення клопотання позивача
про забезпечення адміністративного
позову.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 121, 160, 165 КАС
України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Херсонський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги, ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Дубровна
В.А.