Справа № 824/2462/14-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2014 року м.
Чернівці cправа № 824/2462/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Анісімова О.В.

за участю:

секретаря судового засідання -
Кордобан А.В.,

представників позивача -
Босовика М.Д., Кіріяк О.В., Мойсюк О.І.,

представника відповідача -
Іліки Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Продтранс" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Продтранс" (далі -
позивач або ТОВ "Продтранс") звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у місті
Чернівцях Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Чернівецькій області (далі - відповідач
або ДПІ) про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 09.07.2014 р.
№№, .

Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що ДПІ проведено позапланову
документальну перевірку ТОВ
"Продтранс" за наслідками якої прийнято
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення. Підставою для
прийняття податкових
повідомлень-рішень стало, на думку ДПІ,
реалізація рухомого майна по заниженій
ціні, що призвело до завищення податку
на додану вартість (далі - ПДВ), що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку, а також
реалізація транспортного засобу за
іноземну валюту без отримання
індивідуальної ліцензії НБУ за період,
необхідний для здійснення такої
операції. Позивач вважає прийняті за
наслідками перевірки податкові
повідомлення-рішення не законними, так
як всі документи, що стосувались
укладення та виконання договору
купівлі-продажу були належним чином
оформлені, реалізація рухомого майна
відбувалась по договірній ціні в
національній валюті України, при цьому
із суми отриманого доходу було
сплачено податок на прибуток.

Відповідач щодо задоволення позову
заперечив.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
суду пояснили наступне.

Так, ДПІ проведено позапланову
документальну перевірку ТОВ
"Продтранс", яка задокументована актом
від 23.06.2014 р., №1327/24-12-22-01/33336867. За
наслідками розгляду даного акту ДПІ
09.07.2014 р. прийнято податкові
повідомлення-рішення № яким
позивачеві збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем ПДВ на 18978,00
грн. та № яким позивачеві
нараховано суму грошового зобов'язання
за платежем пеня за порушення термінів
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності (далі
- ЗЕД), невиконання зобов'язання та
штрафна санкція за порушення вимог
валютного законодавства на суму 99912,50
грн.

Позивач вважає зазначені податкові
повідомлення-рішення не законними
виходячи із наступного.

Так, відповідно до акту перевірки
підставою для донарахування
зазначених вище грошових зобов'язань
стала реалізація позивачем ОСОБА_5
(далі - ОСОБА_5) транспортного засобу DAF
95XF 430 по заниженій ціні в іноземній
валюті, що у т.ч. призвело до зменшення
бази оподаткування ПДВ. Позивач вважає
такі висновки акту перевірки
необґрунтованими, оскільки автомобіль
DAF 95XF 430 реалізовано по договірній ціні
у національній валюті, яка складає 24000,00
грн. з якої сплачено податок на
прибуток. Дана господарська операція
задокументовано відповідно до правил
ведення бухгалтерського обліку та
відповідає меті діяльності позивача, а
саме отримання прибутку. Позивач не
вчиняв жодної валютної операції, що
підтверджується всіма необхідними,
вірно оформленими документами, тому
підстав для отримання ним
індивідуальну ліцензію не було.

Також, представники позивача суду
пояснили, що до реалізації зазначеного
рухомого майна позивачем у газеті "Від
і До" розміщено оголошення про його
продаж, по ціні 42000, 00 грн. Однак
протягом тривалого часу позивач не міг
продати дане авто і тому ще знизив ціну,
для його продажу. Залишкова вартість
транспортного засобу DAF 95XF 430 на день
його продажу складала 16666,28 грн., дані
обставини були перевірені у
відповідних періодах і підтверджені
довідками працівників ДПІ, які
здійснювали перевірку діяльності
підприємства за минулі періоди.

Зазначені в акті перевірки періоди
діяльності ТОВ "Продтранс" вже були
предметом попередніх перевірок, за
результатами яких, працівниками ДПІ
підтверджено правомірність
нарахування бюджетного відшкодування
за всі місяці, які перевірялись раніше
і були предметом даної перевірки.

Також, представники позивача вважають,
що перевірка проведена з порушенням
процедурного порядку проведення
перевірки, оскільки наказ на
продовження перевірки був виданий
після закінчення перевірки, а саме
12.06.2014 р. Сама перевірка проводилась на
підставі постанови слідчого СУ ФР ГУ
Міндоходів у Чернівецькій області
Вороніна М.С. слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у м. Чернівці в
рамках досудового розслідування у
кримінальному провадженні, внесеному
до ЄРДР за № 0000006 від 20.03.2014 р ( далі
- к/п від 20.03.2014 р.). На думку позивача, ДПІ
обґрунтовуючи свою позицію в акті,
матеріалами досудового розслідування,
передчасно встановило вину посадових
осіб ТОВ "Продтранс" у вчиненні злочину,
оскільки взяло до уваги пояснення
однією особи, відкинувши первинні
документи, пояснення свідків та інші
докази, що підтверджують відсутність
вини посадових осіб позивача.
Оскаржені податкові
повідомлення-рішення всупереч
положень Податкового кодексу України
№2755-VI від 02.12.2010 р.(далі - ПК України)
прийняті до дня набрання законної сили
відповідним рішенням суду винесеного у
рамках кримінально-процесуального
закону.

У зв'язку із зазначеним просять суд
позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача суду пояснив
наступне.

Так, ДПІ проведено планову
документальну перевірку ТОВ
"Продтранс", якою виявленні порушення
вимог податкового законодавства за
наслідками розгляду яких, винесенні
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Вважають зазначенні податкові
повідомлення-рішення законними
виходячи із наступного.

Так, підставою для прийняття
податкових повідомлень-рішень від
09.07.2014 р. №№, стала
реалізація транспортного засобу DAF 95XF
430 по заниженій ціні, що призвело до
заниження податкового зобов'язання, а
також продаж цього транспортного
засобу за іноземну валюту без
отримання індивідуальної ліцензії НБУ
за період, необхідний для здійснення
такої операції.

Перевірка ТОВ "Продтранс" призначена на
підставі постанови слідчого в рамках
кримінального провадження внесеного
до ЄРДР. А саме, ДПІ, листом ГУ
Міндоходів у Чернівецькій області від
23.05.2014 р. № 2147/7/24-13-22-01-10 (далі - лист
Міндоходів) отримано постанову СУ ФР ГУ
Міндоходів у Чернівецькій області від
21.05.2014, якою встановлено, що в їх
провадженні перебуває к/п від 20.03.2014 р. У
ході досудового розслідування даного
кримінального провадження
встановлено, що службові особи ТОВ
"Продтранс" порушили вимоги ст.188 ПК
України. Зокрема, позивачем
реалізовано транспортний засіб ОСОБА_5
за ціною 100000,00 грн. або 12500 дол. сша, що
підтверджується висновком, викладеним
у довідці аналітичного дослідження
відділу організації та супроводження
перевірок платників податків ГУ
Міндоходів у Чернівецькій області.

Крім цього, стосовно ліцензії НБУ,
висновком експерта від 07.06.2014 р., №229-а
та висновком судово-економічної
експертизи від 20.06.2014 р., №18
підтверджується, що середня ринкова
вартість транспортного засобу DAF 95XF 430
на день його реалізації складала 126930,00
грн., а сама реалізація транспортного
засобу громадянину ОСОБА_5 відбулась за
ціною 12500,00 дол.сша.

Щодо порушення встановленого законом
порядку проведення перевірки,
представник ДПІ суду пояснив, що
наказом ДПІ у м. Чернівцях від 12.06.2014 р.
строк документальної позапланової
перевірки продовжено з 13.06.2014 р., на
підставі ст.82 ПК України. Наказ на
продовження термінів перевірки
виданий в строки визначені
законодавством.

Щодо прийняття ДПІ оскаржених
податкових повідомлень-рішень до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду винесеного у рамках
кримінально-процесуального закону,
представник відповідача суду пояснив,
що перевірка позивача проведена на
підставі постанови слідчого винесеної
в рамках кримінального провадження, у
якому розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи платника податків, предметом
якого не є податки та/або збори, що
надає право відповідачеві приймати
податкові повідомлення-рішення до
винесення судом рішення по цьому
кримінальному провадженні.

Також, представник відповідача суду
пояснив, що охоплення перевірками ДПІ
відповідних періодів діяльності
позивача, не позбавляє відповідача
права провести ще раз перевірку цих ж
періодів при наявності на те правових
підстав.

Крім цього, судом як свідка допитано
ОСОБА_6, який суду пояснив, що він є
рідним братом ОСОБА_5 та безпосередньо
здійснював придбання у ТОВ "Продтранс"
транспортного засобу DAF 95XF 430. Його брат
ОСОБА_5 попросив його знайти вантажний
автомобіль для роботи та допомогти в
покупці автомобіля. Через мережу
Інтернет (сайт "Авто-РІА"), ОСОБА_6
знайшов автомобіль DAF 95 XF 430 з
початковою ціною 13 000 дол. США У
телефонній розмові з продавцем, свідок
домовився про огляд транспортного
засобу, який знаходився у м. Чернівці в
ТОВ "Продтранс". Перед поїздкою для
огляду авто, його брат - ОСОБА_5 дав
ОСОБА_6 завдаток 2500 дол. США. Приїхавши
на ТОВ "Продтранс" свідка зустрів
механік підприємства, який показав
ОСОБА_6 автомобіль. Оскільки автомобіль
свідку підійшов, він домовився з
особою, яка представилась керівником
позивача про остаточну ціну, яка склала
12500 дол. США., після чого дав завдаток 2500
дол. Через деякий час свідок з водієм
приїхав за авто. У день приїзду авто не
завелось, тому ОСОБА_6 залишив у м.
Чернівцях свого водія для усунення
несправностей автомобіля, а саме
повернувся додому. При цьому при
від'їзді додому він сплатив керівнику
підприємства решту коштів за
автомобіль у розмірі 10000,00 дол.США.
Кошти сплачені у приміщенні зліва при
вході на підприємство. Загальна
вартість автомобіля склала 12500,00 дол.
США, які сплачені у повному обсязі. Для
постановки на облік автомобіля DAF 95 XF 430
ТОВ "Продтранс" на ім'я ОСОБА_6 видано
довіреність. Транспортний засіб DAF 95 XF
430 своїм ходом доставлений водієм на
наступний день, після від'їзду ОСОБА_6 з
м. Чернівців.

Також, судом як свідка допитано ОСОБА_5,
який суду пояснив, що він на даний
момент є власником транспортного
засобу DAF 95 XF 430. Даний автомобіль
придбаний для нього його братом ОСОБА_6
у ТОВ «Продтранс» за 12500,00 дол.США.
Автомобіль DAF 95 XF 430Д через мережу
Інтернет (сайт "Авто-РІА") знайшов
ОСОБА_6, про що розповів йому. Після
цього, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6
поїхати у м. Чернівці та оглянути
автомобіль, при цьому надав йому
завдаток у сумі 2500 дол. США. ОСОБА_6
поїхав у м. Чернівці звідки
зателефонував і повідомив, що
автомобіль у робочому стані, внаслідок
чого ОСОБА_5 погодився його придбати і
доручив своєму брату дати за нього
завдаток у сумі 2500 дол.сша. Після цього
ОСОБА_6 повернувся додому за грішми та
очікували дзвінка про зняття
автомобіля з обліку в м. Чернівцях.
Згодом ОСОБА_6 з 10000 дол. США разом з
водієм поїхав у м. Чернівці за
автомобілем. Автомобіль на наступний
день був пригнаний своїм ходом водієм.
Особисто ОСОБА_5 з метою придбання
транспортного засобу DAF 95 XF 430 у м.
Чернівці жодного разу не їхав, гроші в
касу ТОВ «Продтранс» не вносив.
Документи, а саме договір
купівлі-продажу, акт прийома-передачі
транспортного засобу підписувались у
нього дома через декілька днів після
придбання автомобіля. Документи
передавались автомобільним
транспортом. ОСОБА_5 виключає
можливість придбання транспортного
засобу DAF 95 XF 430 за гривну та у сумі 24000,00
грн. Питання ціни, яка зазначена у
договорі купівлі продажу від 02.11.2005 р.,
його не турбувала, оскільки реальна
ціна автомобіля 12500,00 дол. США його
цілком влаштовувала.

Крім цього, судом допитано як свідка
ОСОБА_7, який суду пояснив, що працює
інженером-механіком на ТОВ "Продтранс"
та надавав для огляду транспортний
засіб DAF 95 XF 430 ОСОБА_6 На запитання суду,
чи давав ОСОБА_6 йому завдаток в сумі 2500
дол. США, ОСОБА_7 відповів, що він ніяких
грошей не отримував та не знає за яку
вартість реалізовано ТОВ «Продтранс»
транспортний засіб DAF 95 XF 430, оскільки це
не входить до його обов'язків.

Також, судом як свідка допитано ОСОБА_8,
яка пояснила, що вона працює касиром на
ТОВ "Продтранс". Щодо операції по
прийняттю готівки в касу згідно
прибуткового касового ордеру №42 від
12.10.2013 р. у сумі 24000,00 грн. нічого
пояснити не може, оскільки не пам'ятає у
зв'язку із значним перебігом часу.
ОСОБА_5, який знаходився у залі судового
засіданні, вона раніше ніколи не
бачила. Не виключає, що кошти в касу по
цій операції могли надійти від іншої
особи, але від кого не пам'ятає.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Так, в період з 05.06.2014 р. по 16.06.2014 р. ДПІ
проведена документальна позапланова
перевірка ТОВ "Продтранс" щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість, дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
розрахункових операцій, ведення
касових операцій,наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв та з питань
валютного законодавства при
здійсненні господарської операції з
реалізації вантажного сідлового
тягача марки "DAF 95 XF 430", 1999 року випуску
громадянину ОСОБА_5 за період з 01.10.2013 р.
по 30.11.2013 р.

Зазначена перевірка проведена на
підставі постанови слідчого СУ СФ ГУ
Міндоходів у Чернівецькій області від
21.05.2014 р. про призначення позапланової
документальної перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
постанови прокурора Чернівецької
прокуратури за додержанням законів у
транспортній сфері від 06.03.2014 р., №18 про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
законів, наказів ДПІ від 04.06.2014 р., №964,
від 12.06.2014 р., №1014 та направлень від
05.06.2014 р., №№003304, 003305, 003306, 003804, 003805, 003806.

Перевіркою в діяльності ТОВ "Продтранс"
виявлені наступні порушення вимог
податкового законодавства:

- п.188.1 ст.188, пп. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 ПК
України в результаті чого встановлено
завищення ПДВ, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника у
банку всього в сумі 12652, 00 грн., в тому
числі за листопад 2013 р.;

- п.4 ст.5 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю" №15-93 від 19.02.1993 р. (далі -
Декрет КМУ), а саме продаж
транспортного засобу "DAF 95 XF 430" за
іноземну валюту - 12500 дол. США без
отримання індивідуальної ліцензії
Національного банку України на період,
необхідний для здійснення такої
операції.

Дані порушення задокументовані актом
перевірки від 23.06.2014 р., №1327/24-12-22-01/33336867
про результати документальної
позапланової перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю "Продтранс"
з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість,
дотримання норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення розрахункових операцій,
ведення касових операцій,наявності
ліцензій, патентів, свідоцтв та з
питань валютного законодавства при
здійсненні господарської операції з
реалізації вантажного сідлового
тягача марки "DAF 95 XF 430", 1999 року випуску
громадянину ОСОБА_5 за період з 01.10.2013 р.
по 30.11.2013 р. ( далі - акт).

Суть порушень задокументованих актом
перевірки полягала у тому, що ТОВ
"Продтранс" у бухгалтерському обліку
відобразило господарську операцію по
реалізації ОСОБА_5 транспортного
засобу DAF 95 XF 430 по ціні нижче реальної,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання з ПДВ; крім цього
зазначений транспортний засіб був
реалізований за іноземну валюту без
отримання індивідуальної ліцензії НБУ
за період, необхідний для здійснення
такої операції.

У зв'язку із зазначеним ДПІ прийнятті
податкові повідомлення-рішення від
09.07.2014 р. № яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
за платежем ПДВ на 18978, 00 грн., з них сума
завищення бюджетного відшкодування -
12652, 00 грн., штрафні санкції - 6326, 00 грн. та
№ яким позивачу нараховано суму
грошового зобов'язання за платежем
пеня за порушення термінів розрахунків
у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язання
та штрафна санкція за порушення вимог
валютного законодавства на суму 99912,50
грн.

Суд вважає, що податкові
повідомлення-рішення від 09.07.2014 р.
№№, є законними, виходячи
із наступного.

Так, ДПІ у розумінні Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) є суб'єктом владних
повноважень, який відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України зобов'язаний діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 21 ПК України визначені
обов'язки органів державної податкової
служби, серед яких обов'язок
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами;
забезпечувати ефективну роботу та
виконання завдань контролюючих
органів відповідно до їх повноважень;
не допускати порушень прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

Органи державної фіскальної служби та
їх посадові особи при прийнятті рішень
у т.ч. податкових повідомлень-рішень,
зобов'язані виходити із наявності в
діяльності платника податків
об'єктивних порушень вимог податкового
законодавства, які задокументовані
актом перевірки.

Згідно Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства (далі - Порядок),
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 р., №984 під актом перевірки
розуміють службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотримання
якого покладено на органи державної
податкової служби. Відповідно до п.п.5,6
Порядку в акті перевірки викладаються
всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень. При цьому ці порушення в акті
перевірки викладаються чітко,
об'єктивно та в повній мірі із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Згідно положень ПК України, а також
враховуючи принципи прийняття
суб'єктом владних повноважень рішень,
які викладенні у ч.3 ст.2 КАС України, не
допускається прийняття рішень, у т.ч.
податкових повідомлень-рішень на
підставі припущень, які не
підтверджуються відповідними
доказами. У силу положень ч.2 ст.71 КАС
України саме на ДПІ покладено обов'язок
доказувати законність своїх рішень.
При цьому під доказами в
адміністративному судочинстві
розуміють будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи (ч.1 ст.69
КАС України).

Одним із принципів адміністративного
судочинства є офіційне з'ясування всіх
обставин у справі, який передбачає
вжиття судом передбачених законом
заходів, необхідних для з'ясування всіх
обставин по справі. Докази, зібрані на
їх підтвердження, мають бути належними
і допустимими. Відповідно до ст. 86 КАС
України суд оцінює докази, які є у
справі, за свої внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному,
та об'єктивному дослідженні.
Належність, допустимість,
достовірність кожного доказу
оцінюється судом окремо. При цьому,
береться до уваги їх достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З боку представника відповідача надані
доводи щодо неприпустимості
використання як доказової бази
первинних документів податкової
звітності, наданих позивачем. Виходячи
з цього, суд вважає за необхідне
з'ясувати не лише наявність таких
документів, відповідність їх
реквізитів встановленій
законодавством формі, а й встановити їх
логічну взаємопов'язаність та
послідовність, проаналізувати порядок
їх оформлення та складання, розумну
мету, яку прагнули досягти сторони
господарських правовідносин при цьому.

Так, оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі акту перевірки, відповідно до
змісту якого встановлено, що ТОВ
"Продтранс" у бухгалтерському обліку
відобразило господарську операцію по
реалізації ОСОБА_5 транспортного
засобу DAF 95 XF 430 по ціні нижче реальної,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання з ПДВ та здійснило
реалізацію зазначеного транспортного
засобу за іноземну валюту без
отримання індивідуальної ліцензії НБУ
за період, необхідний для здійснення
такої операції.

До зазначених висновків ДПІ прийшла
внаслідок аналізу наявної у неї
податкової інформації відносно
господарської операції по реалізації
ТОВ «Продтранс» транспортного засобу
DAF 95 XF 430 ОСОБА_5

При цьому суд зазначає, що відповідно
до ч.1 ст.16 Закону України «Про
інформацію» від 02.10.1992 р., №2657-ХІІ під
податковою інформацією розуміють
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України, а згідно ст.72 ПК України для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючого
органу використовується інформація, що
надійшла від органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування та
Національного банку України про
результати здійснення державного
контролю за господарською діяльністю
платника податків; за результатами
податкового контролю; для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності також
використовується інша інформація,
оприлюднена як така, що підлягає
оприлюдненню відповідно до
законодавства та/або добровільно чи за
запитом надана контролюючому органу в
установленому законом порядку.

Дослідженням змісту акту перевірки
судом встановлено, що інформація, яка
використана ДПІ під час перевірки, у
розумінні КАС України є доказом, який
відповідає критерію допустимості.
Зокрема ДПІ при проведенні перевірки
використано матеріали кримінального
провадження внесеного до ЄРДР за
№0000006 від 20.03.2014 р., які на його
адресу для здійснення перевірки
направлені органом слідства. Дані
матеріали використані за згодою
слідчого та прокурора, а тому в
розумінні Кримінального
процесуального кодексу України
відповідачем таємниця слідства не
розголошена.

У судовому засіданні обставини
викладені в акті перевірки, на підставі
яких здійснено нарахування грошових
зобов'язань, знайшли своє
підтвердження.

Так, відповідно до довідки АА №603769 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
свідоцтва № 33041065 від 21.01.2005 р. про
реєстрацію платника податку на додану
вартість та акту перевірки ТОВ
"Продтранс" є юридичною особою, яка
перебуває на обліку у ДПІ як платник
податків та є платником ПДВ. Відповідно
до КВЕД позивач здійснює діяльність у
т.ч. діяльність автомобільного
вантажного транспорту. Тобто, з
вищевикладеного слідує, що на момент
виникнення спірних правовідносин ТОВ
"Продтранс" володіло належною
податковою правосуб'єктністю, а саме
було платником ПДВ, а також враховуючи
особливості своєї господарської
діяльності могло здійснювати
реалізацію робочого транспортного
засобу.

11.10.2013 р. між ТОВ "Продтранс" та ОСОБА_5
укладено договір купівлі-продажу №2,
згідно змісту якого позивач реалізував
ОСОБА_5 вантажний сідловий тягач марки
"DAF 95 XF 430", 1999 р. випуску, білого кольору,
номер кузова № НОМЕР_1, за ціною 24000,00
грн. (у т.ч. ПДВ 4000,00 грн.).

Дана господарська операція
документована наступними документами:
видаткова накладна №ПТ - 003 від 12.10.2013 р.
на загальну суму 24000, 00 грн., в т.ч. ПДВ -
4000,00 грн., актом прийому - передачі
транспортного засобу від 12.10.2013 р.,
податковою накладною №14 від 12.10.2013 р. на
загальну суму 24000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 4000,00
грн. та прибутковим касовим ордером № 42
від 12.10.2013 р. на отримання готівки від
ОСОБА_5 в сумі 24 000, 00 грн.

Крім цього, дослідженням наявних у
справі документів бухгалтерського
обліку, а саме оборотно-сальдових
відомостей, картки рахунку, тощо
встановлено, що господарська операція
по реалізації транспортного засобу DAF 95
XF 430 в бухгалтерському обліку
відображена вірно, залишкова вартість
автомобіля на момент його реалізації
складала 16666,28 грн.

Аналізуючи зазначені вище первинні
документи, а також дані
бухгалтерського обліку слід прийти до
висновку, що формально (документально)
господарська операція по реалізації
ТОВ "Продтранс" ОСОБА_5 транспортного
засобу DAF 95 XF 430 оформлена вірно та
відповідає вимогам Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р., N88.

Разом з цим, відповідно до ст.1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 р., №996-ХІV первинним документом є
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо в фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
Наявність належно оформлених
первинних документів є обов'язковою
ознакою господарської операції, однак
не єдиною. По своїй правовій суті
господарська операція є операція, яка
змінює зміст активів платника податку,
а первинні документи лише
підвереджують факт її проведення.

Основною, первинною ознакою
господарської операції є її
реальність, а наявність первинних
документів є вторинною, похідною
ознакою. Належне документальне
оформлення господарської операції
відповідними первинними документами
не свідчить про безумовну їх
відповідність самому змісту операції.
Правові наслідки створює сама
господарська операція, а не первинні
документи, які не відповідають її
змісту.

Зазначена позиція суду відповідає
правовій позиції Вищого
адміністративного суду України, яка
викладена в його листі від 01.11.2011 р.,
№1936/11/13-11 «Щодо підтвердження даних
податкового обліку», згідно якої
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Так, у ході допиту свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 встановлено, що транспортний
засіб DAF 95 XF 430 придбаний у ТОВ
«Продтранс» за 12500,00 дол.сша.

Аналогічні покази ними надано слідчому
під час здійснення досудового
розслідування кримінального
провадження внесеного до ЄРДР за
№0000006 від 20.03.2014 р.

Крім цього, відповідно до висновку
експертного дослідження
(автотоварознавче дослідження) від
19.02.2014 р., №2-д та висновку експерта №299-а
від 07.06.2014 р., які дослідженні у судовому
засіданні, середня ринкова вартість
автомобіля марки "DAF 95 XF 430" станом на
12.10.2013 р. складала 126930,00 грн.

Досліджуючи зміст зазначених
документів суд прийшов до висновку, що
по своєму змістову навантаженню вони
логічно-хронологічно доповнюють один
одного, а тому у суду не виникає
сумнівів щодо їх достовірності.

Разом з цим, суд зазначає, що свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не спростували факт
реалізації автомобіля марки "DAF 95 XF 430"
ОСОБА_5 за 12500,00 дол.сша.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_7 під
час досудового розслідування
кримінального провадження внесеного
до ЄРДР за №0000006 від 20.03.2014 р.
слідчому пояснив, що ціна автомобіля
становила 24000,00 грн. (т.2 а.с.56), у судовому
засіданні ж пояснив, що йому не відома
його ціна, оскільки це не входить до
його повноважень. Чому надав такі
пояснення на стадії досудового
розслідування суду пояснити не зміг.

ОСОБА_8 суду підтвердила, що особисто
ОСОБА_5 вона раніше ніколи не бачила та
відповідно не приймала від нього кошти,
як то зазначено в прибутковому
касовому ордері №42 від 12.10.2013 р. Свою
діяльність здійснює у приміщенні зліва
при вході у ТОВ «Продтранс», де,
відповідно до пояснень ОСОБА_6, від
сплачував кошти чоловіку у доларах США.

Аналізуючи зазначені пояснення суд
прийшов до висновку, що вони, збоку
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є
непослідовними, містять суперечності з
наданими ними показами під час
досудового розслідування. Крім цього,
суд вважає, що дані суперечності
логічно доповнюють покази надані
свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_5

За таких обставин, суд вважає, що в
первинних документах та регістрах
бухгалтерського обліку ТОВ "Продтранс"
містяться неправдиві відомості щодо
вартості реалізованого вантажного
сідлового тягача марки "DAF 95 XF 430"
громадянину ОСОБА_5 Транспортний засіб
реалізований позивачем ОСОБА_5 за 12500,00
дол.сша, що в еквіваленті по курсу НБУ
станом на 12.10.2013 р. становить 99912,50 грн.

Згідно п.23.1 ст.23 ПК України базою
оподаткування визнаються конкретні
вартісні, фізичні або інші
характеристики певного об'єкта
оподаткування. База оподаткування - це
фізичний, вартісний чи інший
характерний вираз об'єкта
оподаткування, до якого застосовується
податкова ставка і який
використовується для визначення
розміру податкового зобов'язання.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України (у
редакції чинній на момент вчинення
дослідженої операції) база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. До складу договірної
(контрактної) вартості не включаються
суми неустойки (штрафів та/або пені),
три проценти річних та інфляційні, що
отримані платником податку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
договірних зобов'язань.

З урахуванням зазначеного вище база
оподаткування для ПДВ по господарській
операції щодо реалізації позивачем
ОСОБА_5 транспортного засобу DAF 95 XF 430
становила 99912,50 грн. (еквівалент в дол.
сша. 12500,00 по курсу 7,8 грн. за 1 дол.сша).

За таких обставин, у зв'язку із неповним
визначенням податкових зобов'язань з
ПДВ по дослідженій вище господарській
операції позивачем занижено податкові
зобов'язання з ПДВ за жовтень 2013 р. на
суму ПДВ 12652,00 грн. (99912,50-24000,00=75912,50;
75912,5/20*120=12652,08 грн.).

При цьому суд зазначає, що наявність
укладеного між учасниками
господарської операції
цивільно-правового договору або
відсутність визнання такого договору
недійсним або нікчемним сама собою не
свідчить про реальність вчинення
відповідної операції. У податкових
відносинах не може застосовуватися
стаття 204 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Зазначена позиція також слідує із
листа Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 р., №742/11/13-11 «Щодо
однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України»

Відповідно до п.п.54.3.3, п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54
ПК України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках; згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Згідно із п.58.1 ст.58 ПК України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.157 п.14.1 ПК України
податкове повідомлення-рішення це
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи.

Податковим повідомленням-рішенням від
09.07.2014 р., № позивачу визначено
суму грошового зобов'язання за
платежем ПДВ на 18978, 00 грн., з них сума
завищення бюджетного відшкодування -
12652, 00 грн., штрафні санкції - 6326, 00 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення
прийняте на підставі акту перевірку,
висновки якого є правильними, а отже
воно є законним та не підлягає
скасуванню.

Податковим повідомленням-рішенням від
09.07.2014 р., № позивачу нараховано
суму грошового зобов'язання за
платежем пеня за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання
зобов'язання та штрафна санкція за
порушення вимог валютного
законодавства на суму 99912,50 грн.

Відповідно до п.1.3 Положення про
валютний контроль, затвердженого
постановою Національного банку
України від 08.02.2000 р., №49 використання
іноземної валюти як засобу платежу - це
розрахунок за продукцію, роботи,
послуги, об'єкти права інтелектуальної
власності та інші майнові права.

Згідно п.п. «г» п.4 ст.5 Декрету
індивідуальні ліцензії видаються
резидентам і нерезидентам на
здійснення разової валютної операції
на період, необхідний для здійснення
такої операції. Індивідуальної
ліцензії потребують такі операції:
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу
або як застави.

Судом вище встановлено, що позивач
реалізував ОСОБА_5 транспортний засіб
DAF 95 XF 430 за 12500,00 дол.сша, що еквівалентно
99912,50 грн. Індивідуальної ліцензії ТОВ
«Продтранс» на здійснення такої
разової валютної операції не мало, що
визнається його представниками.

Відповідно до абз.3 п.2 ст.16 Декрету до
резидентів, нерезидентів, винних у
порушенні правил валютного
регулювання і валютного контролю,
застосовуються такі міри
відповідальності (фінансові санкції):
за здійснення операцій з валютними
цінностями, що потребують одержання
ліцензій Національного банку України
згідно з пунктом 4 статті 5 цього
Декрету, без одержання індивідуальної
ліцензії Національного банку України -
штраф у сумі, еквівалентній сумі
зазначених валютних цінностей,
перерахованій у валюту України за
обмінним курсом Національного банку
України на день здійснення таких
операцій.

Згідно положень ПК України органом,
який застосовує такі штрафні санкції є
ДПІ.

За таких обставин, враховуючи
зазначене вище у своїй сукупності,
податкове повідомлення-рішення від
09.07.2014 р., № є законним та не
підлягає скасуванню.

Щодо інших порушень процедурного
характеру, на які у позові посилався
позивач, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.86.9 ст.86 ПК України у
разі якщо грошове зобов'язання
розраховується контролюючим органом
за результатами перевірки, проведеної
з обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з
висновками контролюючого органу
передаються органу, що призначив
перевірку.

Згідно п.58.4 ст.58 ПК України у разі коли
судом за результатами розгляду
кримінального провадження про
кримінальне правопорушення, предметом
якого є податки, збори, винесено
обвинувальний вирок, що набрав
законної сили, або винесено рішення про
закриття кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням,
забороняється до набрання законної
сили судовим рішенням у кримінальному
провадженні або винесення ухвали про
закриття такого кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами.

Абзац другий цього пункту не
застосовується, коли податкове
повідомлення-рішення надіслане
(вручене) до повідомлення особі про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення.

Досліджувана перевірка позивача
проводилась на підставі постанови
слідчого винесеної в рамках
кримінального провадження порушеного
за ознаками злочину передбаченого ч.2
ст.191 Кримінального кодексу України
(Привласнення, розтрата майна або
заволодіння ним шляхом зловживання
службовим становищем), предметом якого
не є податки або збори, а тому положення
зазначених вище норм у даному разі не
можуть застосовуватись. Крім цього, із
матеріалів справи вбачається, що
посадовим особам ТОВ «Продтранс» в
рамках зазначеного вище кримінального
провадження слідчим про підозру у
вчиненні кримінального правопорушення
не повідомлялось.

Відповідно до положень Кримінального
кодексу України кримінальним
правопорушенням, предметом якого є
податки та/або збори, є злочин
передбачений ст.212 цього кодексу
«Ухилення від сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів)», однак за
зазначеною статтею кримінальне
провадження не відкривалось.

Отже в цій частині доводи позивача є
необґрунтованими.

Крім цього, відповідно до п.82.2 ст.82 ПК
України тривалість перевірок,
визначених у статті 78 цього Кодексу
(крім перевірок, що проводяться за
наявності обставин, визначених у
підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього
Кодексу, тривалість яких встановлена у
статті 200 цього Кодексу), не повинна
перевищувати 15 робочих днів для
великих платників податків, щодо
суб'єктів малого підприємництва - 5
робочих днів, для фізичних осіб -
підприємців, які не мають найманих
працівників, за наявності умов,
визначених в абзацах третьому -
восьмому цього пункту, - 3 робочі дні,
інших платників податків - 10 робочих
днів.

Продовження строків проведення
перевірок, визначених у статті 78 цього
Кодексу, можливе за рішенням керівника
контролюючого органу не більш як на 10
робочих днів для великих платників
податків, щодо суб'єктів малого
підприємництва - не більш як на 2
робочих дні, інших платників податків -
не більш як на 5 робочих днів.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що ДПІ строки проведення
перевірки не порушувались. У даному
разі позиція позивача сформована
внаслідок помилкового використання
норми ПК України, яка врегульовує
питання проведення фактичних
перевірок, а не позапланових
документальних. При цьому при
вирахуванні строків позивач
використовував календарні дні, а не
робочі, що є помилковим.

Інші ймовірні процедурні порушення
вимог податкового законодавства
України з боку ДПІ при організації,
проведенні перевірки ТОВ «Продтранс»
та прийнятті за її наслідками рішення
не впливають на зміст досліджених
правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а згідно з ч.2 зазначеної
статті в адміністративних справах про
протиправність рішення суб'єктів
владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім цього, пп. 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України
встановлено презумпцію правомірності
рішень платника податку. При цьому з
урахуванням норм ст.ст.61, 44 ПК України
саме на контролюючі органи
покладається обов'язок контролювати
правильність формування даних
податкового обліку платників податків,
у тому числі щодо правильності
складення та достовірності первинних
документів.

Позивач по справі не довів суду
правомірність своєї позиції щодо
незаконності податкових
повідомлень-рішень, тоді як ДПІ
обґрунтувала їх законність.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене
суд прийшов до висновку, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Продтранс" до
Державної податкової інспекції у місті
Чернівцях Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Чернівецькій області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
09.07.2014 р. №№, - не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» від 08.07.2011 р., №3674-VI
під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Враховуючи те, що у задоволенні цього
позову відмовлено у повному обсязі, а
також те, що позивач при поданні
адміністративного позову до суду
сплатив 10% розміру ставки судового
збору, суд стягує з нього решта 90%
ставки судового збору, розмір якої
становить 2140,02 грн.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Продтранс" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
відмовити у повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Продтранс" () до державного бюджету
України судовий збір у розмірі 2140 (дві
тисячі сто сорок) грн. 02 коп.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
О.В. Анісімов

У судовому засіданні 08 вересня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Постанову cладено в
повному обсязі 12 вересня 2014 року .