Справа № 9101/100241/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2014 рокусправа № 2а-0870/11785/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Самар Т. Г. (дов.
від 28.02.12 р.)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Запорізького
державного підприємства «Радіоприлад»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 16 березня
2012 року

у справі № 0870/11785/11

за позовом Запорізького державного
підприємства «Радіоприлад»

до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя

про визнання незаконною та скасування
вимоги про сплату боргу №Ю-553 від 03.03.2011
р. та №Ю-553-У від 03.03.2011 р., -

ВСТАНОВИВ :

Запорізьке державне підприємство
«Радіоприлад» звернулося з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя, в
якому просило визнати нечинними та
скасувати вимоги № Ю-553 від 03.03.2011 про
сплату боргу зі страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1 987 886,67 грн. та № Ю-553
У від 03.03.2011 про сплату боргу зі
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1 854 190,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
розмір заборгованості позивача,
визначений в оскаржуваних вимогах, не
відповідає дійсності, оскільки
відповідачем не знято з обліку
позивача заборгованість з штрафних
санкцій і пені та не відображено у
картці особового рахунку відповідні
зміни, як того вимагають прийняті з
вказаного питання судові рішення.
Також позивач зазначає, що з моменту
введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів (08.07.2009) зупинилось
виконання позивачем грошових вимог,
вказаних в ухвалі господарського суду
Запорізької області в розмірі 3843671,64
грн., включаючи заборгованість по
страховим внескам на суму 3393733,14 грн. за
період: вересень 2008 - травень 2009 років,
яка виникла станом на 08.07.2009 і термін
виконання якої настав до дня введення
мораторію. Зважаючи на викладене,
позивач зазначає, що у період з 08.07.2009 та
до 01.03.2011 (дати формування оскаржуваної
вимоги) позивачем перераховано до
Пенсійного фонду України внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в загальній сумі 703632,68 грн.,
які повинні бути зараховані до
самостійно визначених позивачем сум
страхових внесків за період з червня 2009
року по грудень 2010 року, а не у рахунок
сплати зобов'язань, що виникли до
моменту введення мораторію.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 16 березня
2012 року в адміністративному позові
відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу (т.2 а. с. 106), в якій, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
та матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з
урахуванням ухвали господарського
суду Запорізької області від 17.08.2010 у
справі №26/48/09, якою затверджено реєстр
вимог кредиторів, станом на 08.07.2009
розмір заборгованості позивача по
страховим внескам повинен становити
3393733,14 грн. з відповідним відображенням
вказаної суми в картці особового
рахунку, проте в порушення вказаної
ухвали відповідач не змінив суми
недоїмки по внескам станом на 09.07.2009, що
призвело до схиблення дійсної суми
заборгованості та зарахування суми
сплачуваних позивачем поточних
внесків в рахунок погашення
заборгованості, на яку
розповсюджується мораторій.

Представник позивача просить
апеляційну скаргу задовольнити, а
рішення суду першої інстанції -
скасувати в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання відповідач
повідомлений судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 03.03.2011 відповідачем
сформовано вимогу №553 про сплату боргу,
відповідно до якої станом на 01.03.2011
заборгованість позивача зі сплати
страхових внесків становить 1 987 886,67
грн.

Цього ж дня, відповідачем сформовано
вимогу за №553У про сплату боргу,
відповідно до якої станом на 01.03.2011
заборгованість зі сплати страхових
внесків становить 1 854 190,57 грн.

18.03.2011 позивач подав заяву про
узгодження вимоги про сплату недоїмки,
за результатами розгляду відповідач
рішенням №1409/02 від 22.03.2011 залишив заяву
без задоволення, а вимогу про сплату
боргу - без змін.

Позивач оскаржив вимогу до Головного
управління Пенсійного фонду України та
Пенсійного фонду України, за
результатами якого скарги позивача
залишені без задоволення, а вимога про
сплату боргу залишена без змін.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
не погожуєься з судом першої інстанції
про правомірність дій відповідача.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 08.07.2009
господарським судом Запорізької
області у справі №26/48/09 прийнято ухвалу
про порушення провадження у справі про
банкрутство Запорізького державного
підприємства «Радіоприлад» та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

17.08.2010 господарським судом Запорізької
області у справі №26/48/09 прийнято
ухвалу, якою затверджено реєстр вимог
конкурсних кредиторів Запорізького
державного підприємства
«Радіоприлад», зокрема, пунктом 12
вказаної ухвали у якості конкурсного
кредитора визначено Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя з
розміром вимог - 3 393 733,14 грн. станом на
08.07.2009, основний борг, 2-га черга. Також в
ухвалі вказано, що вимоги інших
кредиторів вважаються погашеними.

14.09.2010 господарським судом Запорізької
області у справі №26/48/09 прийнято
ухвалу, якою виправлено описку щодо
суми грошових вимог та вказано, що
розмір кредиторських вимог Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя
станом на 08.07.2009 становить 3 843 671,64 грн.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України №2343-XII від 14.05.1992 «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог
кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство, про що зазначається в
ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства;

- не нараховуються неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші санкції
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів) (ч.4 ст.12
Закону №2343).

Отже, станом на 08.07.2009 заборгованість
підприємства зі сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування становить 3 843 671,64 грн., яка
складається з наступного:
заборгованість по страховим внескам
(33,2%, 4%) станом на 08.07.2009 в розмірі 3171202,73
грн. (вересень 2008 р. - травень 2009 р.);
заборгованість по страховим внескам (2%)
в розмірі 222530,41 грн. (вересень 2008 р. -
травень 2009 р.); заборгованість по
пільговим пенсіям у розмірі 449938,50 грн.

Відповідно до ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді іншої справи лише за умови, що
в ній беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Якщо ж сторона чи третя
особа заперечує проти таких обставин,
то суд повинен переконатися у тому, що
така сторона чи третя особа брала
участь у справі, рішення у якій є
обов'язковим для врахування. У
протилежному випадку суд повинен їй
надати можливість спростувати такі
обставини з посиланням на докази і може
не застосовувати правила ч.1 ст.72
Кодексу адміністративного судочинства
України, тому колегія суддів доходить
висновку, що розмір заборгованості
позивача зі сплати страхових внесків,
встановлений ухвалою господарського
суду Запорізької області від 17.08.2010 у
справі №26/48/09, у якій брали участь ті
самі сторони, не потребує доказування.

Зважаючи на той факт, що вказана
заборгованість по страховим внескам
визначена ухвалою суду, що набрала
законної сили та не була оскаржена у
передбаченому законом порядку, отже,
починаючи з 17.08.2010 (дата винесення
господарським судом ухвали, якою
затверджено вимоги конкурсних
кредиторів) відповідач повинен був
вказану суму відобразити в картці
особового рахунку позивача. При цьому
слід зауважити, що заборгованість по
пільговим пенсіям у розмірі 449938,50 грн. у
картці особового рахунку не
враховується, оскільки вказана
заборгованість рахується окремо.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується, відповідачем не
заперечується необхідність
перенесення поточною датою визнаних
судом кредиторських вимог до карток
особових рахунків позивача, проте
вказані дії були вчинені відповідачем
лише 14.10.2010 (а.с. 127, а.с. 150), при цьому,
сума 438199,89 грн. (сума, яка з урахуванням
розміру визнаної господарським судом
Запорізької області заборгованості по
страховим внескам (33,2%, 4%) у розмірі
3171202,73 грн.) фактично вказана у картці
особового рахунку позивача так і
залишилась у графі 7 «недоїмка по
внесках» і до 31.12.2010 не була
відкоригована.

Отже, станом на 17.08.2010 в картці
особового рахунку підприємства сума
заборгованості зі сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не відповідала фактичній
сумі заборгованості.

Також, помилковим є висновок суду
першої інстанції, що борг у розмірі
1185055,69 грн., який виник за період з 08.07.2009
по 08.10.2009, повинен увійти до
кредиторських вимог Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя, з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону №2343-XII конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає (ч.2
ст.14 Закону №2343-XII).

З врахуванням вимог вказаних статей,
заборгованість підприємства з
поточних внесків у період з 08.07.2009 (дата
порушення провадження у справі про
банкрутство) по 08.10.2009 (дата подання
заяви управлінням Пенсійного фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя про визнання конкурсних
вимог) у розмірі 1185055,69 грн., які були
заявлені управлінням Пенсійного фонду
до розрахунку його кредиторських вимог
не підлягають прийняттю та
затвердженню, зважаючи на їх заявлення
після закінчення строку, встановленого
для їх подання.

Таким чином, зважаючи на викладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що розмір заборгованості підприємства
з внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування станом
на 08.07.2009 становить 3 843 671,64 грн. і саме
вказаний розмір страхових внесків
повинен відображатись в картці
особового рахунку позивача, а відтак
необгрунтованим є висновок суду першої
інстанції відносно того, що розмір
кредиторських вимог управління
Пенсійного фонду становить 3837828,96 грн.,
при цьому, також неправомірним є
посилання суду першої інстанції на
період, за який виникла така
заборгованість, оскільки ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 17.08.2010 чітко встановлено
розмір визнаних кредиторських вимог
станом на 08.07.2009, а не як зазначено в
оскаржуваній постанові суду першої
інстанції, у період з вересня 2008 року по
травень 2009 року.

Оскільки, як вже зазначалось вище,
розмір заборгованості позивача зі
сплати страхових внесків станом на
08.07.2009 становить 3 843 671,64 грн., відтак
розмір заборгованості, визначений в
оскаржуваних вимогах, не відповідає
фактичним обставинам справи.

До того ж, слід зауважити, що
матеріалами справи підтверджено,
відповідачем не заперечується, що до
карток особового рахунку підприємства
не було внесено змін щодо сум,
визначених попередніми рішеннями
відповідача про стягнення штрафних
санкцій, які скасовані судами, а відтак,
оскільки у картках особових рахунків
обліковувалися і обліковуються суми
визначені рішеннями, які скасовані
судами, отже, колегія суддів приходить
до висновку, що без виключення
вищезазначених сум з карток особових
рахунків страхувальника шляхом
внесення коригувань до карток обліку,
встановити наявність чи відсутність
заборгованості або переплати
страхових сум позивачем не видається
за можливе.

Щодо можливості відповідача
зараховувати поточні страхові внески в
погашення заборгованості, на яку
розповсюджується мораторій, колегія
суддів зазначає наступне.

Як було відзначено вище, нормами Закону
№2343-XII встановлено, що під час дії
мораторію зупиняється виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припиняються заходи,
спрямовані на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Заборгованість позивача зі сплати
нарахованих відповідачем страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі 3
843 671,64 грн. є підтвердженою у
законодавчому порядку - ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 17.08.2010, відповідно до якої
управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя є
конкурсним кредитором по відношенню
до підприємства за вимогами, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство і на ці вимоги
відповідно до положень Закону №2343-XII
розповсюджується дія мораторію.

Відповідно до ч.5 ст.106 Закону України
№1058-ІV від 09.07.2003 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Недоїмка не підлягає списанню, у тому
числі в разі укладення із
страхувальником мирової угоди
відповідно до вимог Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
крім випадків повної ліквідації
юридичної особи або смерті фізичної
особи, визнання її безвісно відсутньою,
оголошення померлою чи недієздатною,
щодо яких відсутні особи, які
відповідно до цього Закону мають нести
зобов'язання із сплати страхових
внесків (ч.6 ст.106 Закону №1058-ІV).

Як вбачається з матеріалів справи,
після порушення справи про банкрутство
та введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів підприємством було
перераховано відповідачу страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а саме 27.07.2009 у
розмірі 423111,77 грн., 19.04.2010 - у розмірі
120418,93 грн., які були спрямовані
відповідачем на погашення боргу
позивача, що виник до 08.07.2009.

Проаналізувавши наведені норми права,
колегія суддів вказує, що дії
відповідача по зарахуванню поточних
страхових внесків позивача в рахунок
сплати недоїмки у порядку календарної
черговості її виникнення є стягненням
у розумінні частини 4 статті 12 Закону
№2343-XII, а відтак є протиправним з
огляду на той факт, що під час дії
мораторію зупиняється виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що зарахування
відповідачем сплачених позивачем
поточних сум страхових внесків за
період з 08.07.2009 по 03.03.2011 в рахунок
заборгованості, яка виникла до дня
введення в дію мораторію, є таким, що не
відповідає чинному законодавству.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції від 16.03.2012 підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга
позивача - задоволенню, оскільки
доводи апеляційної скарги
спростовують досліджені у справі
докази, а отже є підставою для
скасування постанови суду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Запорізького
державного підприємства «Радіоприлад»
задовольнити.

Постанову Запоріжжя окружного
адміністративного суду від 16 березня
2012 року у справі №0870/11785/11 - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя №Ю-553 від 03.03.2011 та №Ю-553У
від 03.03.2011.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко