Справа № 23373/09
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2012-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2012 року

справа № 2а-179/09

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Ясенової Т.І. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради

на постанову: Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2009р. у справі № 2а-179/09

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська фірма "Династія"

до: Дніпропетровська міська рада

про: скасування рішення від 02.06.2004 року №25/17 17,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення Дніпропетровської міської ради (далі по тексту – відповідач, орган місцевого самоврядування) від 02.06.2004р. №25/17 в частині включення Державного міського комунального підприємства „Будинок вчених" до переліку підприємств комунальної власності територіальної громади міста, які не підпадають під дію Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (додаток до рішення міської ради від 02.06.2004р № 25/17). На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що під час прийняття вищезазначеного рішення з боку відповідача відбулися численні порушення норм чинного законодавства України, а тому рішення є нечинним. Так, стверджує позивач, Державне міське комунальне підприємство „Будинок вчених" (далі - ДМКП „Будинок вчених") не є комунальним унітарним підприємством в розумінні ст.78 ГК України, а, відповідно, до вказаного підприємства в повному обсязі можуть застосовуватись норми Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За таких умов включення Дніпропетровською міською радою ДМКП „Будинок вчених" до переліку підприємств комунальної власності територіальної громади міста, які не підпадають під дію Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є незаконним. Крім того, позивач вважає, що рішення Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004 року № 25/17 не набрало чинності, оскільки не було опубліковано в газеті „Наше місто" чи в будь-якому іншому офіційному друкованому виданні, а за таких умов його норми не можуть бути застосовані до регулювання суспільних відносин.

Судом першої інстанції позов задоволено. Суд погодився з позицією позивача щодо недотримання відповідачем вимог ст.100 Регламенту Дніпропетровської міської ради ХХІV скликання, оскільки рішення відповідача №25/17 від 02.06.2004р. не було опубліковано у засобах масової інформації.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційних вимог відповідач вказує на невірне застосування судом норм матеріального права та неналежне з’ясування фактичних обставин справи, що призвело до помилкових висновків суду та незаконного судового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, 02 червня 2004 року Дніпропетровською міською радою XXIV окликання було прийнято рішення № 25/17 „Про рішення міської ради від 29.11.2000р. № 16/17 „Про визначення переліку підприємств та установ міської комунальної власності, до яких не застосовуються положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Зазначеним рішенням відповідач визнав таким, що втратило чинність рішення міської ради від 29.11.2000р. № 16/17 „Про визначення переліку підприємств та установ міської комунальної власності, до яких не застосовуються положення Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та затвердив новий перелік підприємства комунальної власності територіальної громади міста, які не підпадають під дію Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". До вказаного переліку було включено і ДМКП „Будинок вчених" (додаток до рішення міської ради від 02.06.2004р №25/17.

До матеріалів справи додано постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2009р. у справі №Б29/13-09, згідно з якою за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ..Адвокатська фірма „Династія" Державне міське комунальне підприємство „Будинок вчених" про визнання банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура в справі строком на один рік, ліквідатором ДМКП „Будинок вчених" було призначено ініціюючого кредитора ТОВ „Адвокатська фірма „Династія".

Господарським судом при розгляді справи № Б29/13-09 було встановлено, що оскільки ТОВ „Адвокатська фірма „Династія" має документально підтверджені вимоги щодо грошових зобов'язань до ДМКП „Будинок вчених", то, відповідно до вимог вищезазначеного закону є належним кредитором ДМКП „Будинок вчених" з правом вимагати задоволення грошових зобов'язань боржника.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції зазначає, що за наявності рішення Дніпропетровської міської ради № 25/17 від 02.06.2004 г., яким затверджено перелік підприємств, що не підпадають під дію Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до якого відповідачем було включено і ДМКП „Будинок вчених", позивач позбавлений можливості задовольнити свої грошові вимоги шляхом банкрутства боржника.

Вирішуючи питання про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ „Адвокатська фірма „Династія" до Дніпропетровської міської ради про скасування рішення Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004р. № 25/17 17 в частині внесення Державного міського комунального підприємства „Будинок вчених" до переліку підприємств комунальної власності територіальної громади міста, які не підпадають під дію Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (додаток до рішення міської ради від 02.06.2004р № 25/17), суд наводить норми ч.8 ст.5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно з якою положення цього Закону не застосовуються до юридичних осіб - підприємств, що є об'єктами права комунальної власності, якщо стосовно них виключно на пленарному засіданні відповідної ради органів місцевого самоврядування прийняті рішення щодо цього.

Офіційне тлумачення положень цієї частини восьмої статті п'ятої були надані Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2007 від 20.06.2007р.

Так, у резолютивній частині рішення Конституційного Суду України вказується, що під терміном «юридичні особи - підприємства, що є об'єктами права комунальної власності», застосованим у частині восьмій статті 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», слід розуміти тільки комунальні унітарні підприємства.

Визначення комунального унітарного підприємства міститься в ст.78 Господарського кодексу України, за приписами якої комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

У відповідності до ст.1 Статуту ДМКП «Будинок вчених» (мовою оригіналу): „предприятие создано приказом по Представительству Фонда государственного имущества в г.Днепропетровске №400 от 02.07.96г. во исполнение Решения Днепропетровского городского совета народных депутатов № 11 от 05.06.1996г.

Дійсно за п.1 Тимчасового положення „Про фонд державного майна України", згідно з яким фонд державного майна України є державним органом, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна, виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю.

Проте суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що в Статуті ДМКП «Будинок вчених» відсутня вказівка на орган місцевого самоврядування, до сфери діяльності якого входить вказане підприємство, а тому ДМКП «Будинок вчених» не є комунальним унітарним підприємством.

Визначення організаційно-правової форми господарювання надається в наказі Держспоживстандарту України від 28.05.2004р. № 97, згідно з яким під організаційно- правовою формою господарювання розуміється форма здійснювання господарської (зокрема підприємницької) діяльності з відповідною правовою основою, яка визначає характер відносин між засновниками (учасниками), режим майнової відповідальності по зобов'язаннях підприємства (організації), порядок створення, реорганізації, ліквідації, управління, розподілу одержаних прибутків, можливі джерела фінансування діяльності, тощо.

Судом не взято до уваги наступні дані Статуту ДМКП «Будинок вчених». Так, згідно з п.1.3 Статуту ДМКП „Будинок вчених" в редакції 1996 року організаційно-правова форма підприємства (мовою оригіналу): „по организационной форме Предприятие является государственным коммунальным предприятием, основанным на собственности административно-территориальной единицы - Днепропетровского городского совета народных депутатов (далее Собственник) в соответствии с Законом Украины «О предприятиях в Украине, разделі. статья 2 и Законом Украины «О собственности», раздел V, статья 35.

Зрозуміло, чому створення ДМКП „Будинок вчених" відбувалося за наказом Представництва Фонду Держмайна, оскільки за приписами ст.31 (Державна власність в Україні) Закону України «Про власність», чинній на час виникнення спірних правовідносин, до державної власності в Україні належала загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Крім того, згідно зі ст.2 (Види підприємств) Закону України «Про підприємства в Україні» в Україні можуть діяти, зокрема (як окремі види), комунальні підприємства, засновані на власності територіальних громад, і державні підприємства, засновані на державній власності, в тому числі казенні підприємства.

З урахуванням вищезазначеного з’ясовано, хто фактично є власником ДМКП „Будинок вчених". При цьому слід зазначити, що в адміністративному суді не може бути предметом спору право власності, суд лише бере до уваги докази на підтвердження права власності певної особи.

Позивачем не спростовано дані, зафіксовані у статутних документах ДМКП „Будинок вчених" щодо власника даного суб’єкта. Підтвердженням того, що ДМКП „Будинок вчених" є комунальним унітарним підприємством свідчить також рішення Дніпропетровської міської ради від 05.06.96 р. № 11, яким Державне міське комунальне підприємство „Будинок вчених" за адресою: вул.Куйбишева,2 включено до Переліку об'єктів міської комунальної власності (розділ 7 „Переліку закладів народної освіти", затвердженого рішенням міської Ради народних депутатів № 46 від 27.11.91 № п/п 60).

Як визначено ч.8 ст.5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону не застосовуються до юридичних осіб - підприємств, що є об'єктами права комунальної власності, якщо стосовно них виключно на пленарному засіданні відповідної ради органів місцевого самоврядування прийняті рішення щодо цього.

Таким чином у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог.

За встановлених обставин висновки суду не відповідають матеріалам справи. Постанову суду слід скасувати, в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2009р. у справі № 2а-179/09 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2009р. у справі № 2а-179/09 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржено згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Шлай