Справа № 815/4744/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4744/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області про визнання
неправомірними дій, що полягають у
порушенні строків розгляду заяви про
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області (надалі по тексту - відповідач
або ГУ ДМС України в Одеській області),
про визнання дій Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області, що полягають у
порушенні строків розгляду заяви про
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту -
неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на початку 2011 року він
звернувся до ГУ ДМС України в Одеській
області із заявою про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, в результаті чого
позивач отримав довідку про звернення
за захистом на території України. У 2011
році співробітниками управління у
справах біженців ГУ ДМС України в
Одеській області з позивачем було
двічі проведено інтерв'ю. У 2012 році
позивача було повідомлено, що його
особова справа була направлена до
Головного управління Державної
міграційної служби України для
прийняття остаточного рішення, з тих
пір позивач не отримував жодної
відповіді. 16 липня 2014 року позивач
надіслав на адресу начальника
Управління з питань шукачів притулку
ДМС України заяву з проханням
повідомити, на якому етапі розгляду
перебуває його справа, на що позивач
також не отримав жодної відповіді.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
просила суд в задоволенні позову
відмовити, зазначивши, що дійсно з
березня 2011 року особова справа ОСОБА_1
перебуває в ГУ ДМСУ в Одеській області
та до 28.08.2014 року не була направлена до
Державної міграційної служби України
для прийняття остаточного рішення,
щодо надання позивачу статусу біженця
або особи, яка потребує додаткового
захисту. Проте зазначила, що це
відбувалося за поважними причинами, у
зв'язку з неотриманням з управління СБ
України в Одеській області відповідно
до вимог законодавства відповіді на
запит щодо наявності інформації, яка
перешкоджала б наданню статусу
біженця, або отримання додаткового
захисту в Україні позивачу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення позивача, представників
позивача та відповідача, дослідивши
обставини, якими обґрунтовувалися
позовні вимоги та заперечення,
перевіривши їх доказами, судом
встановлені наступні факти та
обставини.

Згідно матеріалів особової справи № ODS
11/58 (а.с. 27-131), ОСОБА_1 який є громадянином
Сирії, за національністю - араб,
віросповідання - мусульманин - суніт, 03
березня 2011 року звернувся до ГУ ДМС
України в Одеській області з заявою № 58
від 03.03.2011 року про надання йому статусу
біженця (а.с. 30).

Наказом № 23 від 29.03.2011 року «Про
оформлення документів для вирішення
питання щодо надання статусу біженця»,
відповідно до ст. 8 Закону України «Про
біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту»,
приймаючи до уваги висновок начальника
відділу у справах міграції Управління
міграційної служби в Одеській області
Максименко А.В., стосовно матеріалів
справи № ODS 11/58 на громадянина Сирії -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішено:
здійснити оформлення необхідних
документів для вирішення питання щодо
надання статусу біженця громадянину
Сирії - ОСОБА_1; з прийнятим рішенням
ознайомити заявника; видати заявнику
довідку про особу, стосовно якої
прийнято рішення про оформлення
документів для вирішення питання щодо
надання йому статусу біженця (а.с. 52).

Згідно матеріалів особової справи
заявник був направлений на медичне
обстеження, та пройшов медичний огляд
(а.с. 53-54). Крім того, 13.04.2011 року
Управлінням міграційної служби в
Одеській області було направлено
запити № 17-5-630 до ТВО начальника
відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
ГУМВС України в Одеській області
майору міліції Цуркан Т.Ю. та № 17-5-631
начальнику Управління СБ України в
Одеській області генерал-майору
Кобильчаку В.А. про здійснення
перевірки наявності відомостей, які б
перешкоджали наданню ОСОБА_1 статусу
біженця в Україні (а.с. 55-58).

Частиною 2 ст.19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовідносини, які виникли між
сторонами регулюються Законом України
"Про біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту"
від 8 липня 2011 року № 3671-VI (далі Закон
України № 3671-VI), преамбулою якого
встановлено, що цей Закон визначає
порядок регулювання суспільних
відносин у сфері визнання особи
біженцем, особою, яка потребує
додаткового або тимчасового захисту,
втрати та позбавлення цього статусу, а
також встановлення правового статусу
біженців та осіб, які потребують
додаткового захисту і яким надано
тимчасовий захист в Україні.

Статтею 27 Закону України № 3671-VI
визначені повноваження центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері біженців та
осіб, які потребують додаткового або
тимчасового захисту, до яких зокрема
відносяться:

- прийняття від іноземців та осіб без
громадянства заяв про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту;

- прийняття рішень про оформлення
документів для вирішення питання щодо
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, втрати
або позбавлення статусу біженця чи
додаткового захисту або скасування
рішення про визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту;

- розгляд заяв про визнання біженцем
або особою, яка потребує додаткового
захисту, та підготовки письмового
висновку щодо визнання або відмови у
визнанні біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту.

Законом України № 3671-VI встановлені
порядок та строки розгляду заяв на
кожному встановленому законом етапі їх
розгляду: статтею 7 - оформлення
документів для вирішення питання щодо
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту; статтею 8
- порядок попереднього розгляду справ;
статтею 9 - порядок розгляду заяви після
прийняття рішення про оформлення
документів для вирішення питання щодо
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту; статтею
10 - прийняття рішення за заявою про
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту.
Повноваження суб'єкта владних
повноважень по розгляду зазначених
заяв та їх строків встановлені також
Тимчасовою інструкцією про оформлення
документів, необхідних для вирішення
питань про надання, втрату, позбавлення
статусу біженця, затверджену наказом
Державного комітету України у справах
національностей та міграції від 29.04.2002
року № 20 (далі Тимчасова інструкція).

Відповідно до матеріалів особової
справи позивача, 27 травня 2011 року
відповідачем, на підставі подання
начальника відділу у справах міграції
Управління міграційної служби в
Одеській області Максименко А.В., було
видано наказ про подовження строку
оформлення особової справи № ODS 11/58 на
громадянина Сирії - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 60, 61).

Згідно зі ст. 9 Закону України № 3671-VI,
розділу 5 Тимчасової інструкції
розгляд заяви про визнання біженцем
або особою, яка потребує додаткового
захисту, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері біженців та
осіб, які потребують додаткового або
тимчасового захисту, протягом двох
місяців з дня прийняття рішення про
оформлення документів для вирішення
питання щодо визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту.

Строк розгляду може бути продовжено
уповноваженою посадовою особою
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту,
за вмотивованим поданням працівника,
який розглядає заяву, але не більш як до
трьох місяців.

Під час вказаного розгляду заяви
відповідно до вищезазначених положень
законодавства центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, проводяться
співбесіди із заявником, які мають на
меті виявити додаткову інформацію,
необхідну для оцінки справжності
фактів, повідомлених заявником.
Співбесіда із заявником проводиться за
правилами, встановленими частинами
другою та третьою статті 8 цього Закону.

Крім того, центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, спільно з
органами Служби безпеки України
проводить перевірку обставин, за
наявності яких заявника не може бути
визнано біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту,
відповідно до абзаців другого -
четвертого частини першої статті 6
цього Закону.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України № 3671-VI у
разі виникнення сумнівів щодо
достовірності інформації, поданої
заявником, необхідності у встановленні
справжності і дійсності поданих ним
документів центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, має право
звертатися з відповідними запитами до
органів Служби безпеки України, інших
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та об'єднань
громадян, які можуть сприяти
встановленню справжніх фактів
стосовно особи, заява якої
розглядається. Такі звернення
розглядаються у строк, визначений
законодавством України.

Також особа, яка подала заяву про
визнання її біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту,
направляється на медичне обстеження,
що проводиться в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я.

Документи, які отримані та
підготовлені долучаються до особової
справи заявника.

Після вивчення документів, перевірки
фактів, повідомлених особою, яка подала
заяву про визнання біженцем або особою,
яка потребує додаткового захисту,
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту,
готує письмовий висновок щодо визнання
або відмови у визнанні біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту. Особова справа заявника разом
з письмовим висновком надсилається до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту,
для прийняття остаточного рішення за
заявою.

Cтадія розгляду заяви про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, яка
регламентована ст. 9 Закону України №
3671-VI, розділу 5 Тимчасової інструкції,
не може здійснюватися більш ніж три
місяця з дня прийняття рішення про
оформлення документів для вирішення
питання щодо визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту, та закінчується підготовкою
письмового висновку щодо визнання або
відмови у визнанні біженцем або особою,
яка потребує додаткового захисту та
направленням особової справи заявника
разом з письмовим висновком до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту,
для прийняття остаточного рішення за
заявою.

Відповідно до матеріалів особової
справи позивача, ГУ ДМС України в
Одеській області 10.12.2013 року був
складений висновок стосовно позивача
по справі № ODS 11/58 про відмову у
визнанні біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту. Крім
того на підтвердження своєї позиції
відповідач надала до суду реєстр № 71
від 02 вересня 2014 року на
кореспонденцію, що направляється через
фельдзв'язок (а.с. 141). Відповідно до
даного реєстру, на адресу Державної
міграційної служби України було
направлено лист №5/1-1461 від 28.08.2014 року
про направлення оригіналу особової
справи позивача з метою прийняття
остаточного рішення (а.с. 142).

Відповідачем не отримані відповіді на
запити УСБУ в Одеській області, проте
суд не приймає до уваги доводи
відповідача як на підставу відмови у
задоволенні позову - неотримання ним
відповіді з УСБУ в Одеській області,
оскільки ст. 9 Закону України №3671-VI та
розділ 5 Тимчасової інструкції не
ставить виконання обов'язку
відповідача щодо підготовки висновку
та направлення справи заявника разом з
письмовим висновком до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері біженців та
осіб, які потребують додаткового або
тимчасового захисту, для прийняття
остаточного рішення за заявою, від
наявності або відсутності відповіді з
УСБУ.

Статтею 29 Закону України № 3671-VI
визначені повноваження інших органів
виконавчої влади у реалізації
суспільних відносин у сфері визнання
особи біженцем, особою, яка потребує
додаткового або тимчасового захисту,
зокрема СБУ. Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону
Служба безпеки України та її органи на
місцях у разі звернення центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері біженців та
осіб, які потребують додаткового або
тимчасового захисту відповідно до
своїх повноважень вживають заходів
щодо виявлення серед осіб, які подали
заяви про визнання їх біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту, стосовно яких прийнято
рішення про оформлення документів для
вирішення питання щодо визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, таких, які не
визнаються біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту,
відповідно до абзаців другого -
четвертого частини першої статті 6
цього Закону.

Частиною 6 статті 9 Закону України №
3671-VI визначено, що центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, спільно з
органами Служби безпеки України
проводить перевірку обставин, за
наявності яких заявника не може бути
визнано біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту,
відповідно до абзаців другого -
четвертого частини першої статті 6
цього Закону. Аналізуючи положення
вказаної статті суд вважає, що
обов'язок по своєчасному проведенню
перевірки заяви позивача, у тому числі
по питанням, які потребують спільної з
органами Служби безпеки України
перевірки, покладений саме на
відповідача, якій повинен відповідно
до Закону здійснити вказану перевірку
у строк не більш трьох місяців.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 11, 72, 86, 159-164 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання неправомірними
дій - задовольнити.

Визнати дії Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області що полягають у
порушенні строків розгляду заяви про
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту
неправомірними.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 15 вересня 2014 року.

Суддя
С.О. Cтефанов