Справа № 872/17949/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2014 рокусправа № 804/13722/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 листопада 2013 року у справі №804/13722/13-а
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ДНІПРОЕНЕРГОМЕХАНІЗАЦІЯ" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекці м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
04.10.2013 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з
висновками відповідача щодо
неможливості та нереальності операцій
по ланцюгу взаємовідносин з
постачальниками товарів, послуг,
оскільки це є лише припущенням та
суб'єктивною думкою податкового
органу і не ґрунтуються на вимогах
закону.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 листопада 2013р. позов було задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду
була подана апеляційна скарга в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права
просить скасувати рішення та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Дніпроенергомеханізація» під час
здійснення взаємовідносин з ТОВ «Транс
Бізнес Лайн» (код за ) за
період серпень, вересень, жовтень 2012
року, ТОВ ВКП «Стандарт-ЛТД» (код за
) за період лютий, березень,
квітень, червень-грудень 2012 року, за
результатами якої складено акт від
19.09.2013 року №625/223/30640127.

Перевіркою встановлені порушення п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 16593грн. в період лютий -
квітень, червень - грудень 2012р.

Висновки відповідача ґрунтуються на
актах перевірок контрагентів позивача
іншими податковими органами по ланцюгу
постачання та як висновок нереальність
здійснення господарських відносин,
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення операцій по
ланцюгу з постачальниками.

За результатами перевірки 04.10.2013р.
винесено податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
зі сплати податку на додану вартість на
16 593,00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції на суму 4 148,50 грн., на
загальну суму 20 741,50 грн.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що між позивачем та
ТОВ «Транс бізнес лайн» було укладено
договір поставки №28 від 03.08.2012 року,
згідно якого продавець зобов'язується
передати у власність покупцю, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити супісок (рибальського кар'єру)
за ціною 6,00 грн. за 1 куб.м. з ПДВ, а також
воду технічну за ціною 2,58 грн. за 1 куб.м.
з ПДВ (до вартості води включається
доставка). Факт виконання договору
підтверджено накладними та
податковими накладними, платіжними
дорученнями.

Також між позивачем та ТОВ ВКП
«Стандарт-ЛТД» укладено договір оренди
адміністративних та виробничих
приміщень від 03.01.2012 року №1-АР/1, що
підтверджується реєстром копій
документів по взаємовідносинам з ТОВ
ВКП «Стандарт-ЛТД» із відміткою
податкового органу про прийняття
наданих в реєстрі документів.

Виконання умов договору від 03.01.2012 року
№1-АР/1 підтверджується актами
прийому-передачі, рахунками-фактурою,
актами здачі-прийняття робіт,
податковими накладними, оплата була
здійснена у безготівковій формі згідно
із платіжними дорученнями.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість, має бути
підтверджено належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Щодо правосуб'єктності контрагентів
позивача, відповідачем сумнівів не
зазначено.

Факт здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами, підтверджується
наявними в матеріалах справи, належним
чином оформленими первинними
документами та документами податкової
звітності.

Враховуючи вищезазначена, наявні
докази у справі, суд апеляційної
інстанції вважає, вірним висновок суду
першої інстанції, що позивач має
первинні документи які підтверджують
факт здійснення операцій і, відповідно,
право позивача на включення до складу
податкового кредиту відповідних сум по
операціям з вищезазначеними
юридичними особами, а в Акті перевірки
не визначено, у чому саме надані
первинні фінансово-бухгалтерські
документи не відповідають вимогам
чинного законодавства.

Отже, виходячи з вище викладеного,
податковий орган не надав суду
належних та допустимих доказів про
відсутність фактичного виконання
позивачем господарських операцій за
вищевказаними правочинами, про
несумісність предмету спірних
правочинів з напрямом господарської
діяльності позивача.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку
задовольняючи позовні вимоги, а доводи,
які викладені в апеляційній скарзі,
спростовуються дослідженими по справі
доказами, а тому не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду, тому колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 листопада 2013 року у справі №804/13722/13-а
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ДНІПРОЕНЕРГОМЕХАНІЗАЦІЯ" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекці м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 18
серпня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник