Справа № 813/376/14
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2014 року
Справа № 813/376/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
Головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Кропивницького
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області до Головного управління
юстиції у Львівській області,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
протиправними дій та скасування
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області (далі - ГУ
ПФУ у Львівській області) звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління юстиції у
Львівській області (далі - ГУЮ у
Львівській області), Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області (далі - УДВС ГУЮ у Львівській
області), Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області(ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області), в якому просить:
- визнати протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови про
накладення штрафу від 20.12.2013 року ВП
№31838143 у розмірі 1020,00 грн;
- скасувати постанову державного
виконавця про накладення штрафу від
20.12.2013 року ВП №31838143 у розмірі 1020,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що спірна постанова
винесена всупереч приписам Закону
України «Про виконавче провадження» та
порушує законні права та інтереси
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, пояснення надав аналогічні
до викладеного у позовній заяві,
просить позов задовольнити повністю.
Відповідачі явки уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечив, хоча належним чином
повідомлялися про день, час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
Заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що
02.03.2012 року Франківським районним судом
м. Львова виданий виконавчий лист №
2-а-1318/2011 про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області провести
перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2010
року ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.3 ст.63
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» та на підставі Постанов Кабінету
Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року,
№ 969 від 18.10.2010 року і наказів Міністра
Оборони України № 377 від 28.07.2008 року, №
576 від 05.11.2010 року та № 50 від 28.01.2011 року.
23.03.2012 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішення управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-а-1318/2011, виданого 02.03.2012 року
Франківським районним судом м.Львова
(ВП № 31838143).
За наслідками оскарження
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 23.03.2014 року в судовому
порядку, 18.11.2013 року Франківським
районним судом м. Львова рішення
прийнята постанова у справі № 465/734/13-а,
згідно з якою визнано протиправними
дії головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішення
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області щодо відкриття ВП №
31838143, боржником у якому зазначено
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області та
скасовано постанову про відкриття
виконавчого провадження від 23.03.2012 року
ВП № 31838143. Постанова Франківського
районного суду м. Львова від 8.11.2013 року
у справі № 365/734/13-а не оскаржувалась та
набрала законної сили.
Судом встановлено, що
відповідачем 20.12.2013 року в межах
виконавчого провадження ВП № 31838143
прийнято постанову про накладення
штрафу за невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника - Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області виконати певні дії. Згідно з
вказаною постановою на позивача у
даній справі накладено штраф, у розмірі
Не погодившись з правомірністю
дій державного виконавця при винесенні
постанови про накладення штрафу в
межах виконавчого провадження № 31838143,
позивач звернувся з вказаним позовом
до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд
виходив із наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Як встановлено ч.1 та ч.2 ст.17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Згідно норм вказаного вище Закону,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: - виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; - ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; - судові накази; -
виконавчі написи нотаріусів; -
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій; -
постанов органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; -
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; - рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; - рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з
прав людини».

При цьому, положеннями ч.1 та абз.2 ч.2
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. При
цьому, державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Згідно з підпунктом 13 частини 3 статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право, зокрема,
накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої, другої
статті 75 Закону України «Про виконавче
провадження» після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Отже, з наведеного вище слідує, що
обов'язковою умовою накладення штрафу
є відсутність поважних причин для
невиконання вимог державного
виконавця.

Проте, як зазначено вище, постанова
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішення
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області «про відкриття
виконавчого провадження» від 23.03.2012
року при примусовому виконанні
виконавчого листа №2-а-1318/2011, виданого
02.03.2012 року Франківським районним судом
м.Львова (ВП № 31838143) - скасована, згідно
з постановою Франківського районного
суду м. Львова від 18.11.2013 року у справі №
465/734/13-а. Таким чином, прийняття
постанови про накладення штрафу від
20.12.2013 року у межах виконавчого
провадження № 31838143 за невиконання
вимог державного виконавця є
передчасним та не узгоджується з
нормами чинного законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачами як суб'єктами владних
повноважень не доведено правомірності
дій та спірної постанови.

Виходячи із заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та доказів
зібраних у справі, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є підставними та
такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають відповідно до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 98,
159-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови про
накладення штрафу від 20.12.2013 року ВП
№31838143.

Визнати протиправною та скасувати
постанову відділу примусового
виконання рішення державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про накладення штрафу від
20.12.2013 року ВП №31838143.

Судові витрати стягненню не
підлягають.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160
цього Кодексу, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 15
вересня 2014 року.

Суддя
Мричко Н.І.

.