Справа № 2а-725/12/0970
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 р.
Справа № 81299/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Українського державного
конструкторсько - технологічного
інституту транспорту АПК на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2012 року у справі за позовом Державної
податкової інспекції в
м.Івано-Франківську до Українського
державного конструкторсько -
технологічного інституту транспорту
АПК про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О
В И Л А:

13.03.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення податкового
боргу в сумі 11401,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з
несплатою податку на прибуток, податку
на доходи найманих працівників,
податку з власників транспортних
засобів та пені, нарахованої за
несвоєчасну сплату податкових
платежів.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2012 року позовні вимоги
задоволено. Стягнуто з рахунків
Українського державного
конструкторсько-технологічного
інституту транспорту АПК у банках та за
рахунок належної відповідачу готівки в
дохід бюджету 11401 (одинадцять тисяч
чотириста одну) грн. 21 коп. податкового
боргу.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою в позові відмовити.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що суд першої інстанції залишив без
задоволення клопотання про зупинення
провадження у справі. При
постановленні постанови, суддя свідомо
порушив вимоги ч.4 ст.11 КАС України.
Також судом не взято до уваги, що
головний бухгалтер перебувала на
лікарняному, а тому не було можливим
представити відповідні докази по
справі.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
наявність податкового боргу та його
розмір відповідач не спростував,
доказів сплати заборгованості суду не
представив, чим фактично не заперечив
суму заборгованості, стягнення якої є
предметом позову в даній справі.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачам були
врегульовані положеннями Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» в редакції чинній на час їх
дії.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що відповідно до
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Український
державний конструкторсько -
технологічний інститут транспорту АПК
15.06.1998 року зареєстрований виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради як суб'єкт підприємницької
діяльності.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
Кодексу України визначає, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та в розмірах,
передбачених податковим
законодавством. Виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк (п.38.1ст.38 ПКУ).

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України
податковий борг це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
встановлено порядок та строки подання
податкових декларації.

Відповідно до п.п. 17.1.1 п.17.1 ст.17 Закону
платник податків, що не подає податкову
декларацію у строки, визначені
законодавством, сплачує штраф у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожне
таке неподання або її затримку.

Положенням п.5.1 ст.5 вищевказаного
Закону встановлено, що податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим з
дня подання такої податкової
декларації і відповідно до п.п. 5.3.1. п.5.3
ст.5 Закону платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом десяти календарних днів,
наступних за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 цього Закону для подання
податкової декларації.

Статтею 49 ПК України встановлено
порядок та строки подання податкових
декларацій до органу державної
податкової служби.

Згідно п.120.1 ст.120 ПК України неподання
або несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків) тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
грн за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Відповідно до Актів перевірки щодо
своєчасності подання відповідачем
податкової звітності за №15845/15-1/00861529
від 22.09.2010, № 22496/15-1/00861529 від 29.12.2010, №4752
від 20.06.2011 року, Українським державним
конструкторсько- технологічним
інститутом транспорту АПК у
встановлені законодавством строки не
подані декларації з податку на
прибуток, внаслідок чого порушено
вимоги п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», п.16.4 ст.
16 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», чинних на
момент виникнення спірних
правовідносин, та п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49
Податкового Кодексу України.

На підставі наведеного Державною
податковою інспекцією в
м.Івано-Франківську прийняті податкові
повідомлення-рішення за № /0 від
22.09.2010 року, № /0 від 31.12.2010 року, №
від 06.07.2011 року, якими до
відповідача застосовано штрафні
санкції по податку на прибуток в
загальному розмірі 2379,80 грн. Вказані
рішення отримані посадовою особою
Українського державного
конструктурсько- технологічного
інституту транспорту АПК 22.09.2010, 05.01.2011
та 08.07.2011, що підтверджується підписом
бухгалтера інституту на корінці
рішення від 22.09.2010 та наявними в
матеріалах справи копіями повідомлень
про вручення поштових відправлень.

Згідно з п.п. 5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до п.4.2 та 4.3 ст.4
цього Закону, вважається узгодженим у
день отримання платником податків
податкового повідомлення, крім
випадків оскарження відповідного
рішення у встановлений законом строк.

Колегія суддів зазначає, що узгоджена
сума податкового зобов'язання,
несплачена платником податків у
строки, визначені цією статтею,
визнається сумою податкового боргу
платника податків.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктами 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Доказів оскарження вищевказаних
податкових повідомлень-рішень суду не
подано, отже, останні вважаються
узгодженими.

21.03.2011 відповідачем до Державної
податкової інспекції м.
Івано-Франквську подано податкові
декларації з податку на доходи
фізичних осіб за січень та лютий 2011
року. Таким чином шляхом подачі даних
декларацій Український державний
конструкторсько-технологічний
інститут транспорту АПК самостійно
визначив та узгодив податкове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за вказаний період в
розмірі 12923,92 грн. Як вбачається із норм
пункту 56.11 ст.56 ПКУ податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, не підлягає
оскарженню.

Підпунктом 57.1 ст.57 ПК України
визначено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків встановлених
цим Кодексом

Однак, в порушення вимог вищевказаних
норм законодавства, відповідачем
узгоджену суму податкового
зобов'язання в розмірі 8 599, 22 грн не
погашено.

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст 129 ПК
України після закінчення встановлених
цим Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу при
самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків нараховується пеня від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного
цим Кодексом, а при нарахуванні суми
грошового зобов'язання контролюючими
органами від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного у податковому
повідомленні- рішенні згідно із цим
Кодексом.

Згідно даної норми Кодексу Інституту
нараховано пеню в загальному розмірі
360,11 грн. (56,08 грн.- з податку на прибуток;
297,92 грн. - з податку на доходи найманих
працівників; 6,11 грн- з податку з
власників транспортних засобів).

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає(вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового повідомлення
рішення.

Так на основі вищевказаного, керуючись
п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України «Про
порядок погашення податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», чинного на момент виникнення
спірних правовідносин, відповідачу
було надіслано податкові вимоги про
сплату заборгованості в розмірі 255,49
грн. відповідно за № 1/1621 від 04.08.2010 р. та
№ 2/1904 від 08.09.2010 р.. На підставі Порядку
направлення органами державної
податкової служби України податкових
вимог платникам податків,
затвердженому наказом ДПА України за №
266 від 03.07.2001 року дані вимоги, в зв'язку
з відсутністю посадових осіб
відповідача за адресою, вказаною в з
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
відповідно 06.08.2010 року та 08.09.2010 року
були розміщені посадовими особами
Державної податкової інспекції в
м.Івано-Франківську на дошці
податкових оголошень.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового
кодексу України у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання(вручення) податкової
вимоги.

Таким чином загальна сума податкового
боргу Українського державного
конструкторсько - технологічного
інституту транспорту АПК становить
11401,21 грн.( 2379,80 грн. -податку на прибуток;
8661,30 грн.- податку на доходи найманих
працівників; 360,11 грн.- загальної суми
пені).

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Українського
державного конструкторсько -
технологічного інституту транспорту
АПК залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2012 року у справі №2а-725/12/0970 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний