Справа № 810/4740/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року 810/4740/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Березанського міського
управління юстиції у Київській області
про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Березанського
міського управління юстиції у
Київській області, в якому просить
зобов'язати відповідача внести зміни в
актовий запис про народження № 2 від 25
квітня 1996 року, складеного виконкомом
Семенівської сільської ради
Баришівського району Київської
області, змінивши відомості про дитину:
«по батькові», а саме «ОСОБА_1» змінити
на «ОСОБА_1».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 проживає разом із матір'ю та
вітчимом ОСОБА_4, якого вважає своїм
батьком. У червні 2014 року, за зверненням
позивача Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Березанського
міського управління юстиції змінено
прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», про що
видане свідоцтво про зміну прізвища.
Проте, відповідач відмовив позивачу у
зміні по батькові. Позивач вважає, що
відмовляючи у зміні по батькові,
відповідач втручається в особисте
життя особи, що є порушенням статті 8
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод від 04.11.1950р., а
тому за захистом своїх прав звернувся
до суду.

Представник позивача надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, просив розглядати
справу без його участі. В письмових
запереченнях зазначив про незгоду із
позовною вимогою, оскільки чинним
законодавством України передбачена
зміна по батькові тільки в разі зміни
імені батьком.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за
можливе подальший розгляд справи
здійснювати в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками
дитини записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_6 повторно уклала шлюб з ОСОБА_4,
якого позивач вважає своїм батьком.

У травні 2014 року, за зверненням
позивача, Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Березанського
міського управління юстиції змінено
прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», про що
видане свідоцтво про зміну прізвища
серії НОМЕР_2 від 20 травня 2014 року.

У задоволенні заяви про зміну по
батькові відповідач відмовив,
роз'яснивши, що фізична особа, яка
досягла чотирнадцяти років, має право
на зміну по батькові у разі зміни її
батьком власного імені.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, суд виходить із
такого.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» від 01.07.2010р. №2398-VI (далі по тексту
- Закон №2398) актами цивільного стану є
події та дії, які нерозривно пов'язані з
фізичною особою і започатковують,
змінюють, доповнюють або припиняють її
можливість бути суб'єктом цивільних
прав та обов'язків. Державній
реєстрації, відповідно до цього Закону,
підлягають народження фізичної особи
та її походження, шлюб, розірвання
шлюбу у випадках, передбачених законом,
зміна імені, смерть.

Відповідно до частини 1 ст. 16 Закону №2398
державна реєстрація зміни імені
(прізвища, власного імені, по батькові)
(далі - зміна імені) проводиться лише
стосовно громадян України.

Державна реєстрація зміни імені
проводиться відповідним органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за заявою фізичної особи, яка
досягла віку, встановленого законом, за
місцем її проживання за наявності в
архівах відділів державної реєстрації
актів цивільного стану відповідних
актових записів цивільного стану та
відомостей у Державному реєстрі актів
цивільного стану громадян (ч. 2 ст. 16
Закону №2398).

Згідно частини 4 ст. 16 Закону №2398 заява
про зміну імені, подана у встановленому
порядку до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану,
розглядається у тримісячний строк з
дня її подання. За наявності поважної
причини цей строк може бути продовжено,
але не більш як на три місяці.

Відповідно до частини 1 ст. 22 Закону №2398
внесення змін до актового запису
цивільного стану проводиться
відповідним органом державної
реєстрації актів цивільного стану за
наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних
документів орган державної реєстрації
актів цивільного стану складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису цивільного
стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до
актового запису цивільного стану у
висновку вказуються причини відмови та
зазначається про можливість її
оскарження в судовому порядку.

Частина 3 ст. 295 Цивільного кодексу
України передбачає, що фізична особа,
яка досягла чотирнадцяти років, має
право на зміну по батькові у разі зміни
її батьком свого власного імені або
виключення відомостей про нього як
батька дитини з актового запису про її
народження.

Зі змісту частини 1 розділу 4 Правил
державної реєстрації актів цивільного
стану в Україні», затверджених наказом
Міністерства юстиції України від
18.10.2000р. №52/5 (далі - Правила), вбачається,
що ім'я фізичної особи, яка є
громадянином України, складається з
прізвища, власного імені та по
батькові, якщо інше не випливає із
закону або звичаю національної
меншини, до якої вона належить.

Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на власний розсуд
змінити своє прізвище та (або) власне
ім'я.

Фізична особа, яка досягла
чотирнадцяти років, має право на зміну
по батькові у разі зміни її батьком
свого власного імені.

Проте, згідно ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституція
України має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

У відповідності зі ст. 22 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно статті 8 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
від 04.11.1950р., кожен має право на повагу
до свого приватного і сімейного життя,
до свого житла і кореспонденції. Органи
державної влади не можуть втручатись у
здійснення цього права, за винятком
випадків, коли втручання здійснюється
згідно із законом і є необхідним у
демократичному суспільстві в
інтересах національної та громадської
безпеки чи економічного добробуту
країни, для запобігання заворушенням
чи злочинам, для захисту здоров'я чи
моралі або для захисту прав і свобод
інших осіб.

17.07.1997р. Верховна рада України прийняла
Закон №475/97-ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції». Дата набуття чинності
11.09.1997р.

Стаття 9 Конституції України визначає,
що чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23.02.2006р. № 3477-IV суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини та
основоположних свобод і практику
Європейського суду з прав людини, як
джерело права.

Так, відповідно до рішення
Європейського суду з прав людини від
16.05.2013р. у справі «Гарнага проти
України» (Заява №20390/07) встановлено, що
регулювання питання зміни по батькові
фізичних осіб в Україні має недоліки та
містить обмеження, які не відповідають
закріпленій законодавством свободі
зміни імені. Судом встановлено, що по
батькові це частина особистого імені,
яке традиційно походить від імені
батька відповідної особи, а отже, за
бажанням особи може бути змінено.

З вказаного рішення вбачається, що до
Європейського суду з прав людини (далі -
Європейський суд) заявниця скаржилась
за статтею 8 Конвенції про захист прав і
основоположних свобод на те, що органи
влади втручаються в її особисте життя,
відмовляючись змінити її по батькові.

За результатами розгляду скарги
Європейський суд дійшов висновку, що
національні органи, відмовляючи у
задоволені відповідної заяви заявниці,
не навели достатніх підстав для цієї
відмови. Відповідно, Європейський суд
встановив, що було порушення статті 8
Конвенції.

Виходячи з системного аналізу
вищевикладеного, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо зобов'язання відповідача внести
зміни в актовий запис про народження №
2 від 25 квітня 1996 року, складеного
виконкомом Семенівської сільської
ради Баришівського району Київської
області, змінивши відомості про дитину.

Керуючись статтями 9, 11, 159-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Березанського
міського управління юстиції у
Київській області внести зміни в
актовий запис про народження ОСОБА_1 №
2 від 25 квітня 1996 року, складеного
виконкомом Семенівської сільської
ради Баришівського району Київської
області, вказавши по батькові у
відомостях про дитину «ОСОБА_1»
замість «ОСОБА_1».

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.