Справа № 813/1013/14
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
Справа №
876/4432/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року у справі за позовом прокурора
Сапожкова Ігоря Сергійовича до
управління Пенсійного фонду України в
м. Стрию та Стрийському районі
Львівської області, Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області про
зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області та Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області, в якому
просив стягнути в його користь
сплачений збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 1891,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» та п.15-1 «Порядку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій» він не є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач дійсно вперше придбав житло (за
договором купівлі-продажу від 14.11.2013
року) та при оформленні документів
безпідставно (помилково) сплатив збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 1% від
вартості придбаного ним майна.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
02.04.2014 року та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що у Пенсійному фонді України
відсутній персоніфікований облік
переходу прав власності. Пенсійний
фонд України не володіє інформацією
стосовно прав власності на нерухоме
майно, як і відповідно не існує і
органу, уповноваженого видавати
довідку про підтвердження обставин
первинного придбання житла, а у зв'язку
з цим відсутні правові підстави для
повернення сплаченого позивачем збору
з операції купівлі-продажу нерухомого
майна.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 14.11.2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Стрийського районного нотаріального
округу ОСОБА_2 реєстраційний номер 2633,
придбано у власність квартиру АДРЕСА_1,
вартістю 189 162,00 грн.

З наявної у матеріалах справи копією
довідки Стрийського управління
державної казначейської служби
України Львівської області від 14.01.2014
року №04-11/35 під час укладення договору
купівлі-продажу квартири, позивачем
був сплачений збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 1 891,62 грн. (1% вартості
нерухомого майна).

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначає Закон України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»,
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності та
фізичні особи, які придбавають
нерухоме майно, за винятком державних
підприємств, установ, організацій, що
придбавають нерухоме майно за рахунок
бюджетних коштів, установ та
організацій іноземних держав, що
користуються імунітетом і привілеями,
згідно із законами та міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також громадяни, які
придбавають житло і перебувають у
черзі на одержання житла або
придбавають його вперше.

Згідно з Податковим кодексом України
нерухомим майном визнається жилий
будинок або його частина, квартира,
садовий будинок, дача, гараж, інша
постійно розташована будівля, а також
інший об'єкт, що підпадає під
визначення групи 3 основних засобів та
інших необоротних активів.

Пунктом 8 статті 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено що, об'єктом
оподаткування для платників збору
визначених пунктом 9 статті 1 цього
Закону, є вартість нерухомого майна,
зазначена в договорі купівлі-продажу
такого майна.

Відповідно до пункту 10 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», на
обов'язкове державне пенсійне
страхування для підприємств, установ
та організацій незалежно від форм
власності та фізичних осіб, які
придбавають нерухоме майно
встановлюються ставки збору на рівні 1
відсотка від вартості нерухомого
майна, зазначена в договорі
купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
згідно із Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» врегульовані Порядком
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 року №1740 (надалі по тексту -
Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740, який
містить положення, аналогічні за
змістом положенням вищенаведених
статей Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна сплачується підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності та фізичними
особами, які придбавають нерухоме
майно, у розмірі 1 відсотка від вартості
нерухомого майна, зазначеної в
договорі купівлі-продажу такого майна,
за винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Таким чином, із загального правила про
обов'язковість сплати збору при
придбанні нерухомого майна
законодавцем встановлено два винятки:
громадяни, які придбавають житло і
перебувають на черзі на одержання
житла, та громадяни, які придбавають
житло вперше.

Відповідно пункту 15-3 Порядку №1740,
нотаріальне посвідчення або
реєстрація на біржі договорів
купівлі-продажу нерухомого майна
здійснюється за наявності
документального підтвердження сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна.

Станом на час придбання позивачами
нерухомого майна, так само як і станом
на час розгляду справи, в Україні
відсутній механізм перевірки
інформації про те, чи вперше особа
придбала нерухомість.

Запроваджуючи певний механізм
правового регулювання відносин,
Держава зобов'язана забезпечити його
реалізацію. У протилежному ж випадку -
всі негативні наслідки відсутності
належного правового регулювання
покладаються саме на Державу.

З вище наведеного колегія суддів
приходить до переконання, що
відсутність в Україні єдиної системи
реєстрації прав на нерухоме майно та
позбавлення можливості Пенсійного
фонду України і його територіальних
відділень можливості встановити
придбання житла конкретною особою
вперше, не може ставитись в провину
особі, оскільки невизначення порядку
виконання законодавчо закріплених
норм - не може впливати на порушення
прав громадян, які наділені такими
правами.

Як досліджено судом першої інстанції в
Державному реєстрі речових прав
знайдено запис, відповідно до якого
ОСОБА_1 є власником, згідно договору
купівлі-продажу від 14.11.2013 року,
квартири АДРЕСА_1.

З вище зазначеного колегія суддів
приходить до висновку, оскільки
доказів, які б спростовували придбання
ОСОБА_1 житла вперше відповідачем не
надано, він безпідставно сплатив збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування при оформленні документів
з операції купівлі-продажу нерухомого
майна в розмірі 1% від вартості
придбаного майна, а відтак має право на
повернення цієї суми збору.

Частиною другою статті 45 Бюджетного
кодексу України передбачено, що
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, веде бухгалтерський
облік усіх надходжень Державного
бюджету України та за поданням органів,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету.

Відповідно до Порядку казначейського
обслуговування доходів та інших
надходжень державного бюджету,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 29.01.2013 року №43,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19 лютого 2013 року за
№291/22823, органи Державного казначейства
України у процесі казначейського
обслуговування державного бюджету за
доходами та іншими надходженнями
формують розрахункові документи і
здійснюють повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету, за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету та здійснюють безспірне
списання коштів державного бюджету на
підставі виконавчого документа у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до підпункту 7 пункту 4
Положення про Державну казначейську
службу України, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№460/2011, казначейство України
відповідно до покладених завдань
здійснює повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до бюджету, за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету.

З вище наведеного колегія суддів
приходить до переконання, що суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
зобов'язавши УПФУ внести до органу
Державної казначейської служби
відповідне подання, що є єдиним по
своїй суті способом відновлення прав
позивача.

У відповідності до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана
постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року
прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права
при правильно встановлених обставинах
справи, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року у справі № 813/1013/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська