Справа № 463/4659/14-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року м. Львів
Справа №2-а/463/188/14

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді
Головатого Р. Я.

при секретарі судових засідань
Миличук У.Р.

з участю представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

перекладача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністративну справу за позовом
Львівського прикордонного загону
Західного Регіонального управління
Державної прикордонної служби України
до громадянина Ірану ОСОБА_3 про
примусове видворення іноземця за межі
території України, -

встановив:

позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, в якому просить суд
постановити рішення про примусове
видворення громадянина Ірану ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач 30.12.2013р. незаконно, поза
межами пунктів пропуску, перетнув
державний кордон із України в
Республіку Польща.

На підставі ч.1 ст.38 КпАП України
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 204-1
КУпАП відносно відповідача не
складався у зв'язку із закінченням
строків притягнення до
відповідальності.

Разом з тим, відповідач притягався до
відповідальності за незаконний
перетин державного кордону Мостиським
районним судом Львівської області
23.11.2013р.

23.11.2013р. начальником Мостиського
прикордонного загону відносно ОСОБА_3
було прийнято рішення про примусове
повернення за межі території України,
однак таке виконане не було.

Крім цього підставою для видворення
відповідача є ще й те, що відповідач і в
подальшому буде ухилятися від виїзду
за межі території України, оскільки у
нього відсутня можливість
самостійного повернення на
Батьківщину, а саме: відсутні кошти для
легального повернення на територію
Ірану; відсутні документи на право
перебування на території України, а
також легального перетину державного
кордону України; відсутні на території
України родинні зв'язки; а також
відкритий намір потрапити в країни
Західної Європи незаконним шляхом. З
наведених вище мотивів, змушений
звернутись до суду із згаданим позовом,
обґрунтованість якого вважає
доведеною.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
наведених вище мотивів, просить позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив, просив в Іран його не
відправляти.

Заслухавши доводи представника
позивача, пояснення відповідача,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
дослідивши докази, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України, громадяни
України, іноземці чи особи без
громадянства можуть бути
відповідачами за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень
про примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства з України.

Відповідач 30.12.2013р. незаконно, поза
межами пунктів пропуску, перетнув
державний кордон із України в
Республіку Польща.

На підставі ч.1 ст.38 КпАП України
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 204-1
КУпАП відносно відповідача не
складався у зв'язку із закінченням
строків притягнення до
відповідальності.

Разом з тим, відповідач раніше
притягався до відповідальності за
незаконний перетин державного кордону
Мостиським районним судом Львівської
області 23.11.2013р.

23.11.2013р. начальником Мостиського
прикордонного загону відносно ОСОБА_3
було прийнято рішення про примусове
повернення за межі території України,
однак таке виконане не було.

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач незаконно перетнув кордон
України.

Представлені позивачем документи
свідчать про те, що реалізуючи свої
права та свободи, відповідач міг
встановленим порядком іммігрувати в
Європейські країни, не завдавши шкоди
національним інтересам України. Проте
вибрав найбільш легкий та незаконний
спосіб перетину кордону без належних
на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме:
відсутність у відповідача можливості
самостійного повернення на
Батьківщину, оскільки у нього відсутні
кошти для легального повернення на
територію Ірану; відсутні документи на
право перебування на території
України, а також легального перетину
державного кордону України; відсутні
на території України родинні зв'язки; а
також відкритий намір потрапити в
країни Західної Європи незаконним
шляхом свідчать про те, що останній
порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого
вище Закону і відповідно до вимог ч. 1
ст. 30 цього ж Закону підлягає
видворенню, оскільки відповідач не
виконав рішення начальника
Мостиського прикордонного загону від
23.11.2013р. про примусове повернення за
межі території України, тому є достатні
та обґрунтовані підстави вважати, що
відповідач ухилятиметься від
самостійного та добровільного
залишення території України, так як
кошти на проїзд у нього відсутні, також
і відсутні родинні зв'язки в Україні, і
в подальшому, враховуючи його наміри
потрапити до країн Європейського
союзу, є підстави вважати, що він може
повторити спробу незаконного перетину
державного кордону. Тому вимогу про
видворення суд вважає обґрунтованою та
приймає рішення про її задоволення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог, які
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, а позов таким, що
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 7-14, 50, 69-71, 86, 159-163, 167, 183-5 КАС України,
ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», -

постановив:

позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Ірану
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку в п'ятиденний
строк з дня її проголошення.

Суддя:
Р.Я. Головатий