Справа № 802/2991/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 вересня 2014 р.
Справа № 802/2991/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Мусіровського О.А., Фокіна О.К.

представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача
ОСОБА_3

представника відповідача:
Ткачука А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Департамент
житлово-комунального господарства,
енергетики та інфраструктури
Вінницької обласної державної
адміністрації

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хмільницька
будівельна компанія"

про: стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

06.08.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - Державна фінансова інспекція
у Вінницькій області (далі - ДФІ у
Вінницькій області), третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Департамент житлово-комунального
господарства, енергетики та
інфраструктури Вінницької обласної
державної адміністрації з
адміністративним позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хмільницька
будівельна компанія" (далі - ТОВ
"Хмільницька будівельна компанія"). У
позовній заяві позивач просив стягнути
з ТОВ "Хмільницька будівельна компанія"
до обласного бюджету кошти в сумі 358972,09
грн, які безпідставно отримані
внаслідок завищення вартості
виконаних будівельних робіт.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до п. 1.2.4.1 Плану роботи на IV
квартал 2013 року, ДФІ у Вінницькій
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Департаменту житлово - комунального
господарства, енергетики та
інфраструктури Вінницької обласної
державної адміністрації (далі
Департамент) за період з 01.01.2010 року по
01.12.2013 року, якою виявлено ряд порушень
законодавства з фінансових питань, що
викладено в акті від 01.04.2014 №07-13/2. За
результатами проведеної ревізії
позивачем було встановлено, що TOB
«Хмільницька будівельна компанія» на
замовлення Департаменту здійснювала
виконання будівельних робіт. З метою
документального підтвердження виду,
обсягу і якості операцій та
розрахунків за виконані роботи, ДФІ у
Вінницькій області проведено
зустрічну звірку у TOB «Хмільницька
будівельна компанія» та встановлено
завищення вартості виконаних
будівельних робіт на суму 358972,09 грн. У
зв'язку із вказаним, позивач звернувся
до суду про стягнення вказаних коштів
на користь обласного бюджету.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
надав пояснення згідно з
обґрунтуваннями, наведеними у позовній
заяві. Просить суд задовольнити
адміністративний позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив суд відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача у судовому
засіданні частково проти задоволення
адміністративного позову заперечила.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 пояснив, що працює на посаді
начальника Вінницької обласної
комунальної установи "Служба
технічного нагляду за об'єктами
житлово-комунального господарства".
Свідок повідомив суд, що проводив
контроль за якістю виконаних робіт по
вулиці Щорса в с. Морозівка,
Хмільницького району, Вінницької
області та по капітальному ремонту
дорожнього покриття вулиць
Радянська-Плахотнюка с. Сальниця,
Хмільницького району, Вінницької
області. При цьому пояснив, що вказаний
ремонт дорожнього покриття
здійснювався щебеневим покриттям.
Разом з тим, свідок вказав, що у випадку
здійснення ремонтних робіт із
грунтовим покриттям, як це зазначає
позивач, використовувалась би інша
технологія, відмінна від тієї, що
застосовувалась.

Дослідивши матеріали у їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін та оцінивши інші докази, які є у
справі, суд приходить до переконання,
що заявлений адміністративний позов
належить задовольнити частково з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.2.4.1 Плану роботи на IV
квартал 2013 року, на підставі
направлення від 26.12.2013 року № 1554, ДФІ у
Вінницькій області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Департаменту житлово - комунального
господарства, енергетики та
інфраструктури Вінницької обласної
державної адміністрації за період з
01.01.2010 року по 01.12.2013 року, за
результатами якої складено акт 01.04.2014
№07-13/2.

В подальшому, фінансовою інспекцією на
адресу Департаменту направлено
лист-вимогу за №02-07-28-14/2897 від 23.04.2014
року та зобов'язано відобразити в
обліку Департаменту дебіторську
заборгованість за ТОВ «Хмільницька
будівельна компанія» в сумі 358972,09 грн.

В ході проведення зазначеного
контрольного заходу встановлено, що TOB
«Хмільницька будівельна компанія» на
замовлення Департаменту здійснювала
виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 26 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№550 (далі - Порядок № 550) з метою
документального підтвердження виду,
обсягу операцій та розрахунків з
об'єктом контролю, - підконтрольною
установою, з'ясування їх реальності та
повноти відображення в обліку органами
служби можуть проводитися зустрічні
звірки у суб'єктів господарювання, які
мали правові відносини з об'єктом
контролю - підконтрольною установою.

З метою документально підтвердження
виду, обсягу і якості операцій та
розрахунків за виконані роботи, ДФІ у
Вінницькій області проведено
зустрічну звірку у TOB «Хмільницька
будівельна компанія» та встановлені
наступні порушення:

Зустрічною звіркою у TOB «Хмільницька
будівельна компанія» встановлено, що в
порушення вимог пунктів 3.1.10.8 та 3.2.5
Правил визначення вартості
будівництва, затвердженого наказом
Держбуду від 27.08.2000 року №174, ДБН Д.
1.1-1-2000 (далі ДБН Д. 1.1 -1-2000) підрядною
організацією не забезпечено прийняття
до обрахунку вартості
асфальтобетонних сумішей за найменшою
вартістю, яка не повинна перевищувати
цін, зареєстрованих в Мінекономіки
відповідно законодавства, загальна
сума перевищення відпускної вартості
(без врахування транспортних та
заготівельно-складських витрат) за
даними підсумкових відомостей
ресурсів та середньорегіональними
цінами (цінами інших безпосередніх
виробників аналогічної продукції)
становить 209092,16 грн. з врахуванням ПДВ.

Також, проведеним в ході звірки
співставленням переліком залучених та
опроцентованих TOB «Хмільницька
будівельна компанія» до виконання
робіт з ремонту дорожнього покриття
транспортних засобів та спецтехніки із
наявним їх переліком на балансі, станом
на момент проведення робіт згідно
даних бухгалтерського обліку
встановлено відсутність в обліку
машини поливально-мийної (в 2010 році),
агрегату для травосіяння,
пароутворювача причіпного, компресора
пересувного та пневматичних відбійних
молотків, що призвело до
необґрунтованого включення до складу
прямих витрат вартості експлуатації
машин та механізмів на загальну суму
7900,77 грн. з врахуванням ПДВ.

Разом з тим, в порушення вимог пункту
3.1.10.5, 3.2.7.4 ДБН Д. 1.1-1-2000 та розділ 12 ДБН
Д.2.7-2000 «Ресурсні кошторисні норми
експлуатації будівельних машин і
механізмів» TOB «Хмільницька будівельна
компанія» завищено вартість
експлуатації машин та механізмів на
суму 8947,76 грн. з врахуванням ПДВ.

Крім того, зустрічною звіркою
встановлено необгрунтоване включення
до переліку виконаних робіт за актами
форми КБ-2в робіт за червень 2011 року по
вибірковому капітальному ремонту
частини вулиці Щорса в с. Морозівка,
Хмільницького району, Вінницької
області та за серпень 2011 року по
капітальному ремонту дорожнього
покриття вулиць Радянська-Плахотнюка
с. Сальниця, Хмільницького району,
Вінницької області за обґрунтуваннями
PI 8-4-1 та PI 8-4-2, відповідно, пов'язаних з
виконанням робіт з виправлення профілю
основ щебеневих.

Відповідно до отриманих інформацій від
органів місцевого самоврядування на
запити Держфінінспекції встановлено,
що дорожнє покриття по вищевказаним
об'єктам будівництва до виконання
робіт з їх ремонту було ґрунтовим без
щебеневого профілю та основи, а відтак
опроцентування виконаних робіт за
шифрами PI8-4-1 та PI8-4-2 за групою 4
параграфу 2.1.2 Збірника 18 «Благоустрій»
Ресурсних елементних кошторисних норм
на ремонтно-будівельні роботи,
затвердженого наказом Держбуду
України від 14.09.2000 №201 (далі - ДБН
Д.2.4-18-2000) не відповідає фактичним
обставинам, що призвело до завищення
вартості робіт на загальну суму 95285,40
грн. з врахуванням ПДВ.

Звірку правильності застосування
ресурсних елементних кошторисних норм
на ремонтно-будівельні роботи при
формуванні вартості за актами
виконаних будівельних робіт форми КБ-2в
проведено співставленням трудовитрат
та нормативної потреби матеріальних
ресурсів прийнятих до обрахунку
поточної ціни на одиницю виміру
будівельних робіт та трудовитрат у
прямих витратах з даними за ДБН
Д.2.4-18-2000, за результатами чого
встановлено завищення відповідних
нормативних значень машино-годин
роботи задіяних будівельних машин та
механізмів внаслідок безпідставного
застосування корегуючого коефіцієнта,
що призвело до завищення витрат на
загальну суму 16101,60 грн. з врахуванням
ПДВ.

Крім того, враховуючи встановлених
завищень значень трудовитрат
робітників, зайнятих на
будівельно-монтажних роботах і
керуванні та обслуговуванні
будівельних машин і механізмів, на
підставі пункту 3.2.12.1 та Розділу 4 ДБН Д.
1.1-1-2000 на думку позивача, загальна сума
завищення кошторисного прибутку,
загальновиробничих та
адміністративних витрат склала 7259,40
грн. з врахуванням ПДВ.

Звіркою підтвердження обґрунтованості
формування та включення до
відшкодування інших супутніх витрат
відповідно до пункту 3.2.3.3 Д. 1.1-1-2000, а
саме в частині повноти підтвердження
витрат, пов'язаних з відрядженням
працівників підрядних організацій
встановлено, що TOB «Хмільницька
будівельна компанія» в порушення вимог
розділу 3 ДБН Д. 1.1-1-2000, роз'яснень
Збірника Ціноутворення в будівництві
за травень 2008 року, стор. 44-46, Закону
України від 16.07.1999 №996-ХІУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі Закон №996),
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 (далі Положення №88) та
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 16 «Витрати», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України, від
19.01.2000 №27/4248 (далі Положення №16), не
підтверджено витрати на відрядження
робітників включених до актів
приймання виконаних будівельних робіт
по капітальному ремонту дороги по
вулиці Пушкіна в смт. Муровані
Курилівці Вінницької області на
загальну суму 14385,00 грн. з врахуванням
ПДВ.

У зв'язку із вказаним, позивач
звернувся до суду про стягнення коштів
в сумі 358972,09 грн на користь обласного
бюджету, які безпідставно були
отримані внаслідок завищення вартості
виконаних будівельних робіт.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає, що
правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначаються
Законом України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" (Закон № 2939-XII).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 цього Закону
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Відповідно до п. 8 ст. 10 Закону № 2939-XII,
органу державного фінансового
контролю надається право у судовому
порядку стягувати у дохід держави
кошти, отримані підконтрольними
установами за незаконними договорами,
без установлених законом підстав та з
порушенням законодавства.

Так, зустрічною звіркою у TOB
«Хмільницька будівельна компанія» ДФІ
у Вінницькій області встановлено, що в
порушення вимог пунктів 3.1.10.8 та 3.2.5
Правил визначення вартості
будівництва, затвердженого наказом
Держбуду від 27.08.2000 року №174, ДБН Д.
1.1-1-2000 (далі ДБН Д. 1.1 -1-2000) підрядною
організацією не забезпечено прийняття
до обрахунку вартості
асфальтобетонних сумішей за найменшою
вартістю, яка не повинна перевищувати
цін, зареєстрованих в Мінекономіки
відповідно законодавства, загальна
сума перевищення відпускної вартості
(без врахування транспортних та
заготівельно-складських витрат) за
даними підсумкових відомостей
ресурсів та середньорегіональними
цінами (цінами інших безпосередніх
виробників аналогічної продукції)
становить 209092,16 грн. з врахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 3.3.4 ДБН Д.1.1-1-2000, при
погодженні договірної ціни замовник,
розглядаючи її складові, перевіряє
вартість матеріальних ресурсів, яка не
повинна перевищувати мінімальних цін,
встановлених Міністерством економіки
України.

Надаючи оцінку вказаним порушенням,
суд зазначає, що реєстр цін
асфальтобетонних сумішей
оприлюднюються на офіційному сайті
Мінекономіки, у розділі "ціни та тарифи"
за товарними групами, визначеними
згідно Номенклатури продукції
промисловості, затвердженої наказом
Держкомстату від 30.08.2002 року № 320 (лист
роз'яснення Міністерства економіки
України від 26.03.2010 року № 3804-23/146 "Щодо
закупівлі товарів, ціни на які
підлягають державній реєстрації").

Судом встановлено, що на момент
проведення зустрічної звірки, реєстр
цін опублікований на сайті
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, ціни на
асфальтобетонні суміші не наведені та
не реєструвались, а відтак враховуючи
трактування листа Мінрегіонбуду від
07.04.2010 року № 12/19-2-9-12-3591, у разі
відсутності зареєстрованих цін (у
Мінекономіки) на відповідні матеріали,
їх вартість приймається за найменшою
ціною, узгодженою замовником. При
проведенні взаєморозрахунків за
обсягами виконаних робіт вартість
матеріальних ресурсів визначається за
уточненими цінами, передбаченими у
договірній ціні. Уточнення вартості
матеріальних ресурсів здійснюється в
порядку передбаченому договором.
Підтвердження вартості матеріальних
ресурсів здійснюється на підставі
первинних облікових документів.

Пунктом 3.2.5.3 ДБН Д.1.1-1-2000 встановлено, що
вартість матеріальних ресурсів
власного виробництва приймається за
відповідною калькуляцією,
затвердженою підрядною організацією у
встановленому порядку (за виробничою
собівартістю).

Як зазначено позивачем, представлені TOB
«Хмільницька будівельна компанія»
розрахунки собівартості
асфальтобетонної суміші не
відповідають ознакам калькуляції
виробничої собівартості в розумінні
норм ДБН Д. 1.1-1-2000 а відтак відповідно до
пункту 3.2.5 та 3.2.5.3 ДБН Д. 1.1-1-2000 вартість
матеріалів підлягала порівнянню з
цінами інших виробників на аналогічні
ресурси.

Відповідно до абз. 3 п. 18 Порядку № 550,
для з'ясування окремих обставин
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю посадові особи
контролюючого органу можуть вимагати
письмові пояснення від працівників
об'єкта контролю, а також інформацію
від інших осіб відповідно до Закону.

В судовому засіданні встановлено, що з
метою з'ясування цін на
асфальтобетонну суміш різних типів та
марок регіональних виробників
Державною фінансовою інспекцією у
Вінницькій області направлено ряд
запитів, а саме: суб'єктам
господарювання-виробникам, Головному
управлінню статистики у Вінницькій
області, Службі автомобільних доріг у
Вінницькій області та Міністерству
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, за результатами чого з
отриманих відповідей встановлено
граничні ціни регіональних виробників
відповідного матеріального ресурсу
(а.с. 121-128).

В матеріалах справи містяться
відповіді на запити та наданий перелік
цін на асфальтобетонну продукцію
протягом 2010-2013 років та встановлено
граничні ціни на вказаний товар
(а.с.132-136 т.1).

Судом не беруться до уваги твердження
відповідача стосовно того, що ціни на
асфальтобетонну продукцію визначались
договором, оскільки договірна ціна не
може перевищувати граничні
середньорегіональні ціни.

Із аналізу вказаних відповідей, а також
реєстру порівняльних цін на будівельні
матеріали (а.с.139-140 т.1), суд доходить
висновку, що враховуючи норми пунктів
3.1.10.8 та 3.2.5 ДБН Д.1.1-1-2000 TOB «Хмільницька
будівельна компанія» в частині
прийняття до обрахунку вартості
матеріальних ресурсів за найменшою
вартістю, яка не повинна перевищувати
цін, зареєстрованих в Мінекономіки
відповідно законодавства та об'єм
використаної суміші асфальтобетонної
при проведені ремонтів дорожнього
покриття доріг населених пунктів
Вінницької області, загальна сума
перевищення відпускної вартості за
даними підсумкових відомостей
ресурсів та середньорегіональними
цінами (цінами інших безпосередніх
виробників аналогічної продукції)
становить 209092,16 грн з врахуванням ПДВ.

Разом з тим, суд погоджується із
позицією позивача стосовно того, що
проведеним в ході звірки
співставленням переліком залучених та
опроцентованих TOB «Хмільницька
будівельна компанія» до виконання
робіт з ремонту дорожнього покриття
транспортних засобів та спецтехніки із
наявним їх переліком на балансі,
призвело до необґрунтованого
включення до складу прямих витрат
вартості експлуатації машин та
механізмів на загальну суму 7900,77 грн. з
врахуванням ПДВ.

До такого висновку посадові особи
позивача дійшли у зв'язку з тим, що
станом на момент проведення робіт
згідно даних бухгалтерського обліку
встановлено відсутність в обліку
машини поливально-мийної (в 2010 році),
агрегату для травосіяння,
пароутворювача причіпного, компресора
пересувного та пневматичних відбійних
молотків.

Із пояснень представника відповідача
судом встановлено, що для виконання
робіт з ремонту дорожнього покриття TOB
«Хмільницька будівельна компанія»
залучено як власні будівельні машини
та механізми, що обліковуються на
субрахунках, так і орендовані.

При цьому, представник відповідача
зіслався на договір оренди № 01/07 від
01.07.2010 року укладений між ОСОБА_6 та TOB
«Хмільницька будівельна компанія»,
відповідно до якого Орендодавець
(ОСОБА_6) передає Орендарю (TOB
«Хмільницька будівельна компанія») у
тимчасове безоплатне користування на
строк, що обумовлений цим Договором,
автотранспортний засіб ЗИЛ -130
(водовозка) НОМЕР_1, номер двигуна (шасі)
НОМЕР_2, що належить орендодавцю на
підставі свідоцтва про державну
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 від 24.04.2010 року, яку орендар
зобов'язується повернути
орендодавцеві після закінчення строку,
встановленого Договором (а.с.187 т. 1).

Проте, проведеним в ході звірки
співставленням переліком залучених та
опроцентованих TOB «Хмільницька
будівельна компанія» до виконання
робіт з ремонту дорожнього покриття
транспортних засобів та спецтехніки із
наявним їх переліком на балансі, станом
на момент проведення робіт згідно
даних бухгалтерського обліку, ДФІ у
Вінницькій області встановлено
відсутність в обліку машини
поливально-мийної (в 2010 році), агрегату
для травосіяння, пароутворювача
причіпного, компресора пересувного та
пневматичних відбійних молотків, що
призвело до висновків про
необґрунтоване включення до складу
прямих витрат вартості експлуатації
машин та механізмів, наявність та
робота яких не підтверджена первинними
обліковими документами.

Надаючи оцінку порушенням TOB
«Хмільницька будівельна компанія», суд
зазначає, що відповідно до ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні»,
підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують
факти здійснення господарських
операцій. Первинні документи повинні
бути складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів
можуть складатися зведені облікові
документи. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Господарські операції повинні бути
відображені в облікових регістрах у
тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені.

На підтвердження здійснення
господарських операцій, суду надані
оборотно-сальдові відомості TOB
«Хмільницька будівельна компанія» по
рахунку 10 "Основні засоби" за 2010 та 2011
роки (а.с.190-193 т. 1).

Зі змісту оборотно-сальдових
відомостей не встановлено наявність
транспортних засобів та спецтехніки із
наявним їх переліком на балансі у TOB
«Хмільницька будівельна компанія» чи
орендованих підприємствах. Таким
чином, TOB «Хмільницька будівельна
компанія» не надала належних
документів щодо обґрунтування та
підтвердження фактів наявності на
обліку машини поливально-мийної (в 2010
році), агрегату для травосіяння,
пароутворювача причіпного, компресора
пересувного та пневматичних відбійних
молотків. Разом з тим, будь-яких
первинних документів щодо оренди
вищезазначених будівельних машин та
механізмів відповідачем не надано.
Відсутність таких документів ставить
під сумнів факт реального виконання
договору оренди № 01/07 від 01.07.2010 року.

Таким чином, суд системно
проаналізувавши викладене, вважає
зазначені господарські операції
такими, що фактично не здійснювалися,
що призвело до необґрунтованого
включення до складу прямих витрат
вартості експлуатації машин та
механізмів, наявність та робота яких не
підтверджена первинними обліковими
документами на загальну суму 7900,77 грн. з
врахуванням ПДВ.

Окрім того, ДФІ у Вінницькій області
встановлено, що TOB «Хмільницька
будівельна компанія» не дотримано
пункт 3.1.10.5, 3.2.7.4 ДБН Д. 1.1-1-2000 та розділ 12
ДБН Д.2.7-2000 «Ресурсні кошторисні норми
експлуатації будівельних машин і
механізмів» внаслідок чого
розбіжність вартості експлуатації
машин та механізмів згідно перерахунку
склала 8947,76 грн. з врахуванням ПДВ, що
відповідно до пункту 3.3.12 ДБН Д. 1.1-1-2000
підлягає уточненню з моменту
виявлення.

Так, вартість експлуатації механізмів
визначена TOB «Хмільницька будівельна
компанія» відповідно до чинних норм
часу роботи механізмів, згідно обсягів
виконаних робіт та вартості
експлуатації механізмів за одиницю
часу їх застосування (машино-година).

Відповідно до п. 3.1.10.5 ДБН Д. 1.1-1-2000,
вартість машино-години в поточних
цінах розраховується на підставі
трудових і матеріальних ресурсів,
наведених в РКНЕМ, та поточних цін на
них з доданням амортизаційних
відрахувань на повне відновлення
будівельних машин і механізмів,
вартості матеріальних ресурсів на
заміну частин, що швидко
спрацьовуються, ремонт і технічне
обслуговування, перебазування, а також
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів.

Згідно п. 3.2.7.4 ДБН Д. 1.1-1-2000, по будовах
(об'єктах), будівництво яких
здійснюється із залученням бюджетних
коштів або коштів підприємств, установ
і організацій державної власності,
вартість машино-години визначається з
урахуванням рекомендованих Держбудом
усереднених цін машино-години.

Пунктом 3.3.9 ДБН Д. 1.1-1-2000 встановлено, що
за твердої договірної ціни
взаєморозрахунки провадяться на
підставі виконаних обсягів робіт та
їхньої вартості, визначеної в
договірній ціні.

Згідно п.3.2.7.3 ДБН Д.1.1-1-2000, вартість
машино-години власної будівельної
техніки підрядними організаціями
приймається або в поточних цінах, при
цьому до вартості машино-години можуть
додаватися витрати на амортизаційні
відрахування, витрати на заміну частей,
що зношуються, вартість матеріалів на
ремонт, технічне обслуговування та
перебазування, податок з власників
транспортних засобів. Якщо вартість
прийнята в поточних цінах, то поточна
ціна повинна підтверджуватися
відповідними калькуляціями, де
відображені вищезазначені складові, що
формують поточну ціну однієї
машино-години. Кількість
відпрацьованих машино-годин певного
виду машини чи механізму перевіряється
згідно первинних документів
бухгалтерського обліку підрядної
організації (шляхові листи, відповідні
бухгалтерські рахунки щодо обліку
машин та механізмів, обігово-сальодві
відомості тощо).

При цьому, при складанні договірної
ціни та проведенні взаєморозрахунків
за обсяги виконаних робіт, калькуляції
вартості експлуатації (розрахунок
вартості однієї машино-години)
будівельних машин та механізмів (в тому
числі орендованих), зазначених в актах
виконаних робіт форми КБ-2в відповідні
техніко-економічні розрахунки суду не
надані.

Водночас, із аналізу порівняльного
перерахунку вартості експлуатації
машин та механізмів (а.с.141-147 т.1) судом
встановлено, що вартість експлуатації
механізмів за одиницю часу їх
застосування (машино-година) завищена
по відношенню до одиничних розцінок
програмного комплексу АВК та збірника
«Ціноутворення у будівництві» за
травень 2011 року №5 (далі Збірник
ціноутворення), який є збірником
офіційних роз'яснень Мінрегіонбуду
України.

Таким чином, TOB «Хмільницька будівельна
компанія» не дотримано пункт 3.1.10.5, 3.2.7.4
ДБН Д. 1.1-1-2000 та розділ 12 ДБН Д.2.7-2000
«Ресурсні кошторисні норми
експлуатації будівельних машин і
механізмів» внаслідок чого
розбіжність вартості експлуатації
машин та механізмів згідно перерахунку
склала 8947,76 грн. з врахуванням ПДВ.

Стосовно безпідставного, на думку
позивача, застосування корегуючого
коефіцієнта TOB «Хмільницька будівельна
компанія» за результатами чого
встановлено завищення відповідних
нормативних значень машино-годин
роботи задіяних будівельних машин та
механізмів, що призвело до завищення
витрат на загальну суму 16101,60 грн. з
врахуванням ПДВ, суд зазначає наступне.

Звірку правильності застосування
ресурсних елементних кошторисних норм
на ремонтно-будівельні роботи при
формуванні вартості за актами
виконаних будівельних робіт форми КБ-2в
проведено співставленням трудовитрат
та нормативної потреби матеріальних
ресурсів прийнятих до обрахунку
поточної ціни на одиницю виміру
будівельних робіт та трудовитрат у
прямих витратах з даними за ДБН
Д.2.4-18-2000, за результатами чого ДФІ у
Вінницькій області встановлено
завищення відповідних нормативних
значень машино-годин роботи задіяних
будівельних машин та механізмів та
опроцентованих за шифрами Р18-4-1, Р18-4-2,
Р18-5-1, Р18-19-5; Р18-25-1, Р18-39-1 та інших в актах
форми КБ-2в на корегуючий коефіцієнт 1,2 .

Суд погоджується із доводами позивача
та зазначає, що відповідно до пункту 1
Таблиці 1 Розділу 1.3.3 ДБН Д.2.4-18-2000
коефіцієнт 1,2 застосовується до
відповідних показників збірника
виключно при виконанні робіт на одній
половині проїзної частини при
систематичному русі транспорту на
іншій.

Так, TOB «Хмільницька будівельна
компанія» застосовано коефіцієнт 1,2 -
проведення робіт на одній половині
проїжджої частини при систематичному
русі транспорту на другій, на дорогах
які не мають двох частин руху, тобто при
роботі на даних автомобільних дорогах,
рух перекривався, і руху
автотранспорту на другій стороні
дороги не було.

Пунктом 6 Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правила
користування ними та охорони від 30.03.1998
року № 198 встановлено, що будівництво
споруд, прокладання інженерних
комунікацій та виконання інших робіт
у межах смуги відчуження
автомобільних (позаміських) доріг або
червоних ліній міських вулиць і доріг
здійснюється в порядку, що
визначають відповідно Укравтодор,
Держбуд і Держжитлокомунгосп за
погодженням з Головним управлінням
Державтоінспекції МВС.

Відповідно до відповіді на запит УДАІ
УМВС України у Вінницькій області №
9/1679 від 29.01.2014 року, в період 2011-2013 років,
узгодження дозволів (ордерів)
організаціям і підприємцям на
провадження робіт з ремонту дорожнього
покриття у межах червоних ліній по вул.
Щорса, с. Морозівка, Хмільницький район
та по вул. Радянська-Плахотнюка с.
Сальниця, Хмільницький район,
Вінницька область не проводилось (а.с.151
т. 1).

Таким чином, відповідач не надав
доказів фактичного повного перекриття
руху органами Державтоінспекції
(зупинення або обмеження руху
транспорту), такі як Журнал визначення
інтенсивності руху, ордери заборони
або обмеження руху на ділянках з
виконання ремонтних робіт, що
підтверджують виконання робіт на одній
половині проїзної частини при
систематичному русі транспорту на
іншій. При цьому, документального
підтвердження та/чи техніко-економічні
обгрунтування щодо застосування
вказаного коефіцієнта 1,2 суду не були
надані. На думку суду, ними
спростовуються доводи відповідача про
виконання робіт з ремонту дороги при її
закритті для транспорту

Враховуючи викладене, в порушення
пунктів 1.3.4, 1.3.4.1, 1.3.4.2 та 1.3.5 ДБН Д. 1.1-1-2000,
технічної частини ресурсних
елементних кошторисних норм, Вказівок
щодо застосування ресурсних
елементних кошторисних норм на
ремонтно-будівельні роботи ДБН Д.1.1-4-2000
та роз'яснень Мінрегіонбуду України
від 22.10.2013 (Щодо застосування
коефіцієнтів для врахування впливу
умов виконання ремонтних робіт,
вартість яких визначається на підставі
державних чи галузевих будівельних
норм) TOB «Хмільницька будівельна
компанія» без техніко-економічних
обґрунтувань застосовано корегуючи
коефіцієнти до поточної одиничної
вартості розцінок за обґрунтуваннями,
що призвело до завищення прямих витрат,
за актами форми КБ-2в на загальну суму
16101,60 грн. із врахуванням ПДВ.

Крім того, враховуючи встановлених
завищень значень трудовитрат
робітників, зайнятих на
будівельно-монтажних роботах і
керуванні та обслуговуванні
будівельних машин і механізмів, на
підставі пункту 3.2.12.1 та Розділу 4 ДБН Д.
1.1-1-2000 загальна сума завищення
кошторисного прибутку,
загальновиробничих та
адміністративних витрат склала 7259,40
грн. з врахуванням ПДВ.

Надаючи оцінку висновкам позивача щодо
порушення відповідачем пункту 3.2.3.3 Д.
1.1-1-2000 в частині повноти підтвердження
витрат, пов'язаних з відрядженням
працівників підрядних організацій по
капітальному ремонту дороги по вулиці
Пушкіна в смт. Муровані Курилівці
Вінницької області на загальну суму
14385,00 грн. з врахуванням ПДВ суд вважає
за необхідне зазначити таке.

Звіркою підтвердження обґрунтованості
формування та включення до
відшкодування інших супутніх витрат
відповідно до пункту 3.2.3.3 Д. 1.1-1-2000, а
саме в частині повноти підтвердження
витрат, пов'язаних з відрядженням
працівників підрядних організацій
встановлено, що TOB «Хмільницька
будівельна компанія» в порушення вимог
розділу З ДБН Д. 1.1-1-2000, роз'яснень
Збірника Ціноутворення в будівництві
за травень 2008 року, стор. 44-46, Закону
України від 16.07.1999 №996-ХІУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі Закон №996),
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 (далі Положення №88) та
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 16 «Витрати», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України, від
19.01.2000 №27/4248 (далі - Положення №16), не
підтверджено витрати на відрядження
робітників включених до актів
приймання виконаних будівельних робіт
по капітальному ремонту дороги по
вулиці Пушкіна в смт. Муровані
Курилівці Вінницької області на
загальну суму 14385,00 грн. з врахуванням
ПДВ.

Судом встановлено, що між
Департаментом та TOB «Хмільницька
будівельна компанія» було укладено
договір, згідно з яким здійснювалось
виконання будівельних робіт по
капітальному ремонту дороги по вул.
Пушкіна, смт Муровані Курилівці,
Вінницької області.

Незалежно від виду договірної ціни
(тверда, динамічна, періодична) витрати
на відрядження носять компенсаційний
характер і повинні оплачуватися
замовником за наявності підтвердження
підрядником фактичних витрат на ці
цілі в звітному періоді (розрахунок
фактичних витрат із зазначенням
кількості відряджених робітників і
витрат по елементах -проїзд,
проживання, добові тощо за даними
бухгалтерського обліку).

Відповідно п.3.2.3.3 ДБН.Д. 1.1-1-2000,
затвердженого наказом Держбуду
України від 21.08.2000 №174 (зі змінами та
доповненням), до супутніх витрат
належать кошти, які підрядник планує
витрачати на будівництво в цілому, як
прямі, так і загальновиробничі витрати
в т.ч. на відрядження працівників
будівельно-монтажної організації на
будову.

В підтвердження витрат, пов'язаних з
відрядженням працівників підрядних
організацій TOB «Хмільницька будівельна
компанія» суду надані копії наказу №
31/2-к, журнал реєстрації наказів на 2009
рік, звіт про використання коштів,
виданих на відрядження, акти приймання
виконаних будівельних робіт за грудень
2011 року від 12.12.2011 року та від 16.12.2011
року.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, слід зазначити, що
структура витрат на відрядження
повинна складатися як з добових, так і
інших витрат, що підтверджуються
документами бухгалтерського обліку.

Документи, що оформлюються у зв'язку з
відрядженнями, можна умовно поділити
на дві групи:

- які підтверджують факт відрядження:
наказ (розпорядження) керівника про
направлення працівника у відрядження
із зазначенням мети та/або службового
завдання (доручення), маршруту і
терміну відрядження та суми до
відшкодування, що відшкодовується без
документального підтвердження;

- які підтверджують зв'язок відрядження
з основною діяльністю платника
податку: звіт про відрядження,
документи щодо фактичних
цивільно-правових відносин (договори,
контракти), інші підтверджуючі
документи.

Направлення працівника у відрядження
здійснюється роботодавцем і
оформляється наказом. Підприємство
зобов'язане забезпечити працівника
коштами (авансом) у розмірах,
установлених нормативно-правовими
актами про службові відрядження. Для
визначення розміру авансу складається
кошторис витрат на відрядження.

Враховуючи викладене, суд критично
ставиться до твердження відповідача,
що наказ № 31/2-к, журнал реєстрації
наказів на 2009 рік, звіт про
використання коштів, виданих на
відрядження є підтверджуючими
документами витрат на відрядження,
оскільки такі є лише підставою для
направлення на відрядження.

Згідно п.1 та п.5 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Господарські операції повинні бути
відображені в облікових регістрах у
тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про правомірність доводів
позивача щодо не підтвердження витрат
на відрядження робітників включених до
актів приймання виконаних будівельних
робіт по капітальному ремонту дороги
по вулиці Пушкіна в смт. Муровані
Курилівці Вінницької області на
загальну суму 14385,00 грн. з врахуванням
ПДВ.

Крім того, зустрічною звіркою
встановлено необгрунтоване включення
до переліку виконаних робіт за актами
форми КБ-2в робіт за червень 2011 року по
вибірковому капітальному ремонту
частини вулиці Щорса в с. Морозівка,
Хмільницького району, Вінницької
області та за серпень 2011 року по
капітальному ремонту дорожнього
покриття вулиць Радянська-Плахотнюка
с. Сальниця, Хмільницького району,
Вінницької області за обґрунтуваннями
PI 8-4-1 та PI 8-4-2, відповідно, пов'язаних з
виконанням робіт з виправлення профілю
основ щебеневих.

Відповідно до отриманих інформацій від
органів місцевого самоврядування на
запити Держфінінспекції встановлено,
що дорожнє покриття по вищевказаним
об'єктам будівництва до виконання
робіт з їх ремонту було ґрунтовим без
щебеневого профілю та основи, а відтак
опроцентування виконаних робіт за
шифрами PI8-4-1 та PI8-4-2 за групою 4
параграфу 2.1.2 Збірника 18 «Благоустрій»
Ресурсних елементних кошторисних норм
на ремонтно-будівельні роботи,
затвердженого наказом Держбуду
України від 14.09.2000 №201 (далі - ДБН
Д.2.4-18-2000) не відповідає фактичним
обставинам, що призвело до завищення
вартості робіт на загальну суму 95285,40
грн. з врахуванням ПДВ.

Суд не погоджується із доводами
позивача з огляду на наступне.

Встановлено, що між TOB «Хмільницька
будівельна компанія» та Головним
управлінням житлово-комунального
господарства, енергетики та зв'язку
Вінницької обласної державної
адміністрації укладено договір
підряду № 29Д/11 від 31.05.2011 року (а.с.9 т. 2)
щодо виконання вибіркового
капітального ремонту вулиці Щорса в с.
Морозівка, Хмільницького району,
Вінницької області.

Також, між TOB «Хмільницька будівельна
компанія» та Головним управлінням
житлово-комунального господарства,
енергетики та зв'язку Вінницької
обласної державної адміністрації
укладено договір підряду № 47Д/11 від
11.08.2011 року (а.с.26-29 т. 2) щодо виконання
капітального ремонту щебеневого
дорожнього покриття вулиці
Радянська-Плахотнюка с. Сальниця,
Хмільницького району, Вінницької
області.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 пояснив, що працює на посаді
начальником Вінницької обласної
комунальної установи "Служба
технічного нагляду за об'єктами
житлово-комунального господарства".
Свідок повідомив суд, що безпосередньо
проводив контроль за якістю виконаних
робіт по вулиці Щорса в с. Морозівка,
Хмільницького району, Вінницької
області та по капітальному ремонту
дорожнього покриття вулиць
Радянська-Плахотнюка с. Сальниця,
Хмільницького району, Вінницької
області. При цьому пояснив, що вказаний
ремонт дорожнього покриття
здійснювався щебеневим покриттям.
Разом з тим, вказав, що у випадку, якщо
було грунтове покриття, то при
здійсненні робіт застосовувалася б
інша технологія. Таким чином, ремонтні
роботи виконані TOB «Хмільницька
будівельна компанія» повністю
узгоджуються із технологією виконання
робіт зі щебеню.

У судовому засіданні представником
відповідача зазначено, що дані дороги в
минулому мали щебеневе покриття, яке з
часом було зруйноване, а тому на
виконання договорів відповідачем
проведені ремонтні роботи щебеневого
дорожнього покриття.

Відповідно до ч. 1 ст. 877 Цивільного
кодексу України підрядник зобов'язаний
виконати усі роботи, визначені у
проектній документації та в кошторисі
(проектно-кошторисній документації),
якщо інше не встановлено договором
будівельного підряду.

На підтвердження виконання ремонтних
робіт зі щебню відповідачем надано
договора, договірна ціна,
проектно-кошторисна документація,
дефектні акти, акти огляду, висновок
державної експертизи.

Проведеним аналізом даних документів
суд доходить висновку, що ремонтні
роботи, які проводились TOB «Хмільницька
будівельна компанія» по
вищезазначеним вулицям пов'язані із
роботами по виконанню щебеневого
покриття, а тому є безпідставною вимога
про стягнення коштів в сумі 95285,40 грн. з
врахуванням ПДВ.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз,
відповідно до положень ст. 94 КАС
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хмільницька
будівельна компанія" ()
до обласного бюджету кошти в сумі 263686
грн. 69 коп. (двісті шістдесят три тисячі
шістсот вісімдесят шість гривень 69
коп.) які безпідставно отримані
внаслідок завищення вартості
виконаних будівельних робіт на
дохідний рахунок № 0002 відкритий в
ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015,
код платежу 21080500 "Інші надходження", із
призначенням платежу: повернення
коштів до державного бюджету, в зв'язку
з порушенням вимог чинного
законодавства".

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс Михайло
Богданович