Справа № 2а-11877/12/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2012-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 вересня 2012 року м. Київ№
2а-11877/12/2670Окружний адміністративний
суд міста Києва у складі: судді
Каракашьяна С.К., при секретарі
судового засідання Шкребтій І.П.,
розглянувши за участі позивача та
представника відповідача Мороза Д.С. у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_2 до Подільської
районної у м.Києві державної
адміністрації про скасування
розпорядження №14 від 12.01.2010В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом про скасування розпорядження
№14 від 12.10.2010 р. Як вбачається зі змісту
позовної заяви позов заявлено про
захист права на житло. Зокрема, позивач
стверджує, що саме він, а не третя особа
мав переважне право на отримання
кімнати в комунальній квартирі, яка
звільнилася. при цьому позов
мотивовано посиланнями на статтю 54
Житлового кодексу України.

При цьому вимоги не пов'язані з
проходженням позивачем публічної
служби, реалізацією відповідачем
владних функцій.

В судовому засіданні було поставлено
на обговорення сторін питання
можливого закриття провадження по
справі. Позивач свого відношення до
даного питання не повідомив,
відповідач залишив його на розсуд суду.

Стаття 17 КАС України встановлює
категорії спорів, на які поширюється
компетенція адміністративних судів,
щодо вирішення адміністративних справ,
зокрема це спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Тобто, за суб'єктивним складом
заявлений позов підпадає під категорію
справи адміністративної юрисдикції.

Проте, суд приходить до висновку, що
заявлений позов підлягає розгляду за
правилами, встановленими вимогами
Цивільного процесуального кодексу
України виходячи з наступного.

Значне число спорів, що виникають з
приводу питань інших галузей
публічного права, вирішується у
порядку адміністративного судочинства
з використанням властивих даному виду
засобів і способів охорони та захисту
прав, свобод і законних інтересів
суб'єктів відповідних правовідносин,
тобто так само, як і суперечливі
питання адміністративно-правового
характеру. У більшості випадків це
обумовлюється тим, що окремі
публічно-правові галузі національної
системи права (екологічне, земельне,
житлове та деякі інші галузі права) не
мають власних охоронних норм, значна
частина з яких, до того ж, повинна
носити процесуальний характер, а
згадані галузі публічного права
України здебільшого
депроцесуалізовані.

Отже, основним критерієм класифікації
публічно-правових конфліктів виступає
не тільки галузева приналежність
публічно-правових відносин
(об'єктивно-правовий фактор), на базі
яких виник спір, але й -предмет спору
(суб'єктивно-правовий фактор), а також
характеристика особливостей правового
зв'язку його сторін
(суб'єктивно-об'єктивний фактор).

Приймаючи до уваги вищесказане, суд
зазначає, що у справах про визнання
недійсними рішень не слід ототожнювати
предмет спору з об'єктом судового
захисту: в даному випадку право на
житло є об'єктом судового захисту, а
предмет спору -рішення про надання
приміщення.

Тобто, справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду спір,
який виник між двома (кількома)
конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти відповідно зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта.

Проте, суб'єктивно-об'єктивний фактор
категорії спорів про оскарження
рішення щодо квартирного обліку
громадян вказує на те, що суб'єкт
владного повноваження в даному випадку
здійснює свої контрольні функції, які
не зобов'язують фізичну особу
виконувати певні вимоги та приписи, а
впливають на подальші правовідносини
такої фізичної особи із органами
місцевого самоврядування щодо його
права на житло.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин. Отже, дана
справа є справою цивільної юрисдикції,
і не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

При цьому суд враховує правову
позицію, викладену в ухвалах
Верховного Суду України від 3 листопада
2010 року, 17 листопада 2010 року, ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 16.09.2010 р. № К-2124/08.

Крім того, судом враховано, що позивач
звертався в порядку цивільного
судочинства до суду, рішенням
Апеляційного суду міста Києва від
26.01.12р. було відмовлено у позові про
визнання недійсним ордеру, виданого на
підставі оспорюваного розпорядження.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.
2 ч. 1 ст. 157, ст. 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в
адміністративній справі № 2а-5939/12/2670.

2. Попередити позивача, що повторне
звернення з тією самою заявою не
допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян