Справа № 2-а/679/116/2014
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/679/116/2014
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішині Хмельницької області та
ОСОБА_2 на постанову Нетішинського
районного суду Хмельницької області
від 17 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішині Хмельницької області про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просила зобов'язати відповідача
застосувати для обрахунку пенсії суму
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
потреб відповідно до Довідки про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
наданої управлінням Пенсійного фонду
України в місті Нетішині Хмельницької
області від 31.03.2014 року за № 2219/03;
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача № 2501/08 від 07.04.2014
року з приводу невиплати їй грошової
допомоги як державному службовцю при
виході на пенсію в розмірі 10 місячних
посадових окладів згідно ч. 13 ст. 37
Закону України «Про державну службу»;
стягнути з відповідача на користь
позивача грошову допомогу як
державному службовцю при виході на
пенсію, згідно ч. 13 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» в розмірі 12180,00
грн.

Відповідно до постанови Нетішинського
районного суду Хмельницької області
від 17 червня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково: визнано
відмову відповідача у здійсненні
перерахунку пенсії протиправною;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії
позивачу, включивши до складових
заробітної плати, із якої
здійснюватиметься розрахунок пенсії,
суми матеріальних допомог та допомог
на вирішення соціально-побутових
питань з 01.04.2014 року. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог позивачу.

В свою чергу, не погоджуючись з
рішенням суду, позивач також подала
апеляційну скаргу, в якій просила
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача №2501/08 від 07.04.2014 року з
приводу невиплати грошової допомоги
державному службовцю при виході на
пенсію в розмірі 10 місячних посадових
окладів та прийняти нову постанову,
якою в повному обсязі задовольнити
позов.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційої скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу
відповідача необхідно задовольнити
частково, апеляційну скаргу позивача
необхідно задовольнити повністю, а
постанова суду першої інстанції -
скасувати.

Як встановлено судом першої інстанції,
31.03.2014 року наказом начальника
управління Пенсійного фонду України в
місті Нетішині Хмельницької області №
32-ОС позивача звільнено з посади
начальника відділу з обслуговування та
розгляду звернень громадян в зв'язку із
виявленою невідповідністю займаній
посаді внаслідок стану здоров'я
відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України.

В подальшому, позивач подала до
відповідача заяву про виплату грошової
допомоги як державному службовцю при
виході на пенсію в розмірі 10 місячних
посадових окладів згідно ст. 37 Закону
України "Про державну службу", а також
заяву про призначення пенсії за віком.

31.03.2014 року відповідачем видана Довідка
№ 2218/03 про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу".
Відповідно до зазначеної Довідки
посадовий оклад позивача на час
звільнення складав 1218 грн.

31.03.2014 року відповідачем видана Довідка
№ 2219/03 про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи за будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу». В графі інші виплати
зазначені суми матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових потреб.

01.04.2014 року позивач призначена пенсія,
проте відповідачем в розрахунок пенсії
не включені суми матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових потреб, що
зазначені в графі інші виплати Довідки
від 31.03.2014 року № 2219/03.

07.04.2014 року позивач отримала відповідь
за № 2501/08 від відповідача, відповідно
до якої їй відмовлено у виплаті
передбаченої ст. 37 Закону України "Про
державну службу" грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
враховується при обчисленні розміру її
пенсії, тому позов в цій частині
підлягає задоволенню, однак в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування рішення з
приводу невиплати грошової допомоги,
стягнення грошової допомоги необхідно
відмовити.

Однак на думку суду апеляційної
інстанції, висновок суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
частини позовних вимог, не відповідає
нормам матеріального права та дійсним
обставинам справи і є помилковим, з
огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 37 Закону
України «Про державну службу», чинній
станом на 31.03.2014 року державним
службовцям у разі виходу на пенсію за
наявності стажу державної служби не
менше 10 років виплачується грошова
допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

За правилами статті 21 Закону України
«Про основні засади соціального
захисту ветеранів інших громадян
похилого віку в Україні» гарантовано
право особи на достроковий вихід на
пенсію, зокрема, у випадку розірвання
трудового договору за півтора року до
досягнення пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
в зв'язку із виявленою невідповідністю
працівника займаній посаді за станом
здоров'я.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.11.2013 року №11-рп/2013 у справі №1-14/2013
роз'яснено, що у разі дострокового
виходу на пенсію державного службовця
з посади в органах державної влади
відповідно до чинного законодавства
державний службовець за наявності
стажу державної служби не менше 10 років
і страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України "Про державну службу".

Таким чином, з огляду на те, що позивач
достроково вийшла на пенсію за станом
здоров'я, який перешкоджає продовженню
роботи, на пенсію державного службовця
з посади в органах державної влади
відповідно до чинного законодавства,
мала стаж державної служби більше 10
років, а також враховуючи рішення
Конституційного Суду України від 26.11.2013
року №11-рп/2013 у справі №1-14/2013, дії
віповідача з приводу невиплати
позивачу грошової допомоги при виході
на пенсію в розмірі 10 місячних
посадових окладів згідно ст. 37 Закону
України «Про державну службу» є
неправомірними, оскільки ця разова
виплата не пов'язана з досягненням
пенсійного віку, а також стягується з
віповідача на користь позивача при
виході на пенсію, що передбачена ст. 37
Закону України «Про державну службу».

Беручи до уваги викладене, на думку
суду апеляційної інстанції, судом
першої інстанції не взято до уваги всі
вищенаведені докази і факти та
безпідставно відмовлено в задовленні
позовних вимог в частині визнання
протиправним та скасування рішення з
приводу невиплати грошової допомоги,
стягнення грошової допомоги, що
порушує норми матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.195 КАС України,
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також, порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Враховуючи вище наведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення не
повно з'ясував обставини справи та
порушив норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
відтак, постанова суду першої
інстанції підлягає частковому
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 17 червня
2014 року, - скасувати в частині відмови у
задоволенні позову щодо виплати
грошової допомоги при виході на пенсію
та прийняти в цій частині нову
постанову .

Визнати протиправними та скасувати
рішення управління Пенсійного фонду
України у м. Нетішині Хмельницької
області № 2501/08 від 07.04.2014 року з приводу
невиплати грошової допомоги
державному службовцю привиході на
пенсію в розмірі 10 місячних посадових
окладів.

Зобов'язати виплатити ОСОБА_2
управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішині Хмельницької області
грошову допомогу державному службовцю
при виході на пенсію в розмірі 10
місячних посадових окладів.

Решту частину постанови Нетішинського
районного суду Хмельницької області
від 17 червня 2014 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.