Справа № 826/9052/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 серпня 2014 року 13:47 № 826/9052/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Каракашьяна С.К.,
суддів Аблова Є.В., Амельохіна В.В., при
секретарі Бабич Г.Ю., за участі
представників позивача Олішевського
А.О., відповідача Постоялкіної О.В.,
третіх осіб ОСОБА_3, розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Міжрегіональні
ресурси"

до Державної служби інтелектуальної
власності України

за участі третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

про визнання протиправним та
скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом, в
якому просить суд про визнання
протиправним та скасування рішення
Державної служби інтелектуальної
власності України № 22220/3 від 18.06.2014 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржуваним рішенням за третіми
особами було зареєстровано право на
товарний знак. При цьому позивач
стверджує, що зареєстрований за
третіми особами товарний знак
співпадає з товарним знаком, право
використання якого зареєстровано та
використовується позивачем для
виробництва продукції, натомість,
відповідачем не проведено відповідних
перевірок.

Відповідачем позовні вимоги
заперечуються з тих підстав, що
відповідачем правомірно було
зареєстровано товарний знак, оскільки
в наявності були всі необхідні
висновки.

Представником третіх осіб позовні
вимоги заперечуються з тих підстав, що
знак, зареєстрований за позивачем не
співпадає зі знаком, зареєстрованим за
третіми особами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 18.06.2014 p. Державною
службою інтелектуальної власності
України було затверджено висновок про
відповідність позначення умовам
надання правової охорони за
результатами кваліфікаційної
експертизи заявки про реєстрацію знака
для товарів і послуг в Україні т201313201
від 25.07.2013 р. за ОСОБА_4 та ОСОБА_5.Як
зазначено в даному висновку після
затвердження вказаний висновок про
відповідність позначення умовам
надання правової охорони набув статусу
рішення про реєстрацію знака № 22220/3.

Також судом встановлено та не
оспорюється сторонами, що згідно
свідоцтва України на знак для товарів
та послуг НОМЕР_1 від 10.12.2013, виданого
Державною службою інтелектуальної
власності за заявкою №т201308156 від 08.05.2013.
надано правову охорону як знаку для
товарів і послуг комбінованому
позначенню «ІНФОРМАЦІЯ_2» громадянину
України ОСОБА_6.

Відповідно до Ліцензійного договору №
11/12-01 від 11.12.2013 (далі - Договір),
укладеного між ОСОБА_6 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ТД
МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ», останньому
передано право на використання
(виключну ліцензію) зареєстрованого
знака при замовленні виробництва та
продажу товарів. Відповідно до п. 1.3
Договору, Позивач є ексклюзивним
дистриб'ютором на території України
продукції, позначеної Зареєстрованим
знаком, зокрема, горілки «ІНФОРМАЦІЯ_2»
Вільна класична».

При цьому, згідно з заявками індексом
міжнародної класифікації і послуг для
реєстрації знаків та переліку товарів
і послуг було визначено : Алкогольні
напої (крім лива); алкогольні напої, що
сприяють травленню; алкогольні напої,
що містять фрукти; алкогольні напої на
травах; анісова горілка; аперитиви;
бренді; вермути; вина; віскі; гідромель
(медівка); настоянки гіркі; горілки;
горілки ароматизовані; горілки
вишневі; горілки з лимоном; горілки з
перцем; горілки з хро ном; горілки
житні; горілки пшентнї: горілки
сливові; горшки фруктові; джин
(ялівцева горілка); коктейлі; коньяки;
м'ятні горілки; наливки (алкогольні та
слабоалкогольні напої); напої
алкогольні перегінні; напої алкогольні
змішані, крім напоїв на основі пива;
настоянки (алкогольні та
слабоалкогольні напої);
слабоалкогольні напої; спиртні напої.

Отже, знаки для товарів та послуг, які
можуть використовуватися позивачем та
третіми особами, співпадають у колі
використання.

Представниками позивача та третіх осіб
було підтверджено використання
зареєстрованих знаків для виробництва
та маркування горілки.

Відповідно до ч. З ст. 6 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
та послуг», не можуть бути
зареєстровані як знаки позначення, які
є тотожними або схожими настільки, що
їх можна сплутати зі знаками, раніше
зареєстрованими чи заявленими на
реєстрацію в Україні на ім'я іншої
особи для таких самих або споріднених з
ними товарів і послуг.

Колегія суддів доходить
висновків, що знак для товарів і послуг
«ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом НОМЕР_1 від
10.12.2013 та позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
заявкою № т201313201 від 25.07.2013 р. схожі
поміж собою за візуальною (графічною)
ознакою.

При цьому позначення,
зареєстроване як знак для товарів і
послуг за свідоцтвом НОМЕР_1 від 0.12.2013
року є комбінованим і складається з
витягнутого по вертикалі
чотирикутника жовтого кольору, на фоні
якого розміщено медальйон, виконаний
золотою візерунковою стрічкою з
контуром червоного кольору; в нижній
частині медальйона на фоні
розгорнутого рушника розміщено
словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
виконаний старослов'янським шрифтом.

Позначення за заявкою № т201313201 від
25.07.2013 р. є комбінованим і складається з
витягнутого по вертикалі
чотирикутника жовтого кольору з
округленими кутами і розширенням у
верхній частині, на фоні якого
розміщено медальйон, виконаний
візерунковою стрічкою з контуром; в
нижній частині медальйона на фоні
розгорнутого рушника розміщено
словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
виконаний старослов'янським шрифтом.

В процесі судового розгляду судом було
неодноразово оглянуто як кольорові
роздруківки зареєстрованих знаків, так
і етикетки, які виготовлені з
використанням зареєстрованих знаків.

При цьому, колегія суддів погоджується
з посиланнями позивача на можливість
сплутування даних товарних знаків. В
той же час, від представників сторін
протягом судового процесу клопотань
про призначення експертизи не
надходило.

Згідно з пунктом 4 статті 5 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів та послуг», обсяг правової
охорони, що надається, визначається
зображенням знака та переліком товарів
і послуг, внесеними до Реєстру, і
засвідчується свідоцтвом з наведеними
у ньому копією внесеного до Реєстру
зображення знака та переліком товарів
і послуг.

Водночас, за приписами пункту 5 статті 16
вищезазначеного Закону, свідоцтво
надає його власнику виключне право
забороняти іншим особам
використовувати без його згоди, якщо
інше не передбачено цим Законом:
зареєстрований знак стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг;
зареєстрований знак стосовно товарів і
послуг, споріднених з наведеними у
свідоцтві, якщо внаслідок такого
використання можна ввести в оману щодо
особи, яка виробляє товари чи надає
послуги; позначення, схоже із
зареєстрованим знаком, стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг,
якщо внаслідок такого використання ці
позначення і знак можна сплутати;
позначення, схоже із зареєстрованим
знаком, стосовно товарів і послуг,
споріднених з наведеними у свідоцтві,
якщо внаслідок такого використання
можна ввести в оману щодо особи, яка
виробляє товари чи надає послуги, або
ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до вказаного закону наказом
Державного патентного відомства
України від 28 липня 1995 року № 116,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 02 серпня 1995 року за № 276/812,
затверджено Правила складання, подання
та розгляду заявки на видачу свідоцтва
України на знак для товарів і послуг.

Пунктом 4.3 цих Правил регулюються
питання проведення експертизи заявки
по суті позначення, що заявлено на
реєстрацію, зокрема, питання відмови в
реєстрації знака з підстав,
передбачених частинами 2, 3 статті 6
Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг".

Пунктом 4.3.1.9 Правил встановлено, що до
позначень, що є оманливими або такими,
що можуть ввести в оману щодо товару,
послуги або особи, яка виробляє товар
або надає послугу, відносяться
позначення, які породжують у
свідомості споживача асоціації,
пов'язані з певною якістю, географічним
походженням товарів або послуг або з
певним виробником, які насправді не
відповідають дійсності.

Позначення може бути визнане оманливим
або таким, що здатне вводити в оману,
коли є очевидним, що воно в процесі
використання як знака не виключає
небезпеку введення в оману споживача.

Відповідно до підпункту "а" пункту 4.3.2.1
Правил згідно з пунктом 3 статті 6
Закону не реєструються як знак
позначення, які є тотожними або схожими
настільки, що їх можна сплутати з
знаками, раніше зареєстрованими чи
заявленими на реєстрацію в Україні на
ім'я іншої особи щодо однорідних
товарів і/або послуг.

Пункти 4.3.2.4 - 4.3.2.6 Правил регулюють
питання проведення пошуку тотожних або
схожих позначень.

Позначення вважається тотожним з іншим
позначенням, якщо воно збігається з ним
у всіх елементах.

Позначення вважається схожим
настільки, що його можна сплутати з
іншим позначенням, якщо воно
асоціюється з ним в цілому, незважаючи
на окрему різницю елементів.

При перевірці позначень на тотожність
і схожість необхідно: провести пошук
тотожних або схожих позначень;
визначити ступінь схожості заявленого
позначення та виявлених при проведенні
пошуку позначень; визначити
однорідність товарів і/або послуг, для
яких заявлено знак, в порівнянні з
товарами і/або послугами, для яких
зареєстровані або заявлені тотожні або
схожі знаки, виявлені під час пошуку.

Серед позначень, зазначених в пунктах
4.3.2.1 "а", "б", "в", 4.3.2.2 "а" Правил, пошук
здійснюється відносно тих позначень,
які мають більш ранній пріоритет.

На думку суду, відповідачем при
прийнятті оскаржуваного рішення
порушено вимоги частини 3 статті 6
Закону, за якою не можуть бути
зареєстровані як знаки позначення, які
є тотожними або схожими настільки, що
їх можна сплутати з знаками, раніше
зареєстрованими чи заявленими на
реєстрацію в Україні на ім'я іншої
особи для таких самих або споріднених з
ними товарів і послуг.

Враховуючи вищевказане, суд
дійшов висновку про те, що відповідач
при неповному з'ясуванні обставин при
прийнятті рішень не встановив, що знак
для товарів і послуг за свідоцтвом
України НОМЕР_1 від 10.12.2013 є схожим
настільки, що його можна сплутати з
позначенням «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою
№ т201313201 від 25.07.2013 р. За таких
обставин, позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування рішення про
державну реєстрацію знаку для товарів
та послуг підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної служби
інтелектуальної власності України №
22220/3 від 18.06.2014 р.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Головуючий Суддя
С.К.
Каракашьян

Судді
Є.В. Аблов

В.В.
Амельохін