Справа № 522/7541/14-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7541/14-а
Провадження № 2а/522/621/14
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

"4" вересня 2014 року

Приморський районний суд міста Одеси
як адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Погрібного
С.О.,

за секретаря судового засідання -
Мітяєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
адміністративної юрисдикції за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради про визнання
протиправними дій суб'єкта владних
повноважень та відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із
зазначеними позовними вимогами,
просила суд визнати дії відповідача з
вилучення терміналу автоматичного
поповнення рахунку мобільних
операторів за адресою: м. Одеса, вул.
Преображенська, 36, протиправними та
такими, що вчинені за відсутності
повноважень на їх здійснення;
зобов'язати відповідача відшкодувати
матеріальну шкоду, спричинену
незаконними діями відповідача, в
розмірі 800,0 гривень; зобов'язати
відповідача відшкодувати шкоду у
вигляді упущеної вигоди, завданої
простоєм обладнання, в розмірі 6 000,0
гривень. В обґрунтування позову
посилалась на наступне. На підставі
договору оренди з магазином позивачкою
було розміщено термінал за адресою: м.
Одеса, вул. Преображенська, 36, біля
магазину «Обжора». Проте, 14 лютого 2014
року приблизно о 17 годині 20 хвилин
невстановлені особи провели демонтаж
та вилучення терміналу без пояснення
причин такого. Вказані особи
відключили термінал та вивезли його в
невідомому напрямку. Позивач
звернулась до правоохоронних органів,
в той же день до ЄРДР внесено відомості
про обставини, що містять ознаки складу
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України. 18 лютого цього року від
співробітників міліції позивачці
стало відомо, що співробітниками
Управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів 14 лютого ц.р.
проводився рейд із демонтажу начебто
незаконно встановлених об'єктів
торгівлі, тому 19 лютого позивачка
прийшла до приміщення відповідача й
дізналася, що належне їй майно вилучено
співробітниками виконавця та
знаходиться на штрафмайданчику за
адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська,
23. Вказані дії відповідача ОСОБА_1
вважає незаконними та такими, що
порушують її права як власника
терміналу, у зв'язку із чим змушена
звернутись до суду.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позов підтримав у
повному обсязі, просив суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги не
визнав у повному обсязі, просив суд
відмовити у їх задоволенні з огляду на
їх необґрунтованість; зокрема,
посилався на те, що відповідно до п. 2.30
Положення про Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради, у
разі виявлення порушення чинного
законодавства у сфері торгівельної
діяльності, здійснення діяльності без
правовстановлюючих документів тощо -
Управління здійснює демонтаж
некапітальних пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі,
встановлених без облаштування
фундаментів, заглиблених у землі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
причин. Судом встановлені такі
фактичні обставини на підставі
пояснень сторін, представлених
письмових доказів.

Позивачка є зареєстрованою у
встановленому порядку фізичною особою
- підприємцем, яка здійснює діяльність
з обладнання та експлуатації
терміналів автоматичного поповнення
рахунків мобільного зв'язку на
території міста Одеси.

На підставі договору оренди з
магазином «Обжора», позивачкою було
розміщено термінал за адресою: м. Одеса,
вул. Преображенська, 36, безпосередньо
біля приміщення магазину.

14 лютого 2014 року приблизно о 17 годині 20
хвилин представниками відповідача
проведено демонтаж терміналу, про що
свідчить акт демонтажу самовільно
встановленого елемента вуличної
торгівлі від 14.02.2014 року.

Згідно з актом від 10.02.2014 року,
складеним представниками відповідача,
спірний елемент вуличної торгівлі
експлуатуються, за наполяганням цієї
сторони, з порушенням норм чинного
законодавства, а саме: у зв'язку із
порушенням п.13.1 Правил розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у м. Одесі,
затверджених рішенням Одеської
міської ради №3961-VI від 09.10.2013 р., у
зв'язку з чим підлягає демонтажу як
протиправно розміщений; на підставі
акту обстеження було видано припис про
демонтаж № 00001817 від 10.02.2014 року, що
доводиться копією відривного талону
припису № 00001817 від 10.02.2014 року, яким
було зобов'язано відповідача здійснити
демонтаж своїми силами до 14.02.2014 року.

Згідно з п. 13.1 Правил розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у м. Одесі
встановлення та розміщення елементів
торгівлі здійснюється на підставі
позитивної відповіді у вигляді
листа-рішення та договору на право
тимчасового користування місцями для
розташування елементів торгівлі, який
укладається з Уповноваженим органом.

При цьому, згідно наведених правил
Уповноваженим органом є Управління
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради,
виконавчий орган Одеської міської
ради, визначений Одеською міською
радою для регулювання діяльності з
дотримання фізичними та юридичними
особами Правил розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності у місті
Одесі.

Таким чином, на переконання
відповідача, єдиною правовою підставою
для розміщення тимчасової споруди для
провадження підприємницької
діяльності є отримання позитивної
відповіді у вигляді листа - рішення та
договору на право тимчасового
користування місцями для розташування
елементів торгівлі, який укладається з
Уповноваженим органом, тобто з
відповідачем.

Втім, суд визнає непереконливими
доводи сторони відповідача, оскільки
під час демонтажу зазначеного об'єкту
працівниками Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради не
було дотримано Правила розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у м. Одесі,
затверджених рішенням Одеської
міської ради №3961-VI від 09.10.2013 р.

Так, відповідно до п.п.16.5, 16.6 вказаних
Правил у разі протиправного розміщення
елементу торгівлі, демонтаж
зазначеного об'єкту здійснюється його
власником (користувачем) у термін,
зазначений у вимозі (приписі)
Уповноваженого органу. У разі
невиконання вимоги (припису)
Уповноваженого органу у встановлений у
вимозі (приписі) строк, демонтаж
елементу торгівлі здійснюється
Уповноваженим органом на підставі
наказу керівника Уповноваженого
органу.

Таким чином, підставою для демонтажу
згідно з вказаними Правилами, на які
посилається представник відповідача, є
невиконання у добровільному порядку
рішення відповідача власником
торгівельного обладнання. За змістом
Правил, лише в разі належного
сповіщення власника тимчасової
споруди за цим положенням у
відповідача виникало право на
примусовий демонтаж цього обладнання.

Надані стороною відповідача документи
не містять доказів того, що позивача
було повідомлено про прийняте рішення
та запропоновано його виконати у
добровільному порядку. Таким чином,
навіть оцінюючи доводи правової
позиції відповідача, посадовими
особами Управління не дотримано
зазначених Правил, зокрема, ними
порушено процедуру прийняття такого
рішення, доведення до відома
заінтересованої особи та набуття у
зв'язку з невиконанням цього рішення
права на примусовий демонтаж елементу
торгівлі.

Втім, суд дійшов висновку, що дії
відповідача, в цілому, є протиправними,
оскільки підзаконним нормативним
актом не може бути передбачено право
органу місцевого самоврядування за
власним рішенням здійснювати демонтаж
та примусове вилучення будь-якого
майна, власником якого є інша особа.

Наведені дії не узгоджуються з
загальними засадами цивільного
законодавства щодо неприпустимості
позбавлення права власності,
визначених п.2 ч.1 ст.3 ЦК України, а також
із положенням ст.19 Конституції України,
згідно із яким органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд дійшов висновку, що положення
вказаного підзаконного
нормативно-правового акту про право на
демонтаж тимчасової торгівельної
споруди є такими, що суперечать
Конституції України та законодавству
України. Подібні владні повноваження
органу місцевого самоврядування могли
бути передбачені виключно законами
України.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

В ситуації, коли майно позивача
вилучено з місця свого розташування
без згоди та участі його власника,
зберігається у невідомому місці, суд
вбачає підстави для висновку про
протиправне позбавлення позивача
свого права власності на зазначений
об'єкт, в чому і полягає протиправність
дії відповідача.

Додатково судом враховано, що згідно п.4
ст.28 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Відповідно до п.1.11 вказаного Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011 року №
244, розміщення тимчасових споруд під
час проведення ярмарок, державних та
місцевих святкових, урочистих масових
заходів на строк проведення таких
заходів здійснюється у порядку,
встановленому органами місцевого
самоврядування.

Таким чином, загальні правила та вимоги
до встановлення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності встановлені Порядком
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011 року №
244. Органами місцевого самоврядування
порядок встановлення тимчасових
споруд встановлюється лише під час
проведення ярмарок, державних та
місцевих святкових, урочистих масових
заходів на строк проведення таких
заходів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що посилання відповідача на
Рішення Одеської міської ради №3961-VI
від 09.10.2013 р. є недостатньо
обґрунтованим й таким, що суперечить
вимогам чинного законодавства України.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов
висновку, що оскаржувані дії
відповідача не відповідають критеріям
правомірності дій суб'єкта владних
повноважень, що визначені у п.п. 1, 3, 4, 5, 6,
8, ч. 3 ст. 2 КАС України, які визначають,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; безсторонньо
(неупереджено); обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), а тому підлягає
безумовному скасуванню.

При цьому, судом враховано, що згідно ч.2
ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Втім, відповідачем не доведено
правомірність дій, пов'язаних з
вилученням 14.02.2014 року терміналу
автоматичного поповнення рахунку
мобільних операторів, що, у свою чергу,
вказує на те, що наведені дії вчинено із
порушенням вимог чинного
законодавства.

За наведених обставин, кошти, отримані
відповідачем від позивачки у розмірі
800,0 гривень за таке протиправне
вилучення мають бути повернуті
позивачу, з огляду на що вказана вимога
позивачки підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Разом з цим, суд не отримав достатніх
доказів для визнання обґрунтованими
вимог про стягнення упущеної вигоди. З
наданих документів суд може лише
припускати наявність упущеної вигоди у
позивача, проте позивачем не доведено
належним чином його наявність, розмір,
з огляду на що позовні вимоги у
зазначеній частині не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні:
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Керуючись ст.19 Конституції України,
ст.ст. 317, 319, 379, 386 ЦК України, ч. 3 ст. 2, ст.
ст. 11, 69, 70, 71, 86, 159, 160, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, СУД -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради
та його посадових осіб, пов'язані з
вилученням 14.02.2014 року терміналу
автоматичного поповнення рахунку
мобільних операторів, що був
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Преображенська, 36, та що належить
фізичній особі - підприємцю Парфеновій
- ОСОБА_1.

Стягнути з Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради на
користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування
збитків суму протиправно отриманого
платежу за демонтаж терміналу
автоматичного поповнення рахунку
мобільних операторів, що був
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Преображенська, 36, в розмірі 800,0
гривень.

Стягнути з Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради на
користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування
судових витрат суму сплаченого
судового збору в розмірі 182,70 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частини рішення), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

СУДДЯ:
С.О. Погрібний

04.09.2014