Справа № 296/769/12-а (2а/296/73/13)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Київ К/800/45841/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.08.2013 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Житомирської міської ради про визнання
недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з адміністративним
позовом до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради про визнання
недійсним та скасування рішення
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради №78 від 15.02.2012 року «Про
скасування рішень міськвиконкому від
23.06.2005 року за № 429».

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 29.04.2013 року позов
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради № 78
від 15.02.2012 року «Про скасування рішень
міськвиконкому від 23.06.2005 року за № 429
"Про встановлення тимчасових
торгівельних місць".

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.08.2013 року
постанову Корольовського районного
суду м. Житомира від 29.04.2013 року
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у позові відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням
суду апеляційної інстанції у справі,
ОСОБА_3 подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Рішенням Житомирської
міської ради № 78 від 15.02.2012 року було
скасовано рішення міськвиконкому від
23.06.2005 року за №429 «Про встановлення
тимчасових торгівельних місць»,
зобов'язано Комунальне підприємство
«Інспекція з благоустрою м. Житомира»
попередити торгуючих про звільнення
торгівельних місць на вулицях
прилеглих до Житнього ринку та
провести благоустрій звільненої
території.

Позовні вимоги мотивовані тим, вказане
рішення є регуляторним актом, а тому
повинно було оприлюднюватись шляхом
опублікування в друкованих засобах
масової інформації та цим рішенням
порушено права та інтереси позивача у
сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності" регуляторний акт - це:
прийнятий уповноваженим регуляторним
органом нормативно-правовий акт, який
або окремі положення якого спрямовані
на правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання; прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
інший офіційний письмовий документ,
який встановлює, змінює чи скасовує
норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом.

Проте, зміст оскарженого рішення
свідчить про те, що воно є
індивідуальним, а не регуляторним
актом, оскільки не має ознак
нормативно-правового акта, який
розповсюджує свою дію на невизначене
коло осіб та розрахований на
неодноразове застосування.

Крім того, виконком Житомирської
міської ради, згідно ст.30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», має повноваження в галузі
житлово-комунального господарства,
побутового, торгівельного
обслуговування, громадського
харчування, транспорту і зв'язку,
зокрема, у сфері благоустрою міста,
створення у ньому місць відпочинку
громадян, а також у сфері організації
місцевих ринків, ярмарків та сприяння
всіх сфер торгівлі. Вказані
повноваження виконком здійснює у
відповідності до ст.ст.14, 18 Закону
України «Про основи містобудування»,
де визначена компетенція останнього у
сфері містобудування.

Рішення № 78 від 15.02.2012 року виконкому
Житомирської міської ради було
прийнято відповідно до ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та з метою впорядкування
торгівлі в центральній частині міста,
створення належних умов з дотриманням
відповідних санітарних норм для
торгівлі живими квітами, з врахуванням
звернення громадян та на підставі
рекомендації постійної комісії
міської ради з питань економіки,
транспорту, зв'язку, підприємництва та
торгівлі від 03.02.2011 року № 10/22к-5.

З огляду на зазначене відповідач, при
прийнятті рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради №78
від 15.02.2012 року діяв в межах
повноважень, а доводи позивача
відносно порушення порядку прийняття
рішення є необґрунтованими, оскільки
зазначене рішення не є регуляторним
актом.

Колегія суддів вважає, що суд
апеляційної інстанцій дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судом допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити,
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21.08.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: