Справа № 808/4750/14
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року (16 год. 22 хв.)Справа №
808/4750/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі судового засідання
Ємельяновій А.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Морозова Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу,

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до: Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі
- ФОП ОСОБА_3, позивач) до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - ДПІ у Жовтневому районі
м. Запоріжжя, відповідач), в якому
позивач просить визнати протиправними
та скасувати податкове
повідомлення-рішення №000081702 від 03.02.2014,
згідно з яким позивачу було збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок з доходів фізичних
осіб на 51 613,89 грн., з них за основним
платежем - 40 900,71 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 10 735,18 грн.

Доводи позовної заяви обґрунтовані
тим, що висновки відповідача про
порушення позивачем податкового
законодавства суперечать фактичним
обставинам, відтак, вважає
неправомірним нарахування податковим
повідомленням-рішенням, яке
оскаржується, суми грошового
зобов'язання за платежем податок з
доходів фіфзичних осіб в сумі 51 639,89 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав,
викладених в позовній заяві, просив
його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти доводів позовної заяви
заперечувала з підстав, викладених у
письмових запереченнях (вх. №31666 від
18.08.2014), в яких, зокрема, зазначено, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте
фахівцями податкової інспекції цілком
правомірно та відповідно до фактично
існуючих обставин. Просила в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в судовому
засіданні 18.08.2014 сторонам проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у
судовому засіданні здійснювалось
повне фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу «Камертон».

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
судом встановлене наступне.

В період з 25.12.2013 по 27.12.2013 ДПІ у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.11.2011 по 23.12.2013, за
результатами якої складено Акт про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки від
10.01.2014 №1/17-214/НОМЕР_1 (далі - Акт
перевірки).

Під час перевірки встановлені
порушення ФОП ОСОБА_3 вимог чинного
законодавства, а саме:

- підпункту «б» пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) та пунктів 3.2, 3.4, 3.5 розділу ІІІ
Наказу ДПА України від 24.12.2010 № 1020 «Про
затвердження форми Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та
подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку», а саме не відображення у
2-4 кварталах 2012 року та 1,2,3,4 кварталах
2013 року фізичної особи орендодавця за
ознакою 106 «Дохід від надання майна в
лізинг, оренду або суборенду (строкове
володіння та/або користування)…..»;

- пунктів 18.1, 18.2 статті 18, підпункту 162.1.3
пункту 162.1 статті 162, підпунктів 168.1.1,
168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а»
пункту 176.2 статті 176 ПК України, в
результаті чого не утримано та не
перераховано податок з доходів
фізичних осіб в розмірі 40900,71 грн., у
тому числі за 2012 рік на суму 13 495,17 грн.,
за 2013 рік - на суму 27 405,54 грн.

На підставі вище зазначених висновків
акту перевірки, відповідачем винесене
податкове повідомлення-рішення № 000081702
від 03.02.2014, яким ФОП ОСОБА_3 було
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб на
суму 51 635,89 грн. (в тому числі основний
платіж - 40 900,71 грн. та штрафна санкція - 10
735,18 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням, позивач
звернувся з позовом до суду.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх наданими доказами, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За приписами пунктів 18.1, 18.2 статті 18 ПК
України податковим агентом визнається
особа, на яку цим Кодексом покладається
обов'язок з обчислення, утримання з
доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.
Податкові агенти прирівнюються до
платників податку і мають права та
виконують обов'язки, встановлені цим
Кодексом для платників податків.

Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1
статті 162 ПК України, платниками
податку на доходи фізичних осіб є
податкові агенти.

Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1
статті 168 ПК України податковий агент,
який нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу (15 %, а в разі якщо
загальна сума отриманих платником
податку у звітному податковому місяці
доходів перевищує десятикратний
розмір мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, ставка
становить 17 % суми перевищення).

Відповідно до підпункту 168.1.5 пункту 168.1
статті 168 ПК України якщо
оподатковуваний дохід нараховується
податковим агентом, але не
виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду.

Підпунктами «а» та «б» пункту 176.2
статті 176 ПК України визначено, що
особи, які відповідно до цього Кодексу
мають статус податкових агентів,
зобов'язані: своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.4, 3.5 розділу
ІІІ Наказу ДПА України від 24.12.2010 № 1020
«Про затвердження форми Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та
подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку» у графі 3а «Сума
нарахованого доходу» відображається
(за звітний квартал) дохід, який
нараховано фізичній особі відповідно
до ознаки доходу згідно з довідником
ознак доходів, наведеним у додатку до
цього Порядку. У разі нарахування
доходу його відображення у графі 3а є
обов'язковим незалежно від того,
виплачені такі доходи чи ні.
Нарахований дохід відображається
повністю, без вирахування податку на
доходи фізичних осіб, суми єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків до Накопичувального фонду, у
випадках, передбачених законом, -
обов'язкових страхових внесків до
недержавного пенсійного фонду, які
відповідно до закону сплачуються за
рахунок заробітної плати працівника,
суми податкової соціальної пільги за
її наявності.

У графі 4а «Сума нарахованого податку»
відображається сума податку,
нарахованого та утриманого з доходу,
нарахованого платнику податку згідно
із законодавством.

У графі 4 «Сума перерахованого податку»
відображається фактична сума
перерахованого податку до бюджету.
Сума нарахованого доходу у графі 3а,
сума виплаченого доходу у графі 3, сума
нарахованого податку на доходи
фізичних осіб у графі 4а та сума
перерахованого до бюджету податку на
доходи фізичних осіб у графі 4
відображаються у грошовій формі,
вираженій у національній валюті (у
гривнях з копійками).

Відповідно до підпункту 164.2.5 пункту 164.2
статті 164 ПК України, до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включається,
зокрема, дохід від надання майна в
лізинг, оренду або суборенду (строкове
володіння та/або користування),
визначений у порядку, встановленому
пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Посилання відповідача на підпункти
168.1.1, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 та на
пункт 176.2 статті 176 ПК України є
недоречним з огляду на те, що стаття 168
ПК України стосується порядку
утримання, нарахування та сплати
податку в загальному порядку, тоді як
пункт 176.2 статті 176 ПК України вказує на
утримання податку до або під час такої
виплати.

Особливості нарахування (виплати) та
оподаткування окремих видів доходів
визначені статтею 170 ПК України.

Згідно з абзацом 1 підпункту 170.1.2 пункту
170.1 статті 170 ПК України податковим
агентом платника податку - орендодавця
під час нарахування доходу від надання
в оренду об'єктів нерухомості, інших,
ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього
пункту (включаючи земельну ділянку, що
знаходиться під такою нерухомістю, чи
присадибну ділянку), є орендар.

При цьому, слід зазначити, що, за
приписом підпункту 170.1.4 пункту 170.1
статті 170 ПК України доходи, зазначені у
підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту,
оподатковуються податковим агентом
під час їх виплати за їх рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів виплати позивачем доходу на
користь ОСОБА_4 відповідачем не надано.
Про це також зазначено на сторінці 20
акта перевірки (а.с. 26).

З викладеного вище вбачається, що
нарахування доходу орендодавцеві
ОСОБА_4 та визначення розміру податку з
доходів фізичних осіб, зроблено
інспектором самостійно,
використовуючи договори оренди, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Відповідно до статті 42 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

При цьому, відповідачем самостійно
виведено в акті перевірки кредиторську
заборгованість перед орендодавцем на
суму 263 873 грн., що також вказує на те, що
доходи не виплачувались, та
дебіторську заборгованість за
суборенда тором на суму 169 727 грн.

Договірні відносини, які виникають між
орендарем та орендодавцем, регулюються
ГК України, відповідно до пункту 1
статті 283 якого за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

За приписом пункту 1 статті 286 ГК
України визначено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством.

Згідно з підпунктом 14.1.180 пункту 14.1
статті 14 ПК України податковий агент
щодо податку на доходи фізичних осіб -
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ),
самозайнята особа, представництво
нерезидента - юридичної особи, інвестор
(оператор) за угодою про розподіл
продукції, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність контролюючим органам та
нести відповідальність за порушення
його норм в порядку, передбаченому
статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

З системного аналізу зазначених вище
норм вбачається, що позивач, орендар,
лише при виплаті доходу фізичній особі
ОСОБА_4, орендодавцю, буде зобов'язаний
нарахувати, утримати та сплатити до
бюджету податок на доходи фізичних
осіб за ставкою, визначеною пунктом 167.1
статті 167 ПК України, та відобразити цю
виплату в податковому розрахунку за
формою №1-ДФ за ознакою доходу «102».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що твердження відповідача про
порушення позивачем податкового
законодавства є такими, що суперечать
фактичним обставинам та положенням
законодавства України, відтак є
неправомірним нарахування податковим
повідомленням-рішенням суми грошового
зобов'язання за платежем податок з
доходів фізичних осіб в сумі 51 613,89 грн.,
в тому числі за основним платежем - 40
900,71 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 10 735,18 грн., через що визнає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

За приписом частини третьої статті 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Доданим до матеріалів справи платіжним
дорученням № 5905.272.1 від 22.07.2014
документально підтверджується факт
сплати позивачем судового збору в сумі
182,70 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача з Державного бюджету
України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 98, 158-163
КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №000081702
від 03.02.2014, прийняте Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) судовий збір в
розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.С.
Лазаренко