Справа № 807/2535/14
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2535/14
Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І

при секретарі судового засідання -
Шмідзен І.Ю.

за участю представників

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 24.07.2014
року).

відповідача: Михайлов А.А. (довіреність
від 02.09.2014 року № 1542/10/10-00)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення - рішення та стягнення
витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 16 вересня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини Постанови. Постанова в повному
обсязі складена 17 вересня 2014 року.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернулась
до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою (а.с.2-5) до Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області (далі -
відповідач, ДПІ у Виноградівському
районі), якою просить визнати недійсним
та скасувати податкове повідомлення -
рішення ДПІ у Виноградівському районі
від 11 липня 2014 року № 735/22-/901 (про
застосування суми штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 6800,00
грн.).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
оскаржене податкове повідомлення -
рішення підлягає скасуванню в зв'язку з
допущеними порушеннями при його
винесені, зокрема, порушено норми
Податкового кодексу України щодо
прийняття рішення на підставі
проведеної перевірки (а оскаржене
рішення прийнято на підставі
матеріалів, наданих Виноградівським РВ
УМВС України в Закарпатській області)
та прийняте рішення у формі
податкового повідомлення - рішення
суперечить нормами постанови КМ
України від 02.06.2003 року за № 790 (яким
передбачено прийняття рішення у формі
рішення про застосування фінансових
санкцій, а не податкового повідомлення
- рішення).

4 вересня 2014 року представником
позивача надано суду додаткові
обґрунтування до позовної заяви
(а.с.29-30), згідно яких 29 липня 2014 року
Виноградівським районним судом
винесено постанову, якою визнано
протиправною та скасовано постанову
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Теківської
сільської ради від 12.06.2014 року за № 1
(про притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст.. 156 КУпАП), в зв'язку з чим відсутні
докази щодо вчинення
адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 4 вересня 2014 року
представником позивача надано суду
клопотання (а.с.37-38), яким фактично
збільшено позовні вимоги та яким
просить (крім первісної вимоги позову
про скасування податкового
повідомлення - рішення) стягнути на
користь позивача понесені нею та
документально підтверджені витрати на
правову допомогу в розмірі 4050,00 грн. (на
підставі договору про надання правової
допомоги від 15.07.2014 року (а.с.39), акту
СТН-1 здачі - приймання наданих послуг
(а.с.40) та квитанції до прибуткового
касового ордеру від 04.09.2014 року № 47
(а.с.36).

В судовому засіданні представник
позивача збільшені позовні вимоги
підтримала та з підстав, наведених у
позовній заяві та поданих додаткових
обґрунтувань до позовної заяви,
просить позов задовольнити, визнавши
недійсним та скасувавши податкове
повідомлення - рішення податкове
повідомлення - рішення ДПІ у
Виноградівському районі від 11 липня 2014
року № 735/22-/901 та стягнувши
витрати на правову допомогу в розмірі
4050,00 грн. В судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечив, просить суд відмовити в його
задоволенні.

Відповідачем надано заперечення на
позовну заяву (а.с.41-42) та заперечення на
додаткові пояснення (а.с.51), згідно яких
проти позову заперечив, посилаючись на
наступне: відповідно матеріалів
протоколу про адміністративне
правопорушення № 006227 від 02.06.2014 року,
складеного Виноградівським РВ УМВС
України в Закарпатській області, 30
травня 2014 року близько 22.30 год. ОСОБА_4
(працівник кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2", де
проводить підприємницьку діяльність
позивачка) продала неповнолітній особі
алкогольний напій (пиво "Оболонь
світле", ємністю 0,5 л., за ціною 7,00 грн.),
що є порушенням ст.. 15 - 3 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" та за яке
передбачена санкція у вигляді штрафу у
сумі 6800,00 грн. (абзац дев'ятий ч. 2 ст. 17
цього Закону). Щодо допущених порушено
при прийняті рішення вказується на те,
що підставою для його прийняття є
положення постанови КМ України від
02.06.2003 року за № 790 (підставою для
прийняття рішення є, в тому числі,
матеріали правоохоронних та інших
органів влади щодо недотримання вимог
актів про виробництво та обіг
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів), при цьому, форма та порядок
направлення рішень за порушення вимог
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", з прийняттям Податкового
кодексу України, визначаються за
нормами цього Кодексу, тобто, шляхом
направлення податкових повідомлень -
рішень. Стосовно рішення
Виноградівського районного суду (про
скасування постанови адміністративної
комісії) зазначає, що постанову
скасовано з формальних підстав
(допущені процесуальні порушення при
складенні такої) та рішенням суду факт
реалізації алкогольного напою не
досліджувався взагалі.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив та
просить суд відмовити в його
задоволенні з мотивів, наведених у
запереченні на позовну заяву та
запереченні на додаткові пояснення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про відмову у задоволенні
адміністративного позову, виходячи з
наступного:

11 липня 2014 року ДПІ у Виноградівському
районі прийнято податкове
повідомлення - рішення за №
735/22-/901 (а.с.6) про застосування до
ОСОБА_3 фінансових санкцій (штрафу) у
розмірі 6800,00 грн. за порушення п. 2 ч. 1
ст. 15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів".

Вказане рішення прийняте на підставі
направлених прокуратурою
Закарпатської області (лист
прокуратури Закарпатської області від
24.06.2014 року № 07/1-779вих.14.82вх., а.с.52)
матеріалів РВ УМВС України в
Закарпатській області, зокрема,
рапорту від 30.05.2014 року (а.с.53, згідно
якого встановлено факт реалізації
ОСОБА_4 у належному позивачці кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_2" неповнолітньому ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_1) пива "Оболонь світле"
місткістю 0,5 л. за ціною 7,00 грн.),
пояснення неповнолітнього ОСОБА_5
(а.с.54) та власника кафе ОСОБА_3 (а.с.55),
протокол про адміністративне
правопорушення від 02.06.2014 року за № 006227
9 (а.с.56-57) та протокол засідання
адміністративної комісії при
виконкомі Теківської сільської ради
від 12.06.2014 року за № 1 (а.с.58).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15 -3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995
року за № 481/95-ВР (з наступними змінами
та доповненнями, в редакції Закону
станом на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон 481),
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особами, які не
досягли 18 років.

Згідно абзацу дев'ятого ч. 2 ст. 17 Закону
481 - до суб'єктів господарювання
застосується штраф у разі порушення
вимог ст. 15 - 3 цього Закону у сумі 6800 грн.

Частиною 4 ст. 17 Закону 481 встановлено,
що рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї
статті, приймаються органами державної
податкової служби та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України.

Порядок застосування фінансових
санкцій, передбачених ст. 17 Закону 481,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 (з
наступними змінами та доповненнями).
Зазначеним Порядком встановлено, що
підставою для прийняття рішення про
застосування штрафних санкцій є,
зокрема, матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів. Згідно п. 8 Постанови КМ
України від 02.06.2003 року № 790, порядок і
строки розгляду матеріалів, які є
підставою для застосування фінансових
санкцій, та прийняття рішення щодо їх
застосування встановлюються
зазначеними органами відповідно до їх
компетенції.

При цьому, з 1 січня 2011 року (від часу
набрання чинності Податковим кодексом
України, далі - ПК України) у
контролюючих органів в розумінні ПК
України відсутні повноваження щодо
прийняття інших рішень, крім
податкових повідомлень-рішень, якими
можуть бути визначені грошові
зобов'язання, оскільки відповідно до
пункту 10 підрозділу 10 розділу XX ПК
України ("Перехідні положення")
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, Державної
податкової адміністрації України та
інших центральних органів виконавчої
влади, прийняті до набрання чинності
цим Кодексом на виконання законів з
питань оподаткування, та
нормативно-правові акти, які
використовуються при застосуванні
норм законів про оподаткування (в тому
числі акти законодавства СРСР),
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Кодексу, до прийняття
відповідних актів згідно з вимогами
цього Кодексу, з чого вбачається, що
будь-які норми, що прийняті до набрання
чинності ПК України, можуть
застосовуватися лише в частині, що не
суперечить нормам цього Кодексу.

А оскільки ст.. 113 ПК України
передбачено, що штрафні (фінансові)
санкції застосовуються також і за
порушення вимог іншого, крім
податкового, законодавства, якщо
контроль за дотриманням відповідних
норм покладено на контролюючі органи (в
тому числі, на санкції за порушення
норм законодавства, що регулює обіг
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, оскільки контроль
за дотриманням відповідних норм
покладено на органи доходів і зборів
України), то контролюючий орган,
розрахувавши суму грошового
зобов'язання (якою є, в тому числі,
щтрафна санкція за порушення вимог
іншого законодавства, пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14
ПК України) - такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
саме податкове повідомлення-рішення, у
відповідності до п.58.1 ст.58 ПК України.

Виходячи з аналізу вищенаведених
приписів законодавства, податкове
повідомлення - рішення ДПІ у
Виноградівському районі від 11 липня 2014
року № 735/22-/901 (про застосування до
ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 6800,00 грн. за продаж
алкогольних напоїв неповнолітньому)
прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, визначений
законодавством, в зв'язку з чим
відсутні підстави для визнання його
протиправним та скасування.

При цьому судом відхиляються доводи
позивача щодо протиправності
оскарженого рішення в зв'язку зі
скасуванням постанови
адміністративної комісії за рішенням
суду, виходячи з наступного:

Постановою Виноградівського районного
суду від 30 липня 2014 року у справі №
299/2616/14-а (а.с.63-65) визнано протиправною
та скасовано постанову
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Теківської
сільської ради від 12.06.2014 року за № 1
(про притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст.. 156 КУпАП).

Згідно постанови Виноградівського
районного суду від 30 липня 2014 року, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення адміністративною
комісєю при виконавчому комітеті
Теківської сільської ради порушено
вимоги ст.. 268 (щодо розгляду справи в
присутності особи, що притягається до
адміністративної відповідальності) та
ст.. 280 (щодо з'ясування обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи) КУпАП, в зв'язку з
недотриманням вимог КУпАП порушено
права позивача та постанова
адміністративної комісії скасована в
зв'язку з допущеними процедурними
порушеннями.

Згідно ч. 4 ст. 72 КАС України, постанова
суду у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили, є
обов'язковою для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалена постанова суду, лише
в питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою.

Згідно постанови Виноградівського
районного суду від 30 липня 2014 року,
постанова суду ухвалена стосовно
ОСОБА_4 (а не стосовно ОСОБА_3),
встановлені судом процесуальні
порушення при притягненні ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності не
доводить факту відсутності порушень
положень законодавства щодо заборони
продажу алкогольних напоїв
неповнолітньому (та вказані обставини
в межах розгляду справи про скасування
постанови не досліджувались), в зв'язку
з чим відсутні підстави для
застосування до спірних правовідносин
положень ч. 4 ст. 72 КАС України.

Судом відхиляються доводи позивача
щодо протиправності оскарженого
рішення в зв'язку з неналежним його
оформленням (відсутність статусу
позивача як фізичної особи -
підприємця, відсутність даних
свідоцтва про реєстрацію), оскільки
форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику (п.58.1 ст.58 ПК
України), відповідно до якого наказом
Мінфіну України від 28.11.2012 року за № 1236
затверджено Порядок направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень - рішень
платникам податків. Додатком 10 до цього
Порядку наведено форму податкового
повідомлення - рішення форми "С" (саме за
такою формою прийнято оскаржене
податкове повідомлення - рішення), та
вказано ревізити для фіз.. осіб -
підприємців: прізвище, ім'я та по -
батькові особи, реєстраційний номер
облікової картки або серія та номер
паспорта, відтак, відсутні вказані в
позовній заяві найменування статусу
особи як фізичної особи підприємця
та/або дані свідоцтва про реєстрацію
фіз.. особи - підприємця.

Крім того, навіть можливі неточності чи
помилки у рішенні (за умови якщо
рішення прийняте у межах своєї
компетенції та з його змісту можна
чітко встановити зміст цього рішення)
не є підставою для висновку щодо
протиправності спірного рішення і, як
наслідок, про його скасування. Такий
висновок випливає із загального
принципу розгляду податкових спорів,
відповідно до якого перевага надається
змісту документа порівняно з його
зовнішньою формою, в зв'язку з чим не
може бути скасоване вірне по суті
рішення з підстав незначних недоліків
при його оформленні.

Стосовно вимоги збільшеного позову
про стягнення судових витрат на оплату
правової допомоги у сумі 4050,00 грн., суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні такої, виходячи з
наступного: оскільки ст. 90 КАС України
передбачено, що суд присуджує
здійснені стороною (яка не є суб'єктом
владних повноважень) документально
підтверджені судові витрати у випадку
ухвалення судового рішення на її
користь (всі здійснені документально
підтверджені судові витрати) або у разі
часткового задоволення позову
(пропорційно до задоволених вимог),
при цьому, нормами ст. 94 КАС України
передбачено розподіл судових витрат (в
тому числі, витрат на правову допомогу)
пропорційно до задоволених вимог,
тобто, законодавством не передбачено
стягнення понесених судових витрат на
користь позивача у випадку відмови у
задоволенні його позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача. Відповідачем доведено
правомірність оскарженого податкового
повідомлення - рішення, вимоги позову
щодо визнання його протиправним та
скасування не відповідають вимогам
законодавства та встановленим в
судовому засіданні обставинам справи,
що підтверджені належними та
допустимими доказами, в зв'язку з чим в
задоволенні позову про його оскарження
слід відмовити, як і слід відмовити в
задоволенні вимоги про стягнення
понесених витрат на правову допомогу.

У відповідності до ст.. ст.. 94, 98 КАС
України та з врахуванням суми
судового збору, сплаченого позивачем
при подані позову (у відповідності до
ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір" у розмірі 182,70 грн., згідно
квитанції від 11.08.2014 року № к2/В/91, а.с.20)
та з врахуванням встановленої цим
законом мінімальної суми судового
збору при зверненні до
адміністративного суду вимогами
майнового характеру, у відповідності
до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір" слід стягнути з ОСОБА_3 на
користь бюджету суму недоплаченого
судового збору у розмірі 1644,30 грн. У
відповідності до ч. 2 ст. 94 КАС України
та в зв'язку з відсутністю судових
витрат відповідача, судові витрати на
користь ДПІ у м. Ужгороді не стягуються
та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у
виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання недійсним та
скасування податкового повідомлення -
рішення та стягнення витрат на правову
допомогу - відмовити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до
Державного (місцевого) бюджету суму
недоплаченого судового збору у розмірі
1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок
чотири гривні тридцять копійок).

3. Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

Суддя С.І.
Рейті