Справа № 673/872/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 673/872/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області на постанову Деражнянського
районного суду Хмельницької області
від 09 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
відмови здійснити розрахунок пенсії
протиправною та зобов'язання здійснити
розрахунок пенсії.

Відповідно до постанови
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 09.07.2014 року
вказаний позов задоволено: визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі щодо
невключення позивачу суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, в
заробітну плату для призначення їй
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу»; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі здійснити
розрахунок пенсії позивачу,
призначеної їй відповідно до Закону
України «Про державну службу» з 29
березня 2013 року, включивши до сум
заробітної плати, з якої нараховується
пенсія, суми матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та матеріальної допомоги на
оздоровлення до відпусток.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просять
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Від позивача на адресу суду надійшла
заява про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, з
29.03.2013 року позивачу призначено пенсію
по віку за станом здоров'я відповідно
до Закону України «Про державну службу,
що підтверджується довідкою
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі №910 від 18.06.2014
року та матеріалами пенсійної справи,
оглянутої в судовому засіданні.

При розрахунку пенсії позивачки
відповідачем було взято до уваги
довідки про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подаються для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», форма яких
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України №5-1 від 14.02.2011
року.

Згідно з вказаними довідками, сума
нарахованої позивачу за період з 01.03.2012
року до 28.02.2014 року заробітної плати, на
яку нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, становила 21802,70
грн., із яких: надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи - 7210,25 грн.,
премії - 6568,31 грн., премії до державних,
професійних свят, ювілейних дат - 150
грн., матеріальна допомога на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань - 7874,14 грн.
Проте з'ясовано, що при розрахунку
пенсії позивачки було враховано лише
виплати у розмірі 15538,56 грн., в тому
числі 1610 грн. заробітної плати та 13928,56
грн. доплат і надбавок. Суму ж інших
виплат, зокрема, матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, у розмірі
7874,14 грн. при розрахунку пенсії
включено не було.

05.06.2014 року позивачка звернулася до
відповідача із заявою про здійснення
розрахунку розміру її пенсії із
включенням до сум заробітної плати сум
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток, проте згідно з письмовим
повідомленням відповідача №27/М-4 від
10.06.2014 року їй у цьому було відмовлено
із тих підстав, що матеріальна допомога
не являється надбавкою чи премією в
розумінні ст. 33 Закону України «Про
державну службу».

Суд першої інстанції при ухвалені
оскарженої постанови виходив з
обґрунтованості та доведеності
позовних вимог, а відтак наявності
підстав для задоволення
адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Так, ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року
«Про державну службу» передбачено, що
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 33 цього Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Постановою Кабінету Міністрів України
№268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівникам апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» встановлені
види надбавок, які враховуються при
призначенні пенсій відповідно до
Закону. До них відносяться надбавки: за
високі досягнення у праці, за знання та
використання в роботі іноземної мови,
за почесне звання «заслужений»,
доплата за науковий ступень.

Згідно із ст. 2 цього Закону та
Інструкцією зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року № 5, визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати, у
тому числі компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати,
матеріальна допомога, яка надається
всім або більшості працівників, та
виплати соціального характеру.

Разом з тим, статтею 66 Закону України
від 05.11.1991 року «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

У відповідності до ч. 1 цієї статті, до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяли на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Нормами ст. 41 Закону України від 09.07.2003
року «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначено
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань у відповідності до наведених
нормативно-правових актів є складовою
заробітної плати. На їх суми
нараховуються страхові внески на
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування, що відображено у
вищенаведеній довідці форми 5-1, наявній
в матеріалах справи.

Отже, отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, повинні
враховуватися в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС
України, судом першої інстанції було
встановлено, що відповідачі не довели
правомірності прийнятого відносно
позивачки наказу про припинення
перебування на державній службі та
звільнення з митних органів.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив обставини
справи і дав їм належну правову оцінку.

Згідно зі ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
залишення в силі постанови суду першої
інстанції, оскільки вона прийнята у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час її розгляду в
суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 09 липня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.