Справа № 815/7878/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/7878/13-а

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції:
Аракелян М. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого -
Яковлєва О.В.,

суддів -
Лук'янчук О.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря -
Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 20
січня 2014 року, у справі за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Четвертого
інспекційного відділу Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг та Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів - Кредитної
спілки "Одеське кредитне товариство" та
Кредитної спілки "Морське кредитне
товариство" про зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 року
відмовлено в задоволені позову про
зобов'язання Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг прийняти
рішення про повернення ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 коштів, за рахунок держави, у
розмірі 47302 грн. та 247813,14 грн.,
відповідно.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням позивачами подано
апеляційну скаргу з якої вбачається
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права, а тому просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що висновок суду
першої інстанції не відповідає
встановленим обставинам у справі, так
як відповідачами, як суб'єктами владних
повноважень, які наглядають за
діяльністю кредитних спілок, допущено
протиправну бездіяльність, яка
призвела до отримання позивачами
збитків через невиконання
вищевказаними кредитними спілками
своїх зобов'язань, а тому дані кошти
підлягають відшкодуванню за рахунок
держави.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 є вкладником КС
„Морське кредитне товариство" за
депозитним договором №192/08-Ф від 14.08.2008
року та на підставі депозитного
договору №ОКОВ2ДВ-6850 від 15.01.2009 року є
вкладником КС „Одеське кредитне
товариство". ОСОБА_2 відповідно до
договору №ОКОВ2ДВ-0389 є вкладником КС
„Одеське кредитне товариство".

На підставі рішень Київського
районного суду м.Одеси та Приморського
районного суду м.Одеси - на користь
даних громадян, з вищевказаних
кредитних спілок, стягнуто кошти, у
розмірі 247813,14 грн. та 47302 грн.,
відповідно.

Вказані судові рішення набрали
законної сили та за ними видано
виконавчі листи, проте рішення судів на
даний час не виконано та кошти даним
громадянам не виплачено, а тому
останніми подано нові позови, у яких
заявлено вимоги про зобов'язання
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг прийняти рішення про
повернення даних коштів за рахунок
держави, оскільки саме через
бездіяльність даного державного
органу, вищевказаними кредитними
спілками й нанесено збитки позивачам.

За наслідком встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо
необґрунтованості позовних вимог, з
яким погоджується судова колегія з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції
України - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Указом Президента України №1069/2011
від 23.11.2011 року „Про ліквідацію
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України" ліквідовано
Державну комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України та Указом
Президента України №1070/2011 від 23.11.2011
року утворено Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг.

Відповідно до ст.39 Закону України
„Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг" -
у разі порушення законів та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг, національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, застосовує заходи впливу
відповідно до закону. Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, обирає та застосовує заходи
впливу на основі аналізу даних та
інформації стосовно порушення,
враховуючи наслідки порушення та
наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до ст.40 даного Закону
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) - уповноважений
орган, може застосовувати такі заходи
впливу: 1) зобов'язати порушника вжити
заходів для усунення порушення; 2)
вимагати скликання позачергових
зборів учасників фінансової установи;
3) накладати штрафи в розмірах,
передбачених статтями 41 і 43 цього
Закону; 4) тимчасово зупиняти або
анулювати ліцензію на право здійснення
діяльності з надання фінансових
послуг; 5) відсторонювати керівництво
від управління фінансовою установою та
призначати тимчасову адміністрацію; 6)
затверджувати план відновлення
фінансової стабільності фінансової
установи; 7) порушувати питання про
ліквідацію установи. Порядок та умови
застосування заходів впливу
встановлюються законами України та
нормативно-правовими актами
Уповноваженого органу. Рішення
Уповноваженого органу щодо
застосування заходів впливу у вигляді
тимчасової адміністрації є виконавчим
документом.

Судовою колегією встановлено, що
Національною комісією, яка здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, проведено перевірку
діяльності вищевказаних кредитних
спілок.

До Кредитної спілки „Морське
кредитне товариство" застосовано
Розпорядження №134/10/4 від 17.03.2006 року
про усунення порушень вимог
законодавства про фінансові послуги до
01.06.2006 року, проте Кредитною спілкою не
виконано розпорядження, у зв'язку з
чим відповідачем застосовано захід
впливу у формі Розпорядження
Держфінпослуг №541 від 09.07.2010 року, яким
Кредитну спілку „Морське кредитне
товариство" виключено із реєстру
фінансових установ та анульоване
Свідоцтво про реєстрацію фінансової
установи.

До Кредитної спілки „Одеське
кредитне товариство" застосовано
Розпорядження Держфінпослуг №238/10/3 від
29.05.2008 року про усунення порушень вимог
законодавства про фінансові послуги.
Кредитною спілкою не виконано дане
розпорядження, у зв'язку з чим
відповідачем застосовано захід
впливу у формі Розпорядження
Держфінпослуг №319 від 15.04.2010 року та КС
„Одеське кредитне товариство"
виключено із реєстру фінансових
установ та анульоване Свідоцтво про
реєстрацію фінансової установи.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, здійснено контроль за
діяльністю даних спілок та винесено
відповідні рішення про застосування
заходів впливу, у межах та у порядок
визначений спеціальним законом.

Судова колегія також зазначає, що у
відповідності до вищезазначених норм,
якими визначено мету, форму, завдання
та повноваження Нацкомфінпослуг - у
відповідача відсутні повноваження
щодо прийняття рішення про повернення
коштів вкладників кредитних спілок за
рахунок держави, а тому позовні вимоги
позивачів не ґрунтуються на вимогах
закону та не можуть бути виконані за
відсутності відповідних правових норм.

Крім того судова колегія зазначає,
що оскільки судовими рішеннями, які
набрали законної сили, вже стягнуто
дані кошти з відповідних кредитних
спілок, яких й визнано боржниками - то
прийняття будь-якого іншого судового
рішення про стягнення цих же коштів з
інших органів, установ чи організацій -
фактично суперечить вже прийнятим
судовим рішенням, що є недопустимим.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
- залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 20 січня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
О.В. Лук'янчук

Т.М. Танасогло