Справа № 809/608/14
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року м.
Львів
Справа № 876/4076/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Калуського
міськрайонного управління юстиції
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2014 року по справі № 809/608/14 за
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції Івано-Франківської області про
скасування державної реєстрації права
власності на нерухоме майно, треті
особи на стороні позивача, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Калуського
міськрайонного управління юстиції
Івано-Франківської області, в якому
просила скасувати реєстрацію за ОСОБА_2
та ОСОБА_3 права власності на квартиру
АДРЕСА_1 в Державному реєстрі прав на
нерухому майно від 12 вересня 2013 року №
5815102.

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що державний реєстратор
прав на нерухоме майно Коваленко В.С.,
незважаючи на скасування судом
заочного рішення, яким за ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1, відмовив у
скасуванні записів про державну
реєстрацію за вказаними особами права
власності на згадану квартиру.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2014 року позов задоволено,
скасовано рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції Івано-Франківської області
Коваленка В.С. про державну реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану на ОСОБА_2 та
ОСОБА_5

Реєстраційна служба Калуського
міськрайонного управління юстиції
Івано-Франківської області подала
апеляційну скаргу, в якій покликається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції і прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
державним реєстратором було
правомірно проведено державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 на підставі рішення Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 14
серпня 2013 року, яке набрало законної
сили 24 серпня 2013 року.

В судовому засіданні позивач
заперечила проти вимог апеляційної
скарги, посилаючись на те, що
оскаржуване рішення прийняте з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, просила
відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача та треті особи
в судове засідання не з'явилися, хоча їх
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце розгляду справи,
подали до суду заяви про розгляд справи
без їх участі, що відповідно до частини
4 статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням державного реєстратора
Коваленко В.С. Реєстраційної служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції Івано-Франківської області про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 12 вересня 2013 року № 5815102
проведено державну реєстрацію права
приватної власності по 1/3 квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно з витягами з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 12
вересня 2013 року № 9310686 та № 9310878
підставою виникнення права власності є
заочне рішення Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 14
серпня 2013 року по справі № 345/4145/13-ц,
яким визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності на спадкове майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_6, а саме
по 1/3 частини квартири, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане заочне рішення скасоване
ухвалою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 03
грудня 2013 року, а ухвалою Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 06
грудня 2013 року вказану справу залишено
без розгляду.

В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звертались до відповідача з заявами
про припинення права власності на
нерухоме майно зазначене вище, однак,
рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Нілової А.О.
Державної реєстраційної служби
України від 09 січня 2014 року № 9773948
відмовлено в їх задоволенні з
посиланням на відсутність фактів
знищення нерухомого майна або відмови
власників, як підстав для припинення
права власності на нерухоме майно.

Разом з тим, як видно з довідки
Калуської міської державної
нотаріальної контори
Івано-Франківської області від 25 січня
2014 року № 41/02-14, спадкоємцем на майно
померлого ОСОБА_6 станом на 25 січня 2014
року є ОСОБА_1

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень врегульовано Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Статтею 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» встановлені
підстави для державної реєстрації прав
та їх обтяжень, частиною 1 якої
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом; свідоцтв про
право власності на нерухоме майно,
виданих відповідно до вимог цього
Закону; свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом; рішень судів, що
набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Отже, скасування запису про державну
реєстрацію права власності можливе
лише у випадку скасування рішення про
таку державну реєстрацію.

Окремо слід зазначити, що державний
реєстратор на момент прийняття рішень
про державну реєстрацію права
власності діяв правомірно, оскільки
такі реєстрації були проведені на
підставі рішення суду, яке набрало
законної сили.

Згідно з статтею 41 Конституції України
та статтею 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права та обмежений у
його здійсненні.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що оскільки
заочне рішення суду, на підставі якого
проведено державну реєстрацію права
приватної власності на 2/3 частини
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було
скасоване та їх позов до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове
майно залишено без розгляду, подальше
відображення у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно записів
про право власності вказаних осіб на
належне позивачу нерухоме майно є
таким, що порушує гарантоване
Конституцією та законами України права
ОСОБА_1 на володіння, користування
і розпорядження своєю власністю.

Також слід зазначити, що відповідно до
Порядку взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб,
затвердженого наказом Міністра
юстиції України «Про заходи взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб» від 02 квітня 2013
року № 607/5, під час проведення
державної реєстрації права власності
та/або речових прав на нерухоме майно,
що виникають на підставі рішення суду,
про зобов'язання органу державної
реєстрації прав та/або державного
реєстратора прав на нерухоме майно
органу державної реєстрації прав
вчинити дії щодо державної реєстрації,
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно або
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
прийняття рішення, на підставі якого
вноситься запис про державну
реєстрацію скасування державної
реєстрації речових прав віднесено до
обов'язків державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Калуського міськрайонного
управління юстиції Івано-Франківської
області залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2014 року по справі №
809/608/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 29
серпня 2014 року.