Справа № 2а-10507/11
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року м.
Львів Справа № 9104/153375/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 21 лютого 2012
року по справі № 2-а-204/12 за позовом
ОСОБА_1 до департаменту соціальної
політики Луцької міської ради
Волинської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до
департаменту соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області, в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
припинення виплати йому грошової
компенсації вартості продуктів
харчування та зняття його з обліку в
цьому органі як отримувача соціальної
допомоги, визнати незаконним та
скасувати рішення відповідача, яким
припинено виплату йому грошової
компенсації вартості продуктів
харчування, а також зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
йому грошову компенсацію вартості
продуктів харчування у розмірах,
визначених відповідними
нормативно-правовими актами, за період
з грудня 2009 року по листопад 2011
року включно.

Позовні вимоги обґрунтовував
посиланням на норми Інструкції щодо
порядку оформлення і ведення особових
справ отримувачів усіх видів
соціальної допомоги, затвердженої
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19
вересня 2006 року N 345 (далі -
Інструкція), та статті 21 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Крім цього, просив поновити строк
звернення до суду, так як відповідач
повідомив його про припинення виплати
йому грошової компенсації вартості
продуктів харчування листом від 16
грудня 2011 року № К-931/060/20-8.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 21 лютого
2012 року поновлено строк звернення
до суду з даним позовом та відмовлено в
його задоволенні.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та прийняти
нове, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що судом першої
інстанції не враховано, що він не
подавав заяви про припинення виплати
грошової компенсації вартості
продуктів харчування, а відтак, у
відповідача відсутні були правові
підстави припиняти їх виплату.
Зазначає, що сам факт зміни ним місця
реєстрації не є безумовною та
самостійною підставою для припинення
йому виплат.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Розглядаючи спір по суті заявлених
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем з поважних причин
пропущено строк звернення до суду,
однак, такі задоволенню не підлягають,
так як департамент соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області правомірно припинив йому
виплату у зв'язку зі зміною місця
реєстрації.

Однак, суд апеляційної інстанції
частково погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Спірні правовідносини у цій справі є
триваючими, тобто пов`язаними із
періодичною можливою невиплатою
позивачу грошової компенсації
вартості продуктів харчування.

До суду позивач звернувся 29 грудня 2011
року, тобто позовні вимоги за період з
01 грудня 2009 року по 28 грудня 2010 року
заявлені після спливу річного строку
звернення до суду, встановленого
частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Наведені позивачем обставини щодо
поважності причин пропуску строку
звернення до суду не дають підстав для
висновку про те, що він пропущений з
поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції чинній на момент
розгляду справи судом першої
інстанції) адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Отже, встановивши, що позовна заява в
частині позовних вимог за період з 01
грудня 2009 року по 28 грудня 2010 року
подана до суду після спливу річного
строку звернення до суду,
встановленого частиною 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, та без викладу обставин, які б
свідчили про поважність причин його
пропуску, суд першої інстанції повинен
був залишити вказаний позов в цій
частині без розгляду, а не розглядати
його по суті заявлених вимог.

Що стосується позовних вимог,
заявлених в межах річного строку
звернення до суду, то слід зазначити
наступне.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС другої категорії
та перебуваючи на обліку у
департаменті соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області до листопада 2009 року отримував
компенсацію вартості продуктів
харчування, передбачену статтею 21
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно з даними Єдиного державного
автоматизованого реєстру осіб, які
мають право на пільги, позивача з 07
вересня 2007 року знято з реєстраційного
обліку в м. Луцьку.

У зв'язку з тим, що на виклик з проханням
з'явитись в департамент соціальної
політики Луцької міської ради
Волинської області з документами, що
засвідчують особу, позивач не з'явився
та не надав вчасно достовірні
відомості про місце реєстрації,
виплату компенсацій та допомог,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», йому
припинено на підставі рішення
відповідача про закриття справи від 19
листопада 2009 року.

Пунктом 6 частини 1 статті 21 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, віднесеним до категорії 2
передбачено надання компенсацій 25
процентів вартості продуктів
харчування за фізіологічними нормами,
встановлюваними Міністерством охорони
здоров'я України.

Відповідно до пункту 3 Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 вересня
2005 року N 936 (далі - Порядок), призначення
громадянам компенсацій, допомоги
певних видів та надання пільг
здійснюється за єдиною заявою
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 17 серпня 2002 року N
1146 «Про вдосконалення механізму
надання соціальної допомоги».

Органи соціального захисту населення,
що проводять нарахування та виплати,
передбачені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», звіряють у
разі потреби отриману від громадян
інформацію щодо правомірності
нарахування компенсаційних виплат з
відділами персоніфікованого обліку
згідно з Єдиним автоматизованим
реєстром осіб, які мають право на
пільги відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 29 січня
2003 року N 117.

Згідно з пунктом 4 Порядку виплата
компенсацій та допомоги певних видів,
передбачених Законом, проводиться
центрами по нарахуванню і виплаті
соціальних допомог, управліннями праці
та соціального захисту населення
районних (міських) держадміністрацій,
виконкомів міських, районних у містах
рад за місцем реєстрації громадян
працюючим і непрацюючим громадянам та
пенсіонерам.

Разом з тим, у разі зміни місця
реєстрації або місця роботи громадянин
для отримання виплати за новим місцем
реєстрації або місцем роботи подає
протягом трьох місяців заяву та
довідку про отримані виплати
(нарахування) (абзац 5 пункту 3 Порядку).

Підпунктом 9.1 пункту 9 Інструкції
встановлено, що у разі переїзду
отримувача соціальної допомоги в іншу
місцевість виплата допомоги за старим
місцем проживання (реєстрації)
припиняється. За новим місцем
проживання (реєстрації) допомога
призначається (подовжується її
виплата) на підставі заяви та
документів, визначених у відповідних
нормативно-правових актах.

Згідно з підпунктом 9.2 пункту 9
Інструкції припинення виплати (зняття
з обліку) здійснюється на підставі
заяви отримувача допомоги або запиту
особової справи Управління за новим
місцем його проживання (реєстрації).

Таким чином, припинення виплати
грошової компенсації вартості
продуктів харчування, передбаченої
статтею 21 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», можливе як за заявою
самого отримувача, так і у випадку
підтвердження належним чином факту
зміни місця його проживання
(реєстрації).

Зміна місця проживання ОСОБА_1
підтверджується адресною довідкою від
30 жовтня 2009 року.

З урахуванням зазначеного, рішення
департаменту соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області про закриття справи від 19
листопада 2009 року прийняте правомірно,
а відтак, правові підстави для
нарахування та виплати позивачу
грошової компенсації вартості
продуктів харчування за період з 29
грудня 2010 року по 30 листопада 2011 року
відсутні.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування
оскаржуваної постанови та ухвалення
нового рішення.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 203, 205, 207,
254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 21 лютого 2012
року по справі № 2-а-204/12 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 до департаменту соціальної
політики Луцької міської ради
Волинської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії в частині позовних вимог за
період з 01 грудня 2009 року по 28 грудня 2010
року залишити без розгляду.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський