Справа № 816/3140/14
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа
№ 816/3140/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Дубовик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2014 року Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області /надалі - позивач;
Кременчуцька ОДПІ/ звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 /надалі -
відповідач; ФОП ОСОБА_1./ про стягнення
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1300 грн. 09 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що за відповідачем
рахується податковий борг у загальному
розмірі 1300 грн. 09 коп., що виник
внаслідок несплати відповідачем
єдиного податку з фізичних осіб за
період з 20.07.2013 по 20.12.2013.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча в матеріалах справи
наявні докази, що він належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи; письмові заперечення
проти позову не подав.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за можливе розглянути справу за
відсутності представника позивача та
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 25.08.2011 та перебуває
на обліку в Кременчуцькій ОДПІ з
26.08.2011 за № 49639.

Згідно заяви фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про застосування спрощеної
системи оподаткування вх. № 1724/14 від
23.01.2012 відповідач з 01.01.2012 перейшов на
спрощену систему оподаткування та
обрав 2 групу платника єдиного внеску.

Згідно пунктів 291.2 та 291.3 статті 291
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності. Юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10
Податкового кодексу України
встановлено, що єдиний податок
належить до місцевих податків.

За приписами пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України, суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на групи
платників єдиного податку. Згідно з
підпунктом 2 цього пункту до другої
групи належать фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до п. 293.1, 293.2 статті 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Рішенням Кременчуцької міської ради
Полтавської області позачергової XV
сесії міської ради VI скликання від
17.01.2012 "Про внесення змін до рішення
міської ради від 05.07.2011 "Про
затвердження Положення про механізм
справляння та порядок сплати єдиного
податку у місті Кременчуці"
затверджено Положення про механізм
справляння та порядок сплати єдиного
податку у м. Кременчуці у новій
редакції. Підпунктом 2.2.2 цього
Положення, яке є додатком до рішення
Кременчуцької міської ради від 17.01.2012,
встановлено ставки єдиного податку для
фізичних осіб-підприємців, які
здійснюють господарську діяльність, з
розрахунку на календарний місяць,
зокрема, для другої групи платників
єдиного податку - в розмірі 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір єдиного податку з
фізичних осіб у 2013 році становить - 229
грн. 40 коп.

Згідно з пунктом 295.1 статті 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Однак, відповідачем обов'язок зі сплати
єдиного податку у повному обсязі та у
строки, визначені Податковим кодексом
України, не виконано.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 ст. 87 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
наявності у платника податків
податкового боргу контролюючі органи
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків. У
такому ж порядку відбувається
зарахування коштів, що надійдуть у
рахунок погашення податкового боргу
платника податків відповідно до статті
95 цього Кодексу або за рішенням суду у
випадках, передбачених законом.

Матеріалами справи підтверджено, що
Кременчуцькою ОДПІ зараховано у
рахунок погашення податкового боргу
відповідача переплату в сумі 76 грн. 31
коп.

Відповідно до підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відтак, за відповідачем рахується
податковий борг в розмірі 1300 грн. 09 коп.,
що виник у зв'язку з несплатою грошових
зобов'язань по єдиному податку з
фізичних осіб за період з 20.07.2013 по
20.12.2013.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

За змістом пункту 59.5 статті 59
Податкового кодексу України у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

06.11.2013 Кременчуцькою ОДПІ винесено та
направлено на адресу відповідача 08.11.2013
податкову вимогу форми "Ф" № 407-17/165,
конверт з якою повернуто до
Кременчуцької ОДПІ поштовою установою
з відміткою "за закінченням терміну
зберігання", що підтверджується копією
фіскального чеку та конверту.

Доказів оскарження відповідачем даної
податкової вимоги до суду не надано.

Таким чином, за відповідачем рахується
податковий борг з єдиного податку з
фізичних осіб у розмірі 1300 грн. 09 коп.,
що підтверджується витягом з облікової
картки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1.

Враховуючи наявність у відповідача
обов'язку зі сплати грошових
зобов'язань, а у позивача - прав на
контроль за сплатою грошових
зобов'язань і штрафних (фінансових)
санкцій та на звернення до суду з
позовом про стягнення заборгованості,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову - про стягнення податкового
боргу по єдиному податку з фізичних
осіб у розмірі 1300 грн. 09 коп.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Згідно частини 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1300 грн. 09 коп.
(одна тисяча триста гривень дев'ять
копійок) на р/р 0008, одержувач: УК у
м. Кременчуці /м. Кременчук/ 18050400, код
одержувача: 37965850, банк одержувача:
ГУДКС України у Полтавській області,
МФО: 831019.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 02
вересня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич