Справа № 1601/2а-3810/11
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 р.Справа № 1601/2а-3810/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Кременчуцькому районі
Полтавської області на ухвалу
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
12.08.2013р. по справі № 1601/2а-3810/11 за
заявою Відділу державної виконавчої
служби Кременчуцького районного
управління юстиції Полтавської
області про вирішення питання про
зміну способу і порядку виконання
постанови Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01.03.2011 року по справі №2а-3810/11

за позовом Прокурора м.
Кременчука в інтересах ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Кременчуцькому районі
Полтавської області

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач)
звернулась до Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області (надалі по тексту
відповідач), в якому просила суд:

- визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області щодо нарахування і
виплати ОСОБА_2 щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни (30%
надбавки до пенсії) з 01.01.2006 року по
31.12.2010 року протиправними;

- зобов"язати Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області здійснити
нарахування допомоги, передбаченої ст.
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком та сплатити ОСОБА_1
недоплачену суму доплати за період з
01.01.2006 року по 31.12.2010 року.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01.03.2011 року адміністративний позов
прокурора м. Кременчука в інтересах
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Кременчуцькому районі
Полтавської області задоволено
частково.

Визнано протиправно бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області в частині не нарахування та
не виплати підвищення до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у період
з 19.07.2010 року по 01.03.2011 року.

Зобов"язано Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1 с.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 19.07.2010 року по 01.03.2011
року з урахуванням проведених виплат.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1.70 грн..

В іншій частині позовних вимог в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області залишено без задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01.03.2011р. по справі № 1601/2а-3810/11 в
частині задоволення позовних вимог
залишено без змін.

05.08.2013 р. Відділом державної виконавчої
служби Кременчуцького районного
управління юстиції Полтавської
області подано заяву про зміну способу
та порядку виконання зазначеного
рішення суду.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 12.08.2013р. заяву Відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного управління юстиції
Полтавської області задоволено.

Замінено спосіб і порядок виконання
постанови Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01.03.2011 року справа № 2а-3810/11 року за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України
Кременчуцького району Полтавської
області про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії, а саме визначити наступний
порядок виконання рішення: стягнути з
Управління Пенсійного фонду України
Кременчуцького району Полтавської
області на користь ОСОБА_1 нараховану,
але не виплачену пенсію в сумі 1013 грн. 70
коп. за період з 19.07.2010 року по 01.03.2011
року.

Управління Пенсійного фонду України
Кременчуцького району Полтавської
області, не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», Кодексу
адміністративного судочинства
України, просить оскаржувану ухвалу
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні заяви відмовити.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
якими не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, що є
підставою для зміни способу і порядку
виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
постановою від 01.03.2011 року частково
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, у
тому числі й стосовно зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок пенсії з підвищенням її
розміру на 30 % мінімальної пенсії за
віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період 19.07.2010 року по 01.03.2011
року. з урахуванням фактично
проведених виплат.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Таким чином, зобов'язання, покладені на
відповідача судом першої інстанції, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

За таких обставин Відділ державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного управління юстиції
Полтавської області просив змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Отже, суд першої інстанції,
задовольняючи частково заяву про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

З наведеної норми вбачається, що суд
може змінити спосіб виконання рішення
лише у виняткових випадках, за
наявності обставин, що ускладнюють
його виконання за умови надання
достатніх доказів наявності таких
обставин.

Колегія суддів зазначає, що
матеріалами справи не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

З огляду на викладені правові норми та
зазначені обставини справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
задоволення заяви державного
виконавця про зміну способу виконання
судового рішення фактично змінює зміст
резолютивної частини судового рішення,
що є недопустимим.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність встановлених
законом підстав для зміни способу і
порядку виконання рішення шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

Враховуючи викладене, висновки суду
першої інстанції щодо наявності
підстав для задоволення заяви про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду, є необґрунтованими.

Отже, переглянувши рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржувана ухвала про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення через порушення норм
процесуального права підлягає
скасуванню з прийняттям нової ухвали
про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
12.08.2013р. по справі № 1601/2а-3810/11
скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні заяви Відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького районного управління
юстиції Полтавської області про зміну
способу і порядку виконання постановия
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
01.03.2011 року по справі №2а-3810/11 за позовом
Прокурора м. Кременчука в інтересах
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області про зобов'язання
здійснити перерахунок, нарахування та
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни,

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.Судді
Мінаєва О.М. Шевцова Н.В. Повний текст
ухвали виготовлений 21.07.2014 р.