Справа № 185/8148/14-а
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/8148/14-а
Провадження № 2-а/185/208/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року о 14.00 год. суддя
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області Головін В.О.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження спpaвy за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення в
Павлоградської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області, в якому просить суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування та виплати їй державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею триічного віку за 2014рік;
зобов'язати відповідача призначити,
перерахувати, виплатити
заборгованість та сплачувати допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім`ям з дітьми», починаючи з 01 липня
2014року у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6-років щомісяця до
закінчення строку передбаченого
законом виплати.

В обрунтування позову зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину - сина
ОСОБА_2 і згідно Закону України «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми»
перебуває на обліку у відповідача,
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.
Позивач вважає, що відповідач невірно
нарахував та встановив позивачу розмір
сум, гарантованих державою - допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Позивачу гарантована
державою соціальна державна допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до діючого
законодавства України повинна
нараховуватися у розмірі
встановленого ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім`ям з дітьми». Однак,
всупереч вимогам вказаного Закону
відповідач сплачує їй допомогу на
дитину в розмірах менших, ніж вказано в
Законі. Просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 18.08.2014року зазначений
адміністративний позов в частині
позовних вимог про визнання дій
неправомірними за період з 01.01.2014
року по 14.02.2014року, залишено без
розгляду, на підставі ст. 100 КАС України.

Відповідач у встановлений
десятиденний строк надав суду
заперечення проти позову, просив суд
відмовити в задоволенні позову.

Оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, встановлено
наявність достатніх підстав для
прийняття рішення та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню частково виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, згідно свідоцтва про
народження, є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та з
27.02.2013 року отримує допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Розмір допомоги, яку
отримала позивач, складає: липень 2013р. -
листопад 2013р. 130,00грн., грудень 2013р. -
червень 2014р. 514,67грн., червень 2014р. -
130,00грн., що підтверджується довідкою
УСЗН № 1074 від 24.07.2014 року.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні грунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування. їх
посадові особи зобов`язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб,що передбачені Конституцією та
законами України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім`ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Тобто, Закон України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім`ям з
дітьми, крім допомоги у зв язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення нею
трирічного віку,

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно з ч. 1 ст. 15, п. 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» ЗУ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» зі
змінами, внесеними п. 23 розділу 2 ЗУ «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року
- 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

Так дійсно, Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008
визнано недійсними деякі положення ЗУ
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» стосовно
внесення змін до деяких законодавчих
актів, але відповідно до зазначеного
Рішення положення п. 23 розділу 2 ЗУ «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» не було
предметом розгляду Конституційного
Суду України, і відповідно
неконституційним не визнавались.

Проте відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», Розділ І цього Закону
набирає чинності з 01.01.2008 року і діє по
31.12.2008 року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Так, ані Законом України «Про державний
бюджет України» на 2009-2014 роки, ані
іншими законами, не встановлювалось на
2009-2014 роки інший ніж у Законі № 2811-ХІІ
розмір допомоги, та не надавалось
Кабінету Міністрів України право
визначати розміри такої допомоги, а дії
Законів про бюджет діяли, відповідно,
лише у 2009 та 2010 роках, отже відповідач з
1 січня 2011 року, повинен був керуватися
Законом № 2811- ХІІ, а положення
Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р.
застосовуватися не може, оскільки воно
в частині розміру допомоги
суперечить вищевказаному закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми та перелік
документів, необхідних для призначення
допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, з огляду на
положення ч.1 ст.2, ч.1 ст.6 КАС України,
позовні вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача в подальшому
проводити нарахування та виплату
щомісячної державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, задоволенню не
підлягають, оскільки відсутні правові
підстави прийняття рішення відносно
прав, які ще не порушеною та відсутні
будь-які законні підстави для
винесення постанови на майбутні
періоди, так як за змістом зазначених
норм КАС України суд може захистити вже
порушене право, свободу чи інтерес, а не
грунтувати своє рішення на припущеннях
щодо можливого порушення прав позивача
відповідачем у майбутньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Разом з тим, судом приймається до уваги,
що згідно Закону України "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні", з 01 липня 2014 року
внесено зміни до Закону України "про
державну допомогу сім"ям з дітьми" та
виключено розділ ІV цього Закону
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку".

Таким чином, після 01 липня 2014 року
будь-які правові підстави для виплати
позивачеві допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відсутні та позовні вимоги може
бути задоволено лише до 30 червня 2014
року, тобто до змін в законодавстві
України.

З урахуванням наведеного, вимог ч. 2 ст.
11 КАС України, з метою повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача, суд
вважає за необхідне позов задовольнити
частково та визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови позивачу
перерахувати та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 15.02.2014 р. по 30.06.2014р., відповідно
до статті 15 Закону України «про
державну допомогу сім`ям з дітьми» в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років; зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу недоотриману суму державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 15.02.2014р. по 30.06.2014р. включно, в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, встановленого
законом та забезпечити виплату цих
коштів з урахуванням проведених
виплат. У задоволені іншої частини
позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України,
суд також вважає за необхідне стягнути
з Державного бюджету України на
користь позивача понесені по справі
судові витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2,6,8,9,69,94,104,159,160,163,183-2 КАС України,
суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення в
Павлоградської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради щодо
відмови ОСОБА_1 перерахувати та
виплатити державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 15.02.2014р. по
30.06.2014р., відповідно до статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми» в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоотриману суму державної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 15.02.2014 р. по
30.06.2014 р. включно, відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім`ям з дітьми» в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого законом, з урахуванням
проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ін НОМЕР_1) витрати по
оплаті судового збору в сумі 73 гривні
08 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Павлоградський міськрайонний
суд Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:

В.О. Головін