Справа № 806/8558/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/30349/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

суддів: Конюшка К.В.,

Кравцова О.В.,

при секретарі: Руденко Н.В.,

за участю представників сторін: від
позивача: ОСОБА_2, третіх осіб: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради, третя
особа - товариство з додатковою
відповідальністю "Житомирбудцукор",
ОСОБА_3, про визнання протиправними дій,
скасування державної реєстрації права
власності,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до
комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради, третя
особа - товариство з додатковою
відповідальністю "Житомирбудцукор",
ОСОБА_3, про визнання незаконними дій
щодо здійснення державної реєстрації
права власності на димову трубу
позначеною літерою №Д1 по АДРЕСА_1 за
товариством з додатковою
відповідальністю "Житомирбудцукор" на
підставі змін до переліку Фонду
державного майна України від 27.04.2011
№04/1048 та скасування державної
реєстрації права власності на димову
трубу позначеною літерою №Д1 по
АДРЕСА_1 в місті Житомирі за
товариством з додатковою
відповідальністю "Житомирбудцукор", що
здійснена комунальним підприємством
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради 29.04.2011 на
підставі змін до переліку Фонду
державного майна України від 27.04.2011
№04/1048.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю державної реєстрації
права власності на димову трубу за
третьою особою з мотивів наявності у
позивача права власності на ј частини
приміщення котельні, до складу якого
входить вказана димова труба як
приналежність у розумінні статті 186
Цивільного кодексу України.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року позов задоволено: визнано
протиправними дії комунального
підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради щодо проведення 29.04.2011 державної
реєстрації права власності відкритого
акціонерного товариства
"Житомирбудцукор" на димову трубу
позначеною літерою №Д1 по АДРЕСА_1 в
місті Житомирі, проведену 29.04.2011
комунальним підприємством
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 13
березня 2014 року скасовано; прийнято
нову, якою у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 із
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 21.12.2007 між відкритим
акціонерним товариством
"Житомирбудцукор" та громадянами
ОСОБА_3 і ОСОБА_6 укладено договір
купівлі-продажу приміщення, відповідно
до якого відкрите акціонерне
товариство "Житомирбудцукор" передало
у власність, а ОСОБА_3 і ОСОБА_6 прийняли
у власність в рівних частках кожний
приміщення котельні під літерою "Д"
загальною площею 528,0 кв.м., що
знаходиться в місті Житомирі по
АДРЕСА_1.

При цьому приміщення котельні площею
33,3 кв.м. залишилось у власності
відкритого акціонерного товариства
"Житомирбудцукор".

Судами встановлено, що котельня має
димову трубу, позначену на плані
літерою № Д1.

Під час отримання у власність
вказаного майна громадянин ОСОБА_3
перебував у шлюбі з громадянкою ОСОБА_5,
у зв'язку з чим відповідно до положень
статті 60 Сімейного кодексу України,
майно, що було придбано ОСОБА_3, на праві
спільної сумісної власності належить у
тому числі позивачеві.

29.04.2011 відповідачем із посиланням на
зміни до переліку нерухомого майна,
переданого у власність відкритому
акціонерному товариству
"Житомирбудцукор", доповненого листом
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області від 27.04.2011 №04/1048,
за відкритим акціонерним товариством
"Житомирбудцукор" зареєстровано право
власності на димову трубу позначеною
літерою №Д1 по АДРЕСА_1 в м. Житомирі.

Вказуючи на протиправність зазначеної
реєстрації ОСОБА_5 звернулась до суду
із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з протиправності дій
комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради щодо
проведення 29.04.2011 державної реєстрації
права власності відкритого
акціонерного товариства
"Житомирбудцукор" на димову трубу,
позначену літерою №Д1 по АДРЕСА_1 в
місті Житомирі, як таких, що вчинено за
наявності обставин, з якими стаття 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" пов'язує
наявність підстав для відмови у
здійсненні державної реєстрації прав,
та якими порушується права позивача як
власника частини приміщення котельні,
до складу якого входить вказана димова
труба як приналежність у розумінні
статті 186 Цивільного кодексу України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з недоведеності з боку
позивача наявності факту порушення її
прав чи законних інтересів з боку
відповідача у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на димову трубу котельні за відкритим
акціонерним товариством
"Житомирбудцукор". Так, судом
апеляційної інстанції зазначено, що
позивачем не доведено наявності у
нього права власності на димову трубу.
Також судом вказано на
необґрунтованість посилання позивача
на те, що спірна димова труба є
приналежністю котельні в силу положень
186 Цивільного кодексу України, оскільки
об'єкт котельні з 2003 року за
призначенням не використовувався,
тобто димова труба не є приналежністю
котельні, оскільки не призначена для
обслуговування останньої.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із вказаними висновками судів
попередніх інстанцій та вказує на
помилкове скасування законного та
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами частини першої
статті 186 Цивільного кодексу України
річ, призначена для обслуговування
іншої (головної) речі і пов'язана з нею
спільним призначенням, є її
приналежністю.

Приналежність не має самостійного
значення та за призначенням без
головної речі використовуватись не
може, у зв'язку з чим є залежною від
головної речі і має допоміжний статус.
Визначення речі приналежністю
визначається її природними
властивостями, а також характером
відносин, що виникають з приводу
господарської призначення речі.

Димова труба безпосередньо призначена
для обслуговування котельні та
пов'язана з нею спільним призначенням.
За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції в частині того, що зазначена
річ є приналежністю котельні у
розумінні статті 186 Цивільного кодексу
України.

При цьому, колегія суддів вказує на
помилковість посилання суду
апеляційної інстанції на те, що димова
труба не є приналежністю котельні з
мотивів невикористання котельні з 2003
року за призначенням, оскільки
наявність чи відсутність фактичного
використання котельні не змінює
функціональних характеристик димової
труби як споруди, яка призначена для
обслуговування головної речі.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є співвласником котельні під
літерою "Д" загальною площею 528,0 кв.м., що
знаходиться в місті Житомирі по
АДРЕСА_1.

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо наявності факту
порушення прав та інтересів позивача з
боку відповідача у зв'язку із
здійсненням державної реєстрації
права власності на вказаних об'єкт за
третьою особою.

Відповідно до частини першої статті 5
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" у державному
реєстрі прав реєструються речові права
та їх обтяження на земельні ділянки, а
також на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо, зокрема,
заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
димова труба входить як прибудова до
складу об'єкту нерухомого майна -
котельні та є його приналежністю.

Відповідно до частини другої статті 186
Цивільного кодексу України
приналежність слідує за головною
річчю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що позивач є співвласником котельні,
приналежністю якої є димова труба, яка
як окремий об'єкт нерухомого майна не
виділена, колегія суддів вказує на
обґрунтованість позиції суду першої
інстанції щодо протиправності
здійснення з боку відповідача
державної реєстрації права власності
на спірне майно за третьою особою.

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
судового захисту порушених прав та
інтересів позивача, у зв'язку з чим
вказує на обґрунтованість позиції суду
першої інстанції щодо наявності
підстав для задоволення позову та,
відповідно, помилкове скасування судом
апеляційної інстанції законного та
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року скасувати, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
в порядку ст. ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: