Справа № 825/2572/14
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року м. Чернігів
Справа № 825/2572/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Тищенко М,В.,

за участю представників сторін

від позивача
Бучак Н.М.,

від відповідача
Кумановського О.П.,

Мельника Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальності «ОРІОН» до
Менської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОРІОН» звернулось
до суду з адміністративним позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Менської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області від 04.03.2014 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем, на думку позивача, були
порушені вимоги Податкового кодексу
України, у зв'язку з чим податковий
орган під час перевірки дійшов
необґрунтованих висновків, які
покладені в основу податкового
повідомлення-рішення.

Позивач вважає, що акт перевірки
складений з порушенням вимог
Інструкції про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженою наказом Міністерства
палива та енергетики України,
Міністерства економіки України,
Міністерства транспорту та зв'язку
України, Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 20 травня 2008 року
№ 281/171/578/155, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 2 вересня
2008 року за № 805/15496 та ДСТУ 7094:2009
Метрологія. Маса нафти та
нафтопродуктів, заміри робились лише
один раз, під час визначення маси
нафтопродуктів враховувалися тільки
данні метроштоку, калібровочної
таблиці, не врахований температурний
режим нафтопродуктів під час замірів з
визначенням густини нафтопродуктів, не
врахований час зберігання
нафтопродуктів в резервуарах та
природні втрати на цей період, висновки
акту необгрунтовані і не можуть
підставою для встановлення порушення
п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та застосування штрафних
санкції за цією статтею.

Крім того, перевіряючи під час
визначення фактичних залишків
нафтопродуктів не врахували норми
природних втрат при прийманні,
зберіганні, відпуску на автозаправних
станціях і пунктах заправки, (в кг на 1 т
прийнятої кількості) та застосували
відносну похибку методу вимірювання,
зазначену в ГОСТ 26976, який не діє з 01
квітня 2010 року, оскільки зазначений
ГОСТ скасований наказом Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики «Про
надання чинності в Україні
міждержавним стандартам, змінам до
міждержавних стандартів та скасування
нормативних документів» та
затверджене ДСТУ 7094:2009 Метрологія. Маса
нафти та нафтопродуктів. Загальні
вимоги до методик виконання
вимірювання.

Зважаючи на вищевикладене позивач
вважає, що податкове
повідомлення-рішення від 04.03.2014 №
Менської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Чернігівській області суперечить
чинному законодавству України та
підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, просила
його задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представники відповідача у судовому
засіданні позов не визнали, просили
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на письмові заперечення (а.
с. 23-24), в яких зазначено, що
працівниками відділу контролю за
проведенням розрахункових операцій
управління податкового та митного
аудиту ГУ Міндоходів у Чернігівській
області на підставі направлень від
11.02.2014 було проведено фактичну
перевірку АЗС з магазином, яка
знаходиться за адресою: Чернігівська
область, м. Корюківка, вул. Галини
Костюк, 16а та належить ТОВ «Оріон».

За результатами перевірки був
складений акт фактичної перевірки за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій від 13.02.2014 №
0075/25/12/22/24834968.

На підставі п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України в ході
перевірки було проведено зняття
залишків товарно-матеріальних
цінностей (нафтопродуктів) на АЗС,
результати якого зазначені в додатку
до акту перевірки.

В ході проведення перевірки
вимірювання рівня нафтопродуктів в
резервуарах здійснювалося оператором
АЗС двічі. Між результатами двох
вимірювань розбіжностей понад
допустиму похибку (± 2 мм) не
встановлено, що в межах допустимої
похибки вимірювання, в результаті чого
встановлено розбіжність між фактичним
залишком нафтопродуктів, вказаним в
додатку до акту перевірки та
обліковими даними (даними х- звіту), з
урахуванням відносної похибки
вимірювання згідно ГОСТ 26976 «Нафта,
нафтопродукти. Методи вимірювання
маси» (0,8%), на загальну суму 1992,47 грн
(розрахунок наведено в п. 2.2.14 акту
перевірки).

Перевіркою встановлено, що
підприємством здійснювалась
реалізацію товарів (нафтопродуктів) не
облікованих за місцем їх реалізації та
зберігання у встановленому порядку
загальною вартістю 1992,47 гри, чим
порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону України
від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон
України № 265).

Враховуючи вищевикладене, Менська ОДПІ
ГУ Міндоходів у Чернігівській області
вважає свої дії правомірними, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення таким, що
винесене із дотриманням норм
податкового законодавства і просить
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви та заперечень на неї,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

ТОВ «Оріон» () зареєстроване
в якості юридичної особи 05.06.1997, про що
04.11.2004 внесено відповідний запис до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується копією витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
23.07.2014 № 19003028 (а. с. 14). Ці факти сторонами
не заперечуються та відповідно до ч. 3
ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України не потребують
доказування.

Судом встановлено, що на підставі
направлень від 11.02.2014 було проведено
фактичну перевірку АЗС з магазином, яка
знаходиться за адресою: Чернігівська
область, м. Корюківка, вул. Галини
Костюк, 16а та належить ТОВ «Оріон».

За результатами перевірки був
складений акт фактичної перевірки за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій від 13.02.2014 №
0075/25/12/22/24834968 (а. с. 8-9).

На підставі вищезазначеного акту та
викладених у ньому порушень Менською
ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04.03.2014 №
(а. с. 7).

Вищезазначене податкове
повідомлення-рішення було оскаржено у
досудовому порядку, однак рішенням
Міністерства доходів і зборів України
від 26.06.2014 № 11483/6/99-99-10-01-05-15 (а. с. 10-12)
скарга залишена без задоволення, а
податкове повідомлення-рішення без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього
Закону здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 ПК України
визначено, що фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи).

При проведенні перевірок платників
податків за дотриманням порядку
проведення розрахунків, тощо,
податковий орган в першу чергу
керується нормами Податкового кодексу
України та Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону
України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зокрема,
зобов'язані вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).?

Відповідальність за порушення п.12 ст. 3
Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» встановлена ст. 20 зазначеного
Закону у вигляді фінансової санкції у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що перевірка
проводилась в присутності оператора
АЗС - ОСОБА_4, якого на початку перевірки
під підпис було ознайомлено з
направленнями на проведення перевірки
та наказом ГУ Міндоходів в області від
06.02.2014 №65 «Про проведення фактичних
перевірок», а також вручено копію
вказаного наказу.

Відповідно до п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право,
зокрема, вимагати під час проведення
перевірок від платників податків, що
перевіряються, проведення
інвентаризації основних засобів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, зняття залишків
товарно-матеріальних цінностей,
готівки. У разі відмови платника
податків (його посадових осіб або осіб,
які здійснюють готівкові розрахунки
та/або провадять діяльність, що
підлягає ліцензуванню, патентуванню
та/або сертифікації) від проведення
такої інвентаризації або ненадання для
перевірки документів, їх копій (за
умови наявності таких документів)
застосовуються заходи, передбачені
статтею 94 цього Кодексу.

Па підставі п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України в ході
перевірки було проведено зняття
залишків товарно-матеріальних
цінностей (нафтопродуктів) на АЗС,
результати якого зазначені в додатку
до акту перевірки.

В ході проведення перевірки
вимірювання рівня нафтопродуктів в
резервуарах здійснювалося оператором
АЗС, однак, жодних доказів, показань
свідків щодо здійснення замірів двічі
суду не надано.

Отже, порушення вимог Інструкції про
порядок приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженою
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Міністерства
економіки України, Міністерства
транспорту та зв'язку України,
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 20 травня 2008 року №
281/171/578/155, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 2 вересня
2008 року за № 805/15496 (надалі по тексту -
Інструкція) заміри нафтопродуктів
робили тільки один раз.

Під час проведення перевірки
представниками податкової служби була
здійснена перевірка реєстраційного
посвідчення на реєстраторі
розрахункових операцій (надалі по
тексту - РРО), довідки про опломбування
РРО, книги обліків розрахункових
операцій на РРО, виконання вимог щодо
зберігання контрольних стрічок,
наявність торгового патенту,
забезпечення роботи РРО у фіскальному
режимі, виконання вимог щодо
використання режиму попереднього
програмування найменування, ціни
товарів та облік їх кількості,
наявність та цілісність пломб РРО,
здійснення без порушень друкування на
РРО фіскальних чеків та їх зберігання,
відповідність суми готівкових коштів
на місті проведення розрахунків з
сумою, яка визначена в денному звіті
РРО.

Порушень не було виявлено.

Також, під час проведення здійснення
перетворення сантиметрів в літри,
перевіряючи в порушення вимог
Інструкції та ДСТУ 7094:2009 Метрологія.
Маса нафти та нафтопродуктів. Загальні
вимоги до методик виконання
вимірювання (надалі ДСТУ) не заміряли
температуру нафтопродуктів, яка
впливає на густину та при визначенні
літрів не застосовували відповідні
формули, зазначені в ДСТУ, що призвело
до неправильного визначення
показників залишків нафтопродуктів.

Крім того, перевіряючи під час
визначення фактичних залишків
нафтопродуктів не врахували норми
природних втрат при прийманні,
зберіганні, відпуску на автозаправних
станціях і пунктах заправки, (в кг на 1 т
прийнятої кількості) та застосували
відносну похибку методу вимірювання,
зазначену в ГОСТ 26976, який не діє з 01
квітня 2010 року, оскільки зазначений
ГОСТ скасований наказом Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики «Про
надання чинності в Україні
міждержавним стандартам, змінам до
міждержавних стандартів та скасування
нормативних документів» та
затверджене ДСТУ 7094:2009 Метрологія. Маса
нафти та нафтопродуктів. Загальні
вимоги до методик виконання
вимірювання.

Таким чином, при здійсненні
інвентаризації нафтопродуктів під час
проведення перевірки та викладення
висновків, перевіряючи порушили
вимоги, встановлені Інструкцією, ДСТУ
та при визначені фактичної наявності
нафтопродуктів не застосували норми
природних втрат.

Данні по надлишку нафтопродуктів,
зазначені в акті перевірки, є
неправомірними, оскільки заміри і
визначення відбувались з порушенням
вимог Інструкції і ДСТУ, оскільки
фіксувались тільки данні метро штоку,
густина і температурний режим
нафтопродуктів при цьому не
замірялись.

З урахуванням того, що акт перевірки
складений з порушенням вимог
Інструкції та ДСТУ, під час визначення
маси нафтопродуктів враховувалися
тільки данні метроштоку, калібровочної
таблиці та не враховувалися похибки,
які зазначені у скасованому ГОСТІ, не
врахований температурний режим
нафтопродуктів під час замірів з
визначенням густини нафтопродуктів, не
врахований час зберігання
нафтопродуктів в резервуарах та
природні втрати на цей період, висновки
акту необгрунтовані і не можуть
підставою для встановлення порушення
п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та застосування штрафних
санкцій.

Стосовно доводів позивача про
порушення перевіряючими правил
вимірювань представники відповідача
зазначили, що це не вони їх порушили, а
оператор АЗС, а вони лише записували
дані.

Однак, такі доводи є безпідставними,
оскільки саме перевіряючі
відповідають за додержання правил
вимірювання, а позивач не несе
відповідальність за дії перевіряючих.

Доводи відповідача про те, що акт
перевірки був підписаний оператором
АЗС без зауважень, не приймається судом
до уваги, оскільки відповідно до
письмових пояснень оператора АЗС він
не може надати відповідних пояснень,
оскільки, цим питанням він не
займається (а. с. 38). Крім того, позивач
оскаржив його висновки у досудовому
порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції»
визначив, що «...адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі і поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
свого рішення.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «ОРІОН»,-
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Менської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області від 04.03.2014 № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «ОРІОН» судові
витрати в сумі 182 (сто вісімдесят дві)
грн 70 коп.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України
апеляційна скарга подається через
Чернігівський окружний
адміністративний суд, а її копія
надсилається апелянтом до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, а у
разі проголошення її вступної та
резолютивної частин, або прийняття її у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
або її подано з пропуском строку, у
поновленні якого було відмовлено, а у
разі вчасного подання апеляційної
скарги, з набранням законної сили
рішенням апеляційної інстанції, якщо
оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя
Д.В. Лобан