Справа № 473/4083/14-а
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4083/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" вересня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Вуїва О.В.,

при секретарі - Заблоцькій М.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вознесенську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Державної
автомобільної інспекції Управління
внутрішніх справ України в
Миколаївській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
УДАЇ УМВС України в Миколаївській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначав, що 17
серпня 2014 року інспектор ДПС УДАЇ
Заболотний І.М. склав відносно нього
протокол про адміністративне
правопорушення.

Згідно протоколу 17 серпня 2014 року о 15
годині 46 хвилин на 144 км. автодороги Р-06
Ульянівка-Миколаїв в м. Вознесенську
Миколаївської області позивач, керуючи
автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA», реєстр.
номер НОМЕР_1 в порушення п. 12.4 ПДР
України більше, ніж на 20 км/год.
перевищив максимальну дозволену для
населених пунктів швидкість руху (60
км./год.), рухаючись зі швидкістю 92
км./год., чим скоїв правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі протоколу інспектором в
цей же день було винесено постанову,
якою ОСОБА_1 було визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 255 грн.

Позивач вважав, що постанова винесена
безпідставно та з процесуальними
порушеннями, а саме з підстав:

1) відсутності в його діях складу
правопорушення, оскільки він
здійснював рух в межах населеного
пункту з дозволеною швидкістю;

2) неналежного складання протоколу
про адміністративне правопорушення
(відсутності відомостей щодо пункту
Правил дорожнього руху, який був
порушений), тим, що інспектор не
роз'яснив права та обов'язки позивача, а
також порушенням його права на
ознайомлення з отриманою відповідачем
інформацією про обставини порушення
(показами приладу, яким здійснювалося
фіксування обставин події,
документацією щодо приладу).

Виходячи з цих обставин ОСОБА_1 просив
про визнання оскаржуваної постанови
протиправною та її скасування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак направив
на адресу суду письмові заперечення
інспектора Заболотного І.М. проти
позову, а також письмові докази по
справі.

Суд вважав можливим провести розгляд
справи без участі представника
відповідача, оскільки матеріали справи
містять всі необхідні відомості для її
вирішення.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Відповідно до протоколу серії АБ2 № 565055
та постанови ПС1 № 684460 17 серпня
2014 року о 15 годині 46 хвилин на 144 км.
автодороги Р-06 Ульянівка-Миколаїв в
м. Вознесенську
Миколаївської області позивач, керуючи
автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA», реєстр.
номер НОМЕР_1 в порушення п. 12.4 ПДР
України більше, ніж на 20 км/год.
перевищив максимальну дозволену для
населених пунктів швидкість руху (60
км./год.), рухаючись зі швидкістю 92
км./год., чим скоїв правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на
нього накладено стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн.

Факт порушення водієм Правил
дорожнього руху України фіксується
відповідно до норм Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
повинен бути достатньо обґрунтованим
належними та допустимими доказами, які
б усували будь-які сумніви щодо
наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані на підставі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність або відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його скоєнні та
інші обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Проте характер правопорушення вказує
на те, що його фіксування можливе лише
за допомогою конкретного виду доказів,
а саме за допомогою спеціальних
приладів, що мають функції фіксування
швидкості руху транспортного засобу.

Положення ст. 251 КУпАП мають
імперативний характер відносно
можливості використання тільки тих
технічних засобів та приладів, які
мають функції фото- кінозйомки,
відеозапису і тому лише вони можуть
бути використані, як докази по справі.

Позивач стверджував, що він не скоював
адміністративного правопорушення,
оскільки здійснював рух в межах
населеного пункту з дозволеною
швидкістю.

Проте на підтвердження цього не надав
суду жодних доказів.

Разом з тим його доводи повністю
спростовуються матеріалами справи, а
саме протоколом про адміністративне
правопорушення, фототаблицею обставин
порушення, іншими доказами в своїй
сукупності (а.с. 4, 18-26).

При цьому суд бере до уваги те, що
основним доказом вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП є дані сертифікованого на
території України, повіреного приладу
для вимірювання швидкості руху
«Визир», який містить функції фото-
відеозапису.

Посилання ОСОБА_1 на неналежне
складання інспектором протоколу про
адміністративне правопорушення
(відсутність у ньому відомостей щодо
пункту Правил дорожнього руху, який був
порушений), а також те, що йому не було
роз'яснено права та обов'язки
спростовуються самим протоколом.

Доводи позивача про порушення
працівниками ДАЇ його права на
ознайомлення з отриманою відповідачем
інформацією про обставини порушення
(показами приладу, яким здійснювалося
фіксування обставин події, а також
документацією щодо нього) не
підтверджені жодними доказами та не
мають визначального значення для
вирішення справи, а тому не приймаються
судом до уваги.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем повністю доведено
обставини правопорушення, вину
позивача, при визначенні виду та
розміру стягнення враховано всі
обставини, особу порушника, підставно
та в межах санкції ч. 1 ст. 255 КУпАП
накладено мінімальне стягнення, а тому
суд вважає, що підстави для визнання
оскаржуваної постанови протиправною
та її скасування відсутні.

В зв'язку з цим в задоволенні вимог
ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Управління Державної автомобільної
інспекції Управління внутрішніх справ
України в Миколаївській області про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення -
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
О.В. Вуїв