Справа № 804/5920/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 р. справа № 804/5920/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Крюкової
О.В.

за участю сторін:

представника позивача
Метли К.О.

представника відповідача
Васюченка
М.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "КРЕНДЛЗ"
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 11.12.2013
р., -

ВСТАНОВИВ :

24 квітня 2014 р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява Товариства з
обмеженою відповідальністю "КРЕНДЛЗ", в
якій позивач, з урахуванням уточнень до
позовної заяви, просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 11.12.2013
року №.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що Державною податковою
інспекцією в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КРЕНДЛЗ» (код за
) з питань правомірності
декларування від'ємного значення суми
ПДВ в податковій декларації з податку
на додану вартість за жовтень 2013 року,
за результатами якої складено акт від
20.11.2013 року № 1063/221/34496913. На підставі
акту перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення від 11.12.2013 року №
, яким зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 1011139,00 грн. Позивач
вважає висновки податкового органу в
акті перевірки безпідставними та
необґрунтованими, а тому винесене
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.05.2014 р.
відкрито провадження у
адміністративній справі, та призначено
її до розгляду у відкритому судовому
засіданні.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі, надав
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що за результатами
перевірки податковий орган прийшов до
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства, які є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому Державна
податкова інспекція в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
прийнятті податкового
повідомлення-рішення від 11.12.2013 року №
, яким зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 1011139,00 грн. діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, просив суд відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст. 69 - 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КРЕНДЛЗ» (код за
) з питань правомірності
декларування від'ємного значення суми
ПДВ в податковій декларації з податку
на додану вартість за жовтень 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення:

п.198.6 статті 198 та пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України від 02.12.10
№2755-VI (зі змінами та доповненнями) в
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 Декларації) всього у сумі 1011139 грн., у
тому числі за жовтень 2013 року у сумі
1011139 грн.

За результатами перевірки складено Акт
від 20.11.2013 року №1063/221/34496913 на підставі
якого винесено податкове
повідомлення-рішення від 11.12.2013 року №
, яким зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 1011139,00 грн.

Позивач з висновками Акту та
податковим повідомленням-рішенням не
погодиився, про що було надано скаргу
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області №25/12-13 від 25.12.2013р.

09 січня 2014 року ТОВ «КРЕНДЛЗ» засобами
поштового зв'язку отримано рішення ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області №4986/10/10-08-09 від 31.12.2013 року яким
термін розгляду первинної скарги
Товариства продовжено до 23 лютого 2014
року включно.

05.03.2014 року Товариством було отримано
Рішення ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 21.02.2014
року №1030/10/04-36-10-08-09. Цим Рішенням ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишає без змін податкове
повідомлення-рішення, а скаргу
Товариства - без задоволення.

Товариство не погодилось із Рішенням
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області, у зв'язку із чим подало скаргу
до Міністерства доходів і зборів
України від 11.03.2014 р. № 11/03-14 із
обґрунтуванням причин незгоди із
рішенням ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області та
Повідомленням-рішенням.

08.04.2014 року Товариством було отримано
Рішення Міністерства доходів і зборів
України від 27.03.2014 року №5424/6/99-99-10-01-15,
яким Міністерство доходів і зборів
України залишає без змін
Повідомлення-рішення та рішення,
прийняте за розглядом первинної
скарги, а скаргу - без задоволення.

Як вбачається з акту перевірки, згідно
з декларацією з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року від 06.11.2013
року № ТОВ «КРЕНДЛЗ» сформовано
податкові зобов'язання згідно
податкової накладної від 30.10.2013 року №
43 на загальну суму 6068000,00 грн. (в т.ч. ПДВ -
1011333,33 грн.) по взаємовідносинам з ТОВ
«ВЕСТ ЕНЕРГОІНВЕСТ» (код за ). Посадовими особами ТОВ «КРЕНДЛЗ»
не надано до перевірки відображені в
Реєстрах податкові накладні та інші
первинні документи, щодо здійснення
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «ВЕСТ
ЕНЕРГОІНВЕСТ» у жовтні 2013 року.

Так, 05.08.2013року між ТОВ «КРЕНДЛЗ» та ТОВ
«ВЕСТ ЕНЕРГОІНВЕСТ» (Покупець) було
укладено Договір купівлі-продажу №2. За
цим договором Товариство передає, а ТОВ
«ВЕСТ ЕНЕРГОІНВЕСТ» купує
акумуляторні батареї, в кількості,
асортименті та за цінами відповідно до
накладних та відвантажувальних
документів.

31.10.2013 року ТОВ «ВЕСТ ЕНЕРГОІНВЕСТ»
було здійснено оплату акумуляторів
згідно договору №2 від 05.08.2013 року на
загальну суму 6068000,00 гривень.

31.10.2013 року ТОВ «КРЕНДЛЗ» було виписано
податкову накладну №43, яку
зареєстровано в Єдиному реєстрі
податкових накладних 06.11.2013 р. за №
.

В цій податковій накладній зазначено,
що загальна сума операції з ПДВ складає
6068000,00 гривень, з якої ПДВ становить
1011333,33 гривень.

Крім того, згідно акту перевірки, за
результатами аналізу податкової
звітності з ПДВ поданої ТОВ «КРЕНДЛЗ»
за жовтень 2013 року встановлено, що
податковий кредит жовтня 2013 року
складає « 0» грн. (рядок 10.1 та 17
декларації). Разом з цим, платником
задекларовано залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, а саме рядок 21.2 «значення
рядка 24 декларації попереднього
періоду» у сумі 1011139,00 грн.

Водночас, посадовими особами ТОВ
«Крендлз» не надано до перевірки
податкові накладні та інші первинні
документи, щодо підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту, що стало причиною виникнення
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 Декларації за жовтень 2013 року) всього
у сумі 1011139,00 грн.

З приводу вказаного, суд зазначає
наступне.

Відповідно фінансово-господарської
діяльності позивача за серпень 2012 року
сума від'ємного значення податку на
додану вартість склала 353214,00 грн. У
вказаному періоді було здійснено
експортну поставку обладнання - машини
та апаратуру для контактного
зварювання металів. До складу
податкового кредиту цього періоду було
включено суму ПДВ у розмірі 299744,00 грн.,
сплачену за придбане на території
України обладнання, яке у подальшому
було відвантажено за кордон.

ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська було здійснено
виїзну документальну позапланову
перевірку ТОВ «КРЕНДЛЗ» з питання
здійснення експорту товарів за період
з 01.08.2012р. по 31.08.2012р.( Акт № 3968/221/34496913 від
12.12.12р.). За результатами перевірки було
виписано податкове
повідомлення-рішення форми «В4»
№ від 28.12.2012 р. в якому зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
299744,00 грн.

Товариство не погодилось з висновками
Акту та подало до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративний позов про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення № від 28.12.2012
р. ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд Постановою від 08
квітня 2013 року задовольнив позовні
вимоги Товариства та постановив
визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 28.12.2012 року №
про зменшення ТОВ «КРЕНДЛЗ»
від'ємного значення податку на додану
вартість в розмірі 299744,00 грн.

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд підтримав
рішення окружного адміністративного
суду та 29 травня 2014 року прийняв
рішення на користь Товариства, у
зв'язку з чим використання від'ємного
значення попереднього звітного
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного періоду, а саме декларації з
ПДВ за жовтень 2013 року є цілком
законним.

Залишок від'ємного значення декларації
з податку на додану вартість за серпень
2012 року за вирахуванням позитивного
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту звітних періодів серпня 2013р. та
вересня 2013 р. склав 167806 грн.

Відповідно фінансово-господарської
діяльності позивача за травень 2013 року
сума від'ємного значення декларації з
податку на додану вартість склала 843331
грн. (р. 19 «від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання (479 693,00
грн.) та сумою податкового кредиту (1 323
024,00 грн.) поточного звітного
(податкового) періоду).

Податковий кредит у травні 2013 року ТОВ
«КРЕНДЛЗ» становить 1323024,00 грн.

Всі податкові накладні, які включено
ТОВ «КРЕНДЛЗ» до податкового кредиту
декларації з податку на додану
вартість за травень 2013 р. зареєстровані
продавцями товарів в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У зв'язку з вищевикладеним, суми
податку, сплаченого у зв'язку з
придбанням товарів правомірно
віднесені до складу податкового
кредиту декларації по ПДВ за травень 2013
року.

В результаті вищевикладеного, сума
від'ємного значення попереднього
податкового періоду (р.24 Декларації за
вересень 2013 р.) у розмірі 1011139,00 грн., яка
складається з частки суми від'ємного
значення серпня 2012 року у розмірі 167806,00
грн. та частки суми від'ємного значення
травня 2013 р. в розмірі 843331,00 грн. на
законних підставах включено до
податкової декларації з ПДВ за жовтень
2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно із пунктом 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг з метою їх
використання в господарській
діяльності.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України передбачено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.200.1. ст.200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

У п.200.2 ст.200 Податкового кодексу
України встановлено, що при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цьогоКодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п.200.3. ст.200
Податкового кодексу України).

У п.200.4. ст.200 Податкового кодексу
України визначено, що якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п.201.1, п.201, 4, п.201.6, п.201.7 ст.201
Податкового кодексу України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього
Кодексу.

Податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг,
послуг не містить відокремленої
вартості, перелік (номенклатура)
частково поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
враховується при визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV)
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Отже, господарська
операція повинна спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV
передбачені обов'язкові реквізити, які
мають містити первинні та зведені
облікові документи.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення)
первинні документи підлягають
обов'язковій перевірці працівниками,
які ведуть бухгалтерський облік, за
формою і змістом, тобто перевіряється
наявність у документі обов'язкових
реквізитів та відповідність
господарської операції чинному
законодавству, логічна ув'язка окремих
показників. Забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать
нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. Такі документи
повинні бути передані керівнику
підприємства, установи для прийняття
рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Із матеріалів справи вбачається, що у
позивача наявні всі необхідні первинні
документи, на підставі яких позивачем
задекларовано грошові зобов'язання з
податку на додану вартість, а тому
висновки, викладені в акті перевірки
від 20.11.2013 року №1063/221/34496913 є такими, що
не відповідають фактичним обставинам
справи, а податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 11.12.2013
року № є протиправним та підлягає
скасуванню, тому, є всі підстави для
повного задоволення адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРЕНДЛЗ".

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю "КРЕНДЛЗ" при
зверненні до суду понесені судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору за подання адміністративного
позову до суду в розмірі 487,20 грн., що
документально підтверджується
платіжним дорученням № 333 від 15.04.2014 р.
(а.с. 73).

Отже, сплачений позивачем судовий збір
за подачу адміністративного позову до
суду в сумі 487,20 грн. - підлягає
поверненню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 18 липня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
на 23 липня 2014 року, про що повідомлено
після проголошення вступної та
резолютивної частини постанови в
судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94,
158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "КРЕНДЛЗ"
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 11.12.2013
р. - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
повністю податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
11.12.2013 р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРЕНДЛЗ" (, індекс 49055, Дніпропетровська
область, місто Дніпропетровськ, вулиця
Будівельників, будинок 34) судові
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 23
липня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник