Справа № 826/9717/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2014 року 14:43
№ 826/9717/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., при секретарі судового засідання
Самаренко Х.С., вирішив адміністративну
справу
за позовомПриватного підприємства
«Олвокса»доДержавної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання протиправним та
скасування рішення про застосування
за участю представників сторін:
від позивача: Князьський О.С.;
від відповідача: Рибак А.Ю.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 21 серпня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Приватне підприємство «Олвокса»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, в якому просить визнати
протиправним та скасувати рішення ДПІ
у Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві №
000009/2100 від 13 червня 2014 року про
застосування до ПП «Олвокса»
фінансової санкції у вигляді штрафу в
розмірі 8 500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Державною податковою інспекцією у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
підставі необґрунтованих висновків
акту перевірки від 06.05.2014 р. № 26/036/21/36629989
прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій від 13 червня 2014
року, яким до позивача застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі 8 500,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначив, що рішення про застосування
фінансових санкцій прийняте
відповідачем з порушенням строку на
прийняття рішення та без участі ПП
«Олвокса» у прийнятті даного рішення,
що призвело до порушення охоронюваних
законом прав та інтересів позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив та просив суд відмовити в їх
задоволенні з огляду на те, що
оскаржуване рішення прийнято у спосіб
та у межах строків, передбачених чинним
законодавством.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням Міндоходів у м.
Києві проведено фактичну перевірку з
питань додержання суб'єктами
господарювання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами ПП «Олвокса».

Перевіркою встановлено, що 04.05.2014 р. о 10
год. 30 хв. в магазині, що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Волинська, 34/1, який
належить суб'єкту господарювання - ПП
«Олвокса» здійснено продаж
споживачеві однієї пляшки горілки:
Галицька особлива, місткістю 0,25 л,
міцністю - 40% об, виробник - ТОВ НВП
«Гетьман», дата розливу 02.09.2013 р. за
ціною 17,00 грн. за пляшку, що
підтверджується фіскальним чеком від
04.05.2014 р. № 0001 у кількості 1 шт. на повну
суму покупки через реєстратор
розрахункових операцій без
використання режиму попереднього
програмування найменування товару, чим
порушено вимоги п. 11 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Розрахункові операції здійснювала
продавець ОСОБА_3, яка є директором ПП
«Олвокса». Проте, як стверджує
відповідач, остання відмовилася від
ознайомлення з направленням на
проведення перевірки та від отримання
копії наказу з додатком, про що
складено відповідний акт, відповідно
до пп. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу
України.

Крім того, в ході перевірки встановлено
факт зберігання з метою подальшої
реалізації алкогольних напоїв, а саме:
Цілющій з перцем та медом, місткістю 0,25
л, міцністю 35 % об, за ціною 13,17 грн.,
виробник ТОВ «Золотоніський ЛГЗ
«Златогор» без марок акцизного податку
встановленого зразка, про що складено
додаток № 1, чим порушено вимоги ст. 11
Закону України «Про державне
регулювання виробництва та обігу спиту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів».

Про вищезазначені факти повідомлено
підрозділи оперативного управління
органів доходів і зборів, після
прибуття яких було забезпечено
контроль за складанням ними протоколу
про адміністративне правопорушення та
вилучення описаної продукції у додатку
№ 1 (партії товару).

За результатами перевірки Головним
управлінням Міндоходів у м. Києві
складено акт від 06.05.2014 р. № 26/036/21/36629989, а
Державною податковою інспекцією у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
прийнято рішення про застосування до
ПП «Олвокса» фінансової санкції у
вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Позивач, вважаючи вищенаведене рішення
незаконним звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва за
захистом своїх порушених прав та
законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Законом, який визначає основні засади
державної політики щодо регулювання
виробництва, експорту, імпорту, оптової
і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України є Закон України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів»від 19.12.1995 року №
481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Статтею 11 цього Закону передбачено
маркування алкогольних і тютюнових
напоїв. Зокрема, абзацом третім ч. 4
вказаної статті Закону № 481/95-ВР
встановлено, що алкогольні напої та
тютюнові вироби, які виробляються в
Україні, а також такі, що імпортуються в
Україну, позначаються марками
акцизного податку в порядку,
визначеному законодавством.

Такий порядок маркування алкогольних
напоїв та тютюнових виробів визначений
в Положенні про виготовлення,
зберігання, продаж марок акцизного
податку та маркування алкогольних
напоїв і тютюнових виробів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251
(далі - Положення № 1251).

Так, абзацами першим і другим п. 20
зазначеного Положення встановлено, що
у разі виробництва на митній території
України алкогольних напоїв і тютюнових
виробів чи ввезення таких товарів на
митну територію України покупці марок
зобов'язані забезпечити їх маркування
марками встановленого зразка у такий
спосіб, щоб марка розривалася під час
відкупорювання (розкривання) товару.

При цьому маркування алкогольних
напоїв і тютюнових виробів
здійснюється виробниками зазначеної
продукції. Контроль за наявністю марок
на пляшках (упаковках) алкогольних
напоїв і на пачках (упаковках)
тютюнових виробів під час їх
транспортування, зберігання та продажу
здійснюють органи державної
податкової служби, а під час ввезення
таких товарів на митну територію
України - митні органи.

У відповідності до абз. 3 п. 20 Положення
№ 1251 для алкогольних напоїв
використовуються марки із зазначенням
суми акцизного податку, сплаченого за
одиницю маркованої продукції, з
точністю до тисячного знака, яка
відповідає сумі, визначеній з
урахуванням діючих на дату розливу
продукції ставок акцизного податку,
міцності продукції та місткості тари.

Ставки акцизного податку та перелік
товарів (в тому числі алкогольних
напоїв), з яких справляється податок
наведені в пп. 215.3.1 п. 215.3 ст. 215
Податкового кодексу України.

В силу норм абз. 4 цього ж пункту
Положення (а також п. 226.9 ст. 226
Податкового кодексу України),
вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з
підробленими марками;

- алкогольні напої та тютюнові вироби,
марковані з порушенням вимог цього
Положення, та/або марками, що не
видавалися безпосередньо виробнику
або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками, на яких
зазначення суми акцизного податку,
сплаченого за одиницю маркованої
продукції, не відповідає сумі,
визначеній з урахуванням чинних на
дату розливу продукції ставок
акцизного податку, міцності продукції
та місткості тари.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок
№790) затверджено порядок застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України від 19 грудня
1995 року № 481/95-ВР «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

Відповідно до п. 6 Порядку №790 рішення
про застосування фінансових санкцій,
передбачених пунктом 2 цього Порядку,
приймаються керівником, а у разі його
відсутності - заступником керівника
органу, який видав ліцензію на право
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

Як вбачається з п. 2.8 Інструкції про
порядок і строки розгляду матеріалів,
які є підставою для застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», затвердженої наказом
Департаменту САТ ДПА в України від
20.06.2007 року за №113 (із змінами та
доповненнями) (далі - Інструкція №113)
розгляд справи та прийняття рішення
здійснюється у термін 30 робочих днів з
дати реєстрації матеріалів перевірок,
які надійшли на розгляд від
правоохоронних, податкових та інших
органів виконавчої влади.

Судом встановлено, що до ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від Головного управління
Міндоходів у м. Києві листом від 23.05.2014
р. № 7192/7/26-15-21-01-04 надійшли матеріали
перевірки ПП «Олвокса» ,
зареєстрованого за адресою: м. Київ,
вул. Волинська, 34/1 з метою прийняття
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій відповідно до
вимог чинного законодавства.

На підставі акту перевірки від 06.05.2014 р.
№ 26/036/21/36629989 ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
прийнято рішення від 13.06.2014 р. № 000009/2100
на суму 8 500,00 грн.

Пунктом 2.6 Інструкції №113 (із змінами та
доповненнями) встановлено, що справи
про застосування фінансових санкцій
можуть розглядатися за участю
представника суб'єкта підприємницької
діяльності щодо якого порушено
провадження у справі, представника
органу виконавчої влади, на підставі
матеріалів перевірки якого порушено
провадження у справі про застосування
фінансових санкцій.

З системного аналізу даної норми
вбачається, що повідомляти суб'єкта
підприємницької діяльності про
розгляд матеріалів, які є підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій щодо такого
суб'єкта є правом, а не обов'язком
Департаменту САТ ДПС.

Беручи до уваги вищенаведене, суд
вважає необґрунтованими посилання
позивача на те, що оскаржуване рішення
прийнято без його участі.

Враховуючи викладене, рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій приймається керівником
(заступником керівника) ГУ Міндоходів
(або структурного підрозділу
територіального органу ГУ Міндоходів)
протягом тридцяти робочих днів, з
моменту складання акта про порушення
суб'єктом підприємницької діяльності
вимог законодавства у сфері
виробництва та обігу спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Як слідує з матеріалів справи, рішення
про застосування фінансових санкцій до
ПП «Олвокса» прийняте відповідачем
13.06.2014 р., акт перевірки було складено
06.05.2014 р., тобто з дотриманням строку на
прийняття рішення - 30 робочих днів.

Відповідачем була проведена
контрольна закупівля в приміщенні
магазину «Олвокса» за адресою: м. Київ,
вул. Волинська 34/1 горілчаних виробів - 1
пляшка «Галицька особлива», місткістю
0, 25 л, міцністю 40%, виробництва ТОВ НВП
«Гетьман».

Відповідачем в акті дана контрольна
закупівля визначена як закупівля
горілчаних виробів без марок акцизного
податку. Проте, дана продукція
реалізована з маркою акцизного податку
та дана продукція є в реалізації
магазину ПП «Олвокса» та придбана за
товаро-супровідними документами,
зокрема, як зазначає позивач, на даній
продукції наявні марки акцизного
податку, що спростовує доводи
відповідача про реалізації горілчаних
виробів без марок акцизного податку.

Відповідачем в особистих речах ОСОБА_3
(керівника ПП «Олвокса» вилучені 5
пляшок бальзаму «Цілющій» 35% об.
виробник ТОВ «Золотоніський ЛГЗ
«Златогор» ємкістю 0, 25 л.

Згідно висновків відповідача має місце
зберігання алкогольних напоїв без
марок акцизного податку.

Проте, зазначене твердження не
відповідає дійсності, оскільки харчові
продукти для спеціального дієтичного
споживання, які випускаються під
торговельною маркою «Цілющий», у
встановленому порядку в Державній
санітарно-епідеміологічній службі
України ще у 2012 році отримали
позитивний Висновок Державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 26 жовтня 2012 року про їх
відповідність вимогам
санітарно-епідеміологічного
законодавства та включені до
Державного реєстру харчових продуктів
для спеціального дієтичного
споживання, функціональних харчових
продуктів та дієтичних добавок за 2012
рік.

Відповідність вищевказаних харчових
продуктів вимогам законодавства,
обов'язковим параметрам безпечності і
мінімальним специфікаціям якості
повторно була перевірена під час
здійснення державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, що підтверджується
висновком державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 4 квітня 2013 року, відомості про
видачу яких включені до Державного
реєстру харчових продуктів для
спеціального дієтичного споживання,
функціональних харчових продуктів та
дієтичних добавок за 2013 рік.

Крім того як встановлено судом,
Міністерством доходів і зборів України
неодноразово надавались виробнику
торгівельної марки «Цілющий» ТОВ
«Золотоніський лікеро-горілчаний
завод «Златогор» та дистриб'ютору
продукції ТОВ «Петрус-Палко» висновки
щодо віднесення даної продукції до
продукції спеціального дієтичного
споживання та підтверджувало той факт,
що дана продукція не належить до
алкогольних напоїв, а тому не підлягає
маркуванню марками акцизного податку,
що підтверджується:

- копією роз'яснення № 643/21-3015 від
04.02.2013 р. Департаменту контролю за
виробництвом та обігу спирту
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів Державної податкової служби
України;

- копією роз'яснення № 16475/6/99-99-21-02-15
від 29.11.2013 р. Міністерства доходів і
зборів України;

- постановою Хмельницького
окружного адміністративного суду від 14
січня 2014 року у справі № 822/4649/13-а;

- ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 19 лютого 2014 року у справі № 822/4649/13-а;

- ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 04
квітня 2014 року у справі № К/800/13701/14 за
касаційною скаргою на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року у справі № 822/4649/13-а та ухвали
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року у справі № 822/4649/13-а.

За визначенням, наведеним в ст. 1 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плотового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»,
алкогольні напої - продукти, одержані
шляхом спиртового бродіння
цукровмісних матеріалів або
виготовлені на основі харчових спиртів
з вмістом спирту етилового понад 1,2
відсотка об'ємних одиниць, які
відносяться до товарних груп
Гармонізованої системи опису та
кодування товарів під кодами 22 04, 22 05, 22
06, 22 08.

В свою чергу, згідно з експертними
висновками, виданими Київською
торгово-промисловою палатою,
вищезазначені спеціальні харчові
продукти відносяться до товарної групи
згідно УКТ ЗЕД під кодом 2106 90 20 00 і
трактуються: харчові продукти, в іншому
місці не зазначені: - інші: - складені
спиртні продукти, крім продуктів,
виготовлених на основі ароматичних
речовин, що використовуються під час
виробництва напоїв.

З вищевикладеного вбачається, що
вищезгадані спеціальні харчові
продукти не відносяться до алкогольних
напоїв, на них не поширюються вимоги
чинного законодавства щодо
виробництва і обігу алкогольних
напоїв, вимоги щодо маркування марками
акцизного податку, оскільки код УКТЗЕД
2106 90 20 00 не відповідає коду УКТЗЕД
підакцизної групи товарів.

На момент перевірки бальзам «Цілющий»
відноситься до товарної групи згідно
УКТ ЗЕД під кодом 2106 90 20 00, тобто не є
алкогольними напоями в розумінні
абзацу 7 статті 1 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» та, відповідно не
відносилися до підакцизних товарів і
не потребували маркування марками
акцизного податку, а, отже, суд
приходить до висновку, що у відповідача
були відсутні правові підстави для
нарахування фінансових санкцій,
встановлених абзацом 15 частини другої
статті 17 Закону № 481/95-ВР, а, відповідно,
таке нарахування є неправомірним.

Отже, при здійсненні торгівельної
діяльності ПП «Олвокса» дотримані
вимоги чинного законодавства України,
а порушення, зазначені в акті перевірки
не відповідають фактичним обставинам
та спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з наведених вище норм та
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення про накладення на позивача
штрафних санкцій є таким, що не
ґрунтується на законі, а тому підлягає
скасуванню.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, відповідач в силу вищенаведених
положень закону не довів правомірність
свого рішення, позивач, свою чергу,
довів обставини в обґрунтування своїх
позовних вимог.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позовні вимоги обґрунтованими,
а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 69-71, 94, 160- 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Приватного підприємства
«Олвокса» задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати рішення ДПІ у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві № 000009/2100 від 13
червня 2014 року.

3. Судові витрати в сумі 182,70 грн.
присудити на користь Приватного
підприємства «Олвокса» за рахунок
Державного бюджету України.

4. Стягнути з ДПІ у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві ()
решту суми судового збору у розмірі 1 644
(одна тисяча шістсот сорок чотири) грн.
30 копійок на користь Окружного
адміністративного суду м. Києва
(розрахунковий рахунок №4007,
отримувач платежу УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код 38004897, МФО 820019, банк
одержувача ГУ ДКСУ у місті Києві, код
класифікації доходів бюджету 22030001 за
рахунок Державного бюджету України.

5. Виконання постанови суду в
частині стягнення решти суми судового
збору у розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот
сорок чотири) грн. 30 копійок з рахунків
ДПІ у Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві () доручити Державній
казначейській службі України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 26.08.2014
р.