Справа № 9101/195086/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2013 рокусправа № 2а-3047/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новоженін І.Є.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1

відповідача: - Чуб Д.Ю. (дов.
від 02.01.2013)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Павлоград Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08.06.11

у справі № 2-а-3047/2011

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в місті Павлоград Дніпропетровської
області

про визнання рішення неправомірним та
призначення пільгової пенсії,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Павлоград Дніпропетровської
області, в якому просив визнати рішення
відповідача про відмову у призначенні
пільгової пенсії неправомірним та
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати йому пенсію за віком на
пільгових умовах з 28 вересня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 13 січня 2011 року відповідач
повідомив йому про відому в
призначенні пільгової пенсії, оскільки
в пільговий стаж не можна враховувати
період роботи на посаді майстра,
зайнятого у виробництві по випуску
асфальтобетону, відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах, а саме: не зазначено
характер виконуваної роботи. Таку
відмову позивач вважає неправомірною,
оскільки зайняті ним посади дають
право на призначенні відповідної
пільгової пенсії.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08.06.2011 адміністративний
позов задоволено. Визнано відмову
Управління Пенсійного фонду України в
місті Павлоград Дніпропетровської
області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
№2, - неправомірною. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
місті Павлоград Дніпропетровської
області призначити та виплачувати
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах по Списку №2 з 28 вересня 2010 року.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу (а.
с. 60), в якій просить скасувати
постанову Павлоградського
місьрайонного суду Дніпропетровської
області, прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.01.2012 апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Павлоград
Дніпропетровської області залишено
без задоволено, постанову
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 08.06.2011
залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2012,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі (правонаступник Управління
Пенсійного фонду в м. Павлограді
Дніпропетровської області) подав
касаційну скаргу, за результатом
розгляду якої ухвалою Вищого
адміністративного суду від 08.11.2012
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.01.2012 скасовано, справу направлено
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Вищим адміністративним судом України
зазначено що судом апеляційної
інстанції не надано належної оцінки
доводам, наведеним відповідачем в
апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник
відповідача обставини, викладені в
апеляційній скарзі, підтримав, просить
суд задовольнити апеляційну скаргу та
відмовити у задоволені
адміністративного позову ОСОБА_1

Позивач проти задоволення апеляційної
скарги заперечуває, просив у
задоволенні відмовити, а постанову
суду Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 08
червня 2011 року залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 28
вересня 2010 року звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлоград Дніпропетровської області
із письмовою заявою та з відповідними
документами про призначення йому
пільгової пенсії за віком по списку №2
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області від 13 січня
2011 року №19 ОСОБА_1 відмовлено у
призначенні пільгової пенсії по списку
№2 відповідно до ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Відмову у призначенні пенсії
відповідач мотивував тим, що
відповідно до поданих позивачем
документів підтвердити період роботи
ОСОБА_1 з 16.09.1977 по 20.04.1982, з 05.05.1982 по
01.02.1983 та з 03.09.1984 по 12.01.1987 не має
можливості.

Таким чином спір між сторонами виник у
зв'язку з відмовою зарахувати ОСОБА_1
період роботи з 16.09.1977 по 20.04.1982, з 05.05.1982
по 01.02.1983 та з 03.09.1984 по 12.01.1987 до
пільгового стажу, що дає право на
пенсію по списку №2 відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

З урахуванням наявних матеріалів
справи, доводів, викладених
відповідачем в апеляційній скарзі,
приписів Вищого адміністративного
суду України у даній справі, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місяця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день та інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці - за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, передбачено, що основним
документом який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 20 зазначеного Порядку
передбачено, що у тих випадків, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій, або
їх правонаступників.

З наданої позивачем копії трудової
книжки вбачається, що ОСОБА_1 з 16.09.1977 по
07.03.1981 працював монтажником 3 розряду
Будівельного-монтажного поїзду №317
тресту «Дніпротрансбуд», який
перейменований у ДП «БМП-317» ВАТ ТС
«Дніпротрансбуд» (довідка від 04.08.2010
№164).

З 08.03.1981 по 20.04.1982 - будівельним майстром
на цьому ж підприємстві.

З 05.05.1982 по 31.01.1983 позивач займав посаду
майстра ділянці №2 Новомосковського
Шляхо-будівельного управління 61 тресту
«Дніпрошляхбуд».

З 01.02.1983 по 02.09.1984 - майстер
асфальтобетонного заводу.

З 03.09.1984 по 12.01.1987 - лінійний майстер
дільниці цього ж заводу.

Дані трудової книжки також
підтверджуються довідкою про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, наданою ТОВ
«Дніпровськпромбуд» від 04.08.2010 №162
(а.с.13), і в якій зазначено, що ОСОБА_1 за
період з 16.09.1977 по 01.03.1981 та з 01.03.1981 по
20.04.1982 займав посаду монтажником
залізобетонних конструкцій,
будмайстром, який виконував роботи з
будівництва будівель та споруд.

Довідкою «Дніпровськпромбуд» від
04.08.2010 №163 (а.с.14) підтверджено особливий
характер виконуваної роботи позивачем,
зазначено, що у період з 16.09.1977 по 01.03.1981
позивач працював повний робочий день в
якості монтажника сталевих і
залізобетонних конструкцій 3-го
розряду, що передбачено Списком 2
(розділ ХХІХ, Будівництво будівель та
споруд), затвердженим Постановою Ради
міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; в період
з 01.03.1981 по 20.04.1982 - будівельним майстром,
що також передбачено Списком № 2
(розділ ХХІХ), затвердженим Постановою
Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Відповідно до наданої довідки
підприємства «Трест Дніпробуд» від
03.02.2010 № 09/28 (а.с.17) вбачається, що
позивач з 05.05.1982 по 01.02.1983 та з 03.09.1984 по
12.01.1987 працював майстром на
Новомосковськом ДСУ-61, що передбачено
Списком № 2 (розділ ХХІХ), затвердженим
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 № 1173.

Відповідно до п.3 Порядку застосування
Списків №1 і 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні пенсії за віком на
пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
№383, при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи.

На період роботи позивача діяли списки
затверджені постановою ради Міністрів
СРСР №1173 від 22.08.1956.

Згідно розділу ХХІХ Списку №2,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, правом на
пільгову пенсію користуються
монтажники по монтажу стальних і
залізобетонних конструкцій, майстри,
виконавці робіт, які були зайняті на
будівництві нових промислових,
енергетичних, гідротехнічних,
дорожньо-мостових, транспорту та
зв'язку, жилих та культурно-побутових
споруд.

Отже займані посади позивача у період з
16.09.1977 по 20.04.1982 та з 05.05.1982 по 01.02.1983 та з
03.09.1984 по 12.01.1987 були віднесені до
професій за Списком №2.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до
уваги, що відповідні записи у трудовій
книжки позивача, а також подані
позивачем до відповідача документи в
повній мірі підтверджують наявність у
позивача права на отримання пенсії за
Списком № 2, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про безпідставність відмови у
призначенні позивачу пільгової пенсії
з підстав недостатності документів.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи дослідив обставини, які мають
значення для справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 червня 2011 року у справі №
2-а-3047/2011 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко