Справа № 2-а-321/11 (6-а/212/89/14)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2014 рокусправа № 2-а-321/11
(6-а/212/89/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області на ухвалу
Жовтневого районного суду м.Кривого
Рогу від 20 березня 2014 року у справі №
2-а-321/11 (6-а/212/89/14) за заявою ОСОБА_1 про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року до суду надійшла
заява ОСОБА_1 про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення по справі № 2-а-321/2011.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 20 березня 2014 року
заяву ОСОБА_1 про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення по справі № 2-а-321/2011 від 17 січня
2011 року за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області звернулося
з апеляційною скаргою, в якій просить
змінити ухвалу суду першої інстанції
визначивши порядок виконання судових
рішень по справі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
постановою Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 20 березня 2014 року у
справі № 2-а-321/11, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02 грудня 2011 року, позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково: визнано
неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області та
зобов'язано його здійснити перерахунок
та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_2
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком з 20 червня 2010 року з урахуванням
різниці, що була виплачена у зазначений
період.

Відповідно до листа Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 11.02.2014 №
253 ОСОБА_1 зроблено перерахунок пенсії
за період з 20.06.2010 по 22.07.2011 року та
нараховано доплату пенсії у сумі 2243,82
грн. Кошти за судовим рішенням були
боржником нараховані, проте такі не
виплачуються з підстав відсутності
видатків Державного бюджету України.

Суд першої інстанції, задовольняючи
заяву ОСОБА_1, виходив з того, що
виконання постанови суду є неможливим
без зміни способу її виконання, а саме
шляхом стягнення нарахованої суми.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що покладені судом
зобов'язання вчинити дії щодо позивача
виконані в порядку, встановленому
судовим рішенням, а виплата
донарахованої суми, яка перевищує
бюджетні призначення на поточний рік,
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з боку
Державного бюджету України.

Надаючи оцінку висновкам суду першої
інстанції та доводам апеляційної
скарги колегія суддів зазначає, що
відповідно до статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Наведені норми права дають змогу дійти
висновку, що зобов'язання вчинити певні
дії, покладені на відповідача судовим
рішенням, є обраним судом способом
захисту порушеного права позивача.

За таких обставин позивач просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті шляхом
вирішення додаткової позовної вимоги
про стягнення коштів, яка не була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття постанови в
адміністративній справі.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо,
для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, тому відсутні
підстави для зміни способу виконання
рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, про помилковість висновків
суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 197, 199, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області -
задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 20 березня 2014 року у
справі № 2-а-321/11 - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення по справі №
№ 2-а-321/2011 від 17 січня 2011 року за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії
відмовити.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник