Справа № 815/5019/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/5019/14
УХВАЛА

10 вересня 2014 року

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Стеценко О.О.,
вивчивши матеріали адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області про визнання дії
протиправними, скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ в Одеській області
про визнання дій відповідача щодо
поручення порядку притягнення до
дисциплінарної відповідальності і
накладення стягнення протиправними;
скасування наказу першого заступника
начальника ГУ МВС України в Одеській
області від 12.08.2014 року № 2484 «Про
порушення Інструкції з організації
обліку та руху кримінальних
проваджень, а також вимог
кримінального процесуального
законодавства України старшим слідчим
відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_1 та
притягнення винного до дисциплінарної
відповідальності» про накладення
дисциплінарного стягнення у вигляді
попередження про неповну посадову
відповідність та скасування наказу про
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ.

Згідно п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи:
подана позовна заява особою, яка має
адміністративну процесуальну
дієздатність; належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства;
відповідає позовна заява вимогам,
встановленим ст.106 КАС України; подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо подано
заяву про поновлення цього строку, то
чи є підстави для її задоволення).

Розглянувши зміст позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, суддя
встановив наявність підстав для
залишення позову без руху, оскільки він
поданий із порушенням вимог
встановлених ст.106 КАС України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 48 Кодексу
адміністративного судочинства України
здатність мати процесуальні права та
обов'язки в адміністративному
судочинстві (адміністративна
процесуальна правоздатність)
визнається за громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
органами державної влади, іншими
державними органами, органами влади
Автономної Республіки Крим, органами
місцевого самоврядування, їхніми
посадовими і службовими особами,
підприємствами, установами,
організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна
правоздатність - абстрактна умова
володіння всіма процесуальними
правами і обов'язками, яка передбачає
можливість конкретної особи стати
суб'єктом конкретних процесуальних
правовідносин, стати персоніфікованим
носієм прав і обов'язків, передбачених
законом для даного суб'єкта і даних
правовідносин. Тому особою, що бере
участь у справі, можуть бути лише особи,
які володіють процесуальною
правоздатністю.

Для особистої участі в
адміністративній справі недостатньо
володіти лише правоздатністю,
необхідна ще й адміністративна
процесуальна дієздатність, тобто
здатність особисто здійснювати
процесуальні права та виконувати свої
обов'язки в суді.

Частиною другою зазначеної статті
передбачено, що здатність особисто
здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки, у тому
числі доручати ведення справи
представникові (адміністративна
процесуальна дієздатність), належить
фізичним особам, які досягли
повноліття і не визнані судом
недієздатними, а також фізичним особам
до досягнення цього віку у спорах з
приводу публічно-правових відносин, у
яких вони відповідно до законодавства
можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної
процесуальної дієздатності є
здатність особисто здійснювати
процесуальну діяльність, яка породжує
відповідні юридичні наслідки. Вона
визнається за фізичними особами, які
досягли повноліття.

Положеннями статі 34 Цивільного кодексу
України, серед іншого, передбачено, що
особа вважається повнолітньою, якщо
вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про Єдиний державний демографічний
реєстр та документи, що підтверджують
громадянство України, посвідчують
особу чи її спеціальний статус» від
20.11.2012 р. № 5492-VІ паспорт громадянина
України є документом, що посвідчує
особу та підтверджує громадянство
України на території України.

Пунктом « 6» ч. 7 зазначеної статті
передбачено, що до паспорта
громадянина України вноситься така
інформація як дата народження.

Згідно з п. 1.2 Порядку оформлення і
видачі паспорта громадянина України,
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України 13.04.2012 N 320
паспорт громадянина України (далі -
паспорт) видається територіальними
підрозділами Державної міграційної
служби України (далі - територіальні
підрозділи) за місцем проживання
кожному громадянинові України після
досягнення 16-річного віку, а надалі в
разі необхідності обмінюється,
видається замість утраченого,
викраденого або зіпсованого.

Враховуючи вищевикладене, суддя
доходить висновку, що в даному випадку
належним доказом наявності у ОСОБА_1
адміністративної процесуальної
правосуб'єктності має бути паспорт
громадянина України, який до
адміністративного позову взагалі не
доданий.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС
України - Позивач надає докази на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги, а в
разі неможливості - зазначає докази,
які не може самостійно надати, із
зазначенням причин неможливості
подання таких доказів.

Так, позивач звертається до суду з
позовним вимогами про скасування
наказу першого заступника начальника
ГУ МВС України в Одеській області від
12.08.2014 року № 2484. В обґрунтування
позовних вимог, позивач посилається на
ті обставини, що вона зверталась з
рапортом про ознайомлення з наказами,
матеріалами службового розслідування,
а також з особовою справою, карточкою
заохочень та стягнень. Проте позивач не
надає ніяких доказів в обґрунтування
зазначеного факту, причин неможливості
подання таких доказів не зазначає.

Згідно ст.108 КАС України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, встановлених
ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу
про залишення позовної заяви без руху,
у якій зазначаються недоліки позовної
заяви і встановлюється строк,
достатній для усунення недоліків.

При таких обставинах позов повинен
бути залишений без руху, а позивачу
наданий термін для усунення недоліків
шляхом подання належно оформленого
адміністративного позову та надання
доказів відповідно до ст.106 КАС України,
з урахуванням недоліків, зазначених в
ухвалі суду.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 56, 105, 106, 108 КАС України,
суддя,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області про визнання дії
протиправними, скасування наказів -
залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в
строк до 12 вересня 2014 року усунути
недоліки, викладені в ухвалі та
роз'яснити, що в іншому випадку позов
буде визнаний неподаним та повернутий
позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом п'яти днів з дня її отримання.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Стеценко О.О.

12.09.14