Справа № 814/2039/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2039/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді -
Домусчі С.Д. судді -
Шеметенко Л.П. розглянувши у
письмовому провадженні апеляційну
скаргу Первомайської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління міндоходів у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26.09.2013 р. по
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мотортех" до
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Мотортех" звернулось із позовом до
суду до Первомайської об'єднаної
державної податкової інспекції
Миколаївської області Державної
податкової служби та просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 15 квітня 2013 р.
№ .

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року позов був задоволений.

Не погоджуючись з постановою суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій вважає
вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просив її
скасувати та прийняти нову , якою у
задоволенні позову відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України, але до судового
засідання не з'явилися , а
представником позивача подано заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження , а тому суд
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розглядає справу в порядку письмового
провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що з 27.03.2013 р. до 02.04.2013 р.
Первомайською ОДПІ Миколаївської
області ДПС було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку своєчасності та повноти
нарахування і сплати ПДВ ТОВ "Мотортех"
по взаємовідносинах з ПП "Укрторгтранс"
за лютий-квітень 2011 р. і ТОВ
"Будперспектива" за грудень 2011 р. і
лютий 2012 р.

За результатом перевірки було складено
акт від 5 квітня 2013 р. № 1604/22/37113876 , яким
встановлено порушення ТОВ "Мотортех":

- ст. 198 п. 198.1., 198.6. Податкового кодексу
України (далі - ПК України), внаслідок
чого занижено ПДВ на загальну суму 29193,41
грн.;

- неотримання товарно-матеріальних
цінностей та послуг від ПП
"Укрторгтранс" і ТОВ "Будперспектива".

Висновки акту перевірки висновку про
відсутність постачання товару (послуг)
позивачу, були обґрунтовані актом про
неможливість проведення
документальної перевірки ПП
"Укрторгтранс" та актом про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Будперспектива"

Але , постановою Київського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 р.,залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 року ,
у справі № 2а-3752/12/1070, за
адміністративним позовом ТОВ
"Будперспектива" до Державної
податкової інспекції в
Києво-Святошинському районі Київської
області Державної податкової служби,
було визнано протиправним і скасовано
наказ на проведення перевірки ТОВ
"Будперспектива".

15 квітня 2013 р. на підставі акту
перевірки ОДПІ прийняла податкове
повідомлення-рішення № , яким
збільшила ТОВ "Мотортех" суму грошового
зобов'язання із ПДВ на 29193,41 грн. і
застосувала штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 5130,84 грн.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , що для
визначення права підприємства на
податковий кредит по проведеним
господарським операціям з
постачальником необхідно встановити
наявність в сукупності таких
обов'язкових підстав: здійснення
операції з придбання товарів та їх
оплата ( п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст.
201 ПК України); наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
виданої платником податку на додану
вартість (п. 198.6 ст. 198 ПК України);
придбання товарів (робіт, послуг) для
використання в господарській
діяльності платника податку - покупця,
шляхом відображення їх в обліку та
підтвердження відповідними
документами ( п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п.
201.11 статті 201 ПК України).

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач уклав із
контрагентами:

- договори поставки від 3 лютого і 23
березня 2011 р. із ПП "Укрторгтранс", за
умовами яких позивач придбав товар
(комп'ютерне обладнання і автомобільні
запчастини) ;

- договір підряду на виконання
проектних робіт від 17 листопада 2011 р.,
договір поставки від 1 грудня 2011 р.,
договір на виконання робіт із
технічного обслуговування від 9 січня
2012 р. із ТОВ "Будперспектива"

На виконання умов вищевказаних
договорів було поставлено
товарно-матеріальні цінності та
виконані роботи.

Факти здійснення господарських
операцій підтверджуються :
специфікаціями товарів ,податковими та
видатковими накладними за
відповідний період, актами здачі
-приймання виконаних
робіт,банківськими виписками про
перерахування коштів на рахунок,
операції відображено у
бухгалтерському обліку.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК
України (в редакції, діючої на момент
прийняття рішення податковим органом),
основним принципом податкового
законодавства є презумпція
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу

Відповідно до п.56.21 ст.56ПК України у
разі коли норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, внаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Апеляційний суд,із врахуванням вимог
п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 , пп.14.1.181.ст.14 , ст.138,139,
198,200,201 ПК України, ст.202,203,215,216,228,638
Цивільного Кодексу України . правової
позиції ,викладеної у постанові
Верховного Суду України від 31 січня 2011
р. № 14/11 , практикою Європейського Суду
з прав людини (справа «Булвес»проти
Болгарії»(заява № 3991/03) погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції ,що
повідомлення-рішення № від 15
квітня 2013 р. є протиправним, та підлягає
скасуванню, оскільки позивач виконав
вимоги приписів Податкового кодексу
України, Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» щодо
документального оформлення операцій
та податкового обліку та на
підтвердження правомірності
формування податкового зобов'язання
надав документи, а виявлені за
результатами перевірки порушення з
боку контрагентів позивача є
припущеннями та не є доказом
фіктивності діяльності, крім того
позивач не несе відповідальності за
облікову політику контрагентів, через
те що, закон не ставить у залежність
сплату податків, ведення податкового
та бухгалтерського обліку, складання
звітності контрагентом-продавцем із
правом на одержання податкового
кредиту безпосередньо покупцем, також
сама по собі несплата податку
контрагентом (у тому числі внаслідок
ухилення від сплати) в разі фактичного
здійснення господарської операції не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем та суму бюджетного
відшкодування, а висновки відповідача,
викладені у акті перевірки щодо
нікчемності укладених договорів, є
помилковими та обґрунтованими
припущеннями стосовно заниження
податкового зобов'язання та не
підтвердженими належними та
достатніми доказами, укладені між
позивачем та його контрагентами
договори не віднесено законом до
нікчемних, а судові рішення, із
врахуванням вимог ст. 204 ЦК України, про
визнання їх недійсними відсутні , а
фактичне звинувачення у створенні
фіктивного підприємства, що є
злочином, відповідальність за який
встановлена ст.205 КК України, та факт
скоєння якого в порядку ст.72 КАС
України може бути підтверджений
тільки вироком суду, який набув
законної сили, а ні актом перевірки
податкового органу чи на підставі
пояснень осіб, допитаних по
кримінальній справі чи обвинувальним
висновком .

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка,
постановлене рішення суду першої
інстанції викладена достатньо повно,
висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та
відповідає чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції
на момент вчинення процесуальної дії)
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить
до висновку, що не має підстав в межах
доводів апеляційної скарги для
скасування чи зміни постанови суду
1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
міндоходів у Миколаївській області
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26.09.2013 р. -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Кравець О.О.

Суддя
Домусчі С.Д.

Суддя
Шеметенко Л.П.