Справа № 9101/175411/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"27" червня 2014 р.
справа № 2а-1541/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська

на постанову Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2011 р., прийняту у порядку
скороченого провадження,

у справі № 2а-1541/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

17 грудня 2010 року позивач
звернувся з позовом до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:

- поновити строк звернення до
суду;

- визнати неправомірною
бездіяльність відповідача по
недоплаті позивачу підвищення пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст.6 ЗУ "Про соціальний
захист дітей війни";

- зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
підвищення пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, як
передбачено ст.6 ЗУ "Про соціальний
захист дітей війни", з урахуванням норм
ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
починаючи з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р., з 09.07.2007
р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з
01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 31.10.2010
р.

Ухвалою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 10.05.2011 р.
позов в частині вимог до 17.06.2010 року
залишено без розгляду.

Постановою Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2011 року позов задоволено, а
саме:

- бездіяльність відповідача з
недоплати позивачу щомісячно 20 %
мінімальної пенсії за віком з 17.06.2010
визнано протиправною;

- зобов'язано відповідача
протягом одного місяця нарахувати
позивачу щомісячну соціальну допомогу,
починаючи з 17.06.2010 р., в розмірі 20 % від
прожиткового мінімуму, затвердженого
на це період для осіб, які втратили
працездатність, з виплатою на користь
позивача цих сум.

Постанову в частині виплати
відповідачем на користь позивача
державної соціальної допомоги дітям
війни з 17.06.2010 р. в сумі 1 464 гривні 20 коп.
звернуто до негайного виконання.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" має статус дитини війни і має
право відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" на
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
необхідно обраховувати відповідно до
ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

У період 17.06.2010 року по 26.05.2011 року зміст
статті ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" не
змінювався. дія статті ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" не призупинялася, а її зміст не
змінювався. Відповідач здійснював
нарахування та виплату підвищення до
пенсії позивачу у меншому розмірі, ніж
передбачено ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку, що
права позивача були порушені.

Проте, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
визначення конкретної суми державної
соціальної допомоги не належить до
повноважень адміністративного суду,
оскільки обов'язок по нарахуванню та
виплаті вказаної допомоги,
передбаченої Законом України "Про
соціальний захист дітей війни",
покладено на відповідний орган
Пенсійного фонду України.

Крім того, суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги
зобов'язав відповідача здійснити
виплати державної соціальної допомоги
у розмірі 20 відсотків від прожиткового
мінімуму, затвердженого на цей період
для осіб, які втратили працездатність,
що суперечить вимогам статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", якою визначено, що дітям війни
підвищення до пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, відповідач повинен
провести підвищення пенсії відповідно
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4,
відповідно до якого встановлено, що
у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пункту 6 якої. встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Отже, суд першої інстанції не врахував,
що розмір підвищення до пенсії може
бути змінений нормативним актом, що
регулює дані правовідносини.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст.202, 205,
207 КАС України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська задовольнити
частково.

Постанову Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2011 року у справі № 2а-1541/11
скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська щодо нездійснення
перерахунку та виплати підвищення до
пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 17.06.2010 року по 26.05.2011
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" на 30% мінімальної пенсії за
віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", та провести відповідні
виплати за період з 17.06.2010 року до
внесення змін до законодавства, що
регулює дані виплати, з урахуванням
раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун