Справа № 2а-908/530/2012
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Справа № 9104/138076/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 01
березня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
(далі - УПФ) щодо відмови у включення до
розрахунку позивачки при її
призначення суми усіх складових
заробітної плати, з яких сплачені
страхові внески, зобов'язати
відповідача провести перерахунок
призначеної пенсії відповідно до т. 37
Закону України «Про державну службу»
та ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з включенням до
розрахунку інших виплат, підтверджених
довідкою, затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України від
14.02.2011 року № 5-1.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 01
березня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при неповному з'ясуванні обставин, які
мають значення для справи, що призвело
до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що чинне
законодавство як загальне, так і
спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження. Тому дії
відповідача стосовно не включення
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань , допомоги
на оздоровлення та індексації грошових
доходів населення до складу заробітної
плати є протиправними, оскільки
нормами Законів України "Про оплату
праці" та "Про державну службу" вони
віднесені до складу заробітної плати
як інші виплати.

За таких обставин, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити в повному обсязі позовні
вимоги щодо перерахунку пенсії з дня
звернення позивача з заявою до
управління Пенсійного фонду.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що
ОСОБА_1 з вересня 2011 року призначено
пенсію відповідно до Закону України
«Про державну службу».

В грудні 2011 року позивач звернулась до
відповідача із запитом про перерахунок
пенсії, в якій просила перерахувати
призначену їй пенсію з врахуванням
всієї суми заробітної плати відповідно
до доданих позивачкою довідок.

Листом УПФ України в м. Калуші та
Калуському районі від 09.12.2011 року №
2210/Д-15 позивачу було відмовлено в
перерахунку пенсії, з посиланням на те,
що згідно зі статтею 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Такі виплати, як матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, допомога на оздоровлення,
індексація грошових доходів населення
не включаються до заробітної плати
державного службовця при обчисленні
пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що стаття 2 Закону України «Про
оплату праці», яка визначає структуру
заробітної плати, не містить вказівки
на те, що допомога на оздоровлення ,
матеріальна допомога на вирішення
соціально - побутових питань та
індексація грошових доходів населення
входять до структури заробітної плати.
У зазначеній нормі Закону відсутнє
таке поняття як матеріальна допомога,
допомога на оздоровлення, індексація.
Матеріальні виплати, зазначені у цій
нормі і матеріальна допомога це не
ідентичні поняття, вони є окремою
разовою виплатою, а тому законних
підстав для віднесення допомоги на
оздоровлення , матеріальної допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань та індексації грошових доходів
населення до складу ( структури)
заробітної плати державного службовця
немає

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, не
відповідають фактичним обставинам
справи, нормам матеріального права та є
помилковими.

Так, відповідно до ст.37 Закону України
«Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000
року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальне звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховується в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від
24.03.1995 року «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень
дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення,
допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація грошових доходів населення
входять до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин
слід застосовувати спеціальні норми,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, стаття 41
Закону України від 09 липня 2003 року «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
натомість положення Законів України
«Про державну службу» та «Про оплату
праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає рішенню
Верховного Суду України прийнятому у
справі № 21-430а11, яке відповідно до ст.
244-2 КАС України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
висновку про те, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області при визначенні розміру пенсії
ОСОБА_1 безпідставно не було враховано
всі види оплати праці, на які було
утримано страхові внески на
обов'язкове державне пенсійне
забезпечення, зокрема, матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації грошових доходів населення.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при
винесенні рішення допустився помилки в
частині застосування норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
апеляційний суд визнає правильним
апеляційну скаргу задовольнити,
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 01
березня 2012 року у справі № 908/530/2012 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області щодо неврахування при
призначенні пенсії ОСОБА_1 сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, з яких
було сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у складі заробітної плати.

Зобов`язати управління фонду України в
м. Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати
відповідно до вимог відповідно до ст.37
Закону України «Про державну службу»
за період з 06 грудня 2011 року, з
урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар