Справа № 872/6397/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

872/6397/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 року

справа № 811/12/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з’явився

відповідача: - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Кіровоградський завод будівних матеріалів №2-Синтез»

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року

у справі № 811/12/13-а

за позовом Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби

до товариства з додатковою відповідальністю «Кіровоградський завод будівних матеріалів №2-Синтез»

про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИЛА :

Кіровоградська об’єднана державна податкова інспекція Кіровоградської області Державної податкової служби звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому (з урахуванням уточнення адміністративного позову, а. с.64) просило стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Кіровоградський завод будівних матеріалів № 2-Синтез», який має податковий борг, кошти з розрахунків у банках, обслуговуючих такого платника на суму податкового боргу в розмірі 151706,86 грн. на користь державного бюджету України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг з ПДВ у розмірі 65 051,56 грн. та податку по орендній платі з юридичних осіб в сумі 86 655,30 грн., який виник внаслідок несвоєчасної сплати відповідачем податкових зобов'язань та порушення умов договорів про розстрочення сплати відповідачем податкових зобов'язань і договорів про розстрочення сплати грошових зобов'язань.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивована доведеністю наявності у відповідача податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб та з податку на додану вартість та відсутністю доказів сплати товариством цього податкового боргу.

Судом зазначено, що відповідачем не надано доказів про сплату податкового боргу.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову в повному обсязі. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги тим, що подана податковим органом позовна заява не відповідає вимогам ст.106 КАС України в частині найменування відповідача, оскільки у позовній заяві Кіровоградською ОДПІ відповідачем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю в той час, як правильна організаційно-правова форма юридичної особи є Товариство з додатковою відповідальністю. Крім того, відповідач не повідомлений належним чином, не знав про місце та час проведення судового засідання, призначеного на 13.02.2013, в якому оголошено оскаржену по станову суду.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 01.10.2011 відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.

Підпунктом 166.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п.49.2 ст.49 ПК України).

Згідно п.286.2 ст.282 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Строки сплати податкового зобов’язання визначені ст.57 ПК України.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Відповідно до ст.16 ПК України платники податків зобов’язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Крім того, п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити розраховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до п.58.1 ст. 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 59.1 та 59.3 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.100.1 ст.100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

У відповідності до п.100.11 ст.100 ПК України розстрочення або відстрочення надаються окремо за кожним податком та збором. Строки сплати розстрочених (відстрочених) сум або їх частки можуть бути перенесені шляхом прийняття окремого рішення та внесення відповідних змін до договорів розстрочення (відстрочення).

Пунктом 59.5. ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи, досліджених судом першої інстанції, вбачається наявність у відповідача податкового боргу на загальну суму 151706,86 грн., а саме:

- з податку на додану вартість у розмірі 65 051,56 грн., в тому числі пеня - 115,60 грн., проценти по розстрочці 76,51 грн., який виник на підставі поданих та своєчасно не сплачених Товариством до податкового органу декларацій з ПДВ та згідно рішень про розстрочення грошових зобов'язань і про розстрочення податкового боргу;

- по орендній платі з юридичних осіб у сумі 86 655,30 грн., в тому числі пеня - 624,48 грн., проценти по розстрочці 903,14 грн., який виник на підставі поданих та своєчасно не сплачених Товариством до податкового органу декларації та згідно рішень про розстрочення грошових зобов'язань і про розстрочення податкового боргу.

Наявність податкового боргу у вищевказаній сумі 151 706,86 грн. відповідачем, в тому числі, в апеляційній скарзі не спростовується.

Докази сплати відповідачем податкового боргу у загальній сумі. матеріали справи не містять.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідач зазначає, що подана податковим органом позовна заява не відповідає вимогам ст.106 КАС України в частині найменування відповідача, оскільки у позовній заяві Кіровоградською ОДПІ відповідачем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю в той час, як правильна організаційно-правова форма юридичної особи є Товариство з додатковою відповідальністю.

Колегією суддів такі доводи до уваги не приймаються з огляду на наявність в матеріалах справи заяви позивача, які стосуються уточнень назви відповідача (а. с.64) і яка врахована судом першої інстанції при винесенні оскарженої постанови (а. с.67).

Також не приймаються до уваги доводи відповідача, що відповідач не повідомлений належним чином, не знав про місце та час проведення судового засідання, призначеного на 13.02.2013, оскільки такі доводи спростовуються телефонограмою, якою повідомлено бухгалтера ТДВ «Кіровоградський завод будівних матеріалів № 2-Синтез» Жданову про судове засідання, призначене на 13.02.1013 о 14.00 (а. с.61), при цьому виклик до суду телефонограмою не суперечить положенням ч.3 ст.33 КАС України.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу Підприємства слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Кіровоградський завод будівних матеріалів №2-Синтез» залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року у справі № 811/12/13-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко