Справа № 233/3224/14-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міросєді А.І.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року справа №
233/3224/14-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Гімона М.М.,
суддів Гайдара А.В., Яковенка М.М.,
розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 05 червня 2014 року
у справі № 233/3224/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И
В:

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 червня 2014 року позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії задоволено. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2013 року
у розмірі 80% заробітної плати
державного службовця. Скасовано
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області від 04.03.2013 року № 176914 про
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2013 року
в розмірі 80% заробітної плати
державного службовця. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області провести
ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.11.2013 року,
виходячи з розрахунку 90% заробітної
плати державного службовця без
застосування обмеження максимального
розміру пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову місцевого суду та
у задоволені позову відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що суд першої
інстанції необґрунтовано зобов'язав
відповідача здійснити перерахунок
пенсії виходячи з 90 % заробітку,
оскільки Законом № 3668 внесені зміни і
визначено розмір пенсії 80 % заробітку.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що останню необхідно
задовольнити частково, а рішення суду
першої інстанції змінити з наступних
підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач знаходиться на
обліку відповідача та з 01.12.2010 року їй
призначена пенсія відповідно до Закону
України «Про державну службу» з
розрахунку 90 % від її заробітної плати.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду від 17 грудня 2013
року, яка була залишена без змін
ухвалою Донецького Апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2014
року у справі № 233/7923/13-а, позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені: визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області стосовно
нарахування при призначенні пенсії
ОСОБА_2 отриманих сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01
листопада 2013 року з урахуванням
отриманих сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати.

З розпорядження відповідача від 04.03.2014
року № 176914 вбачається, що на виконання
вищезазначених судових рішень
відповідачем позивачу було здійснено
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням вказаних сумм, але в
розмірі 80 % від суми розрахованої
заробітної плати.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що за
позивачем зберігається право на
отримання пенсії в розмірі 90 % від
перерахованої заробітної платні,
оскільки такий розмір був їй
встановлений до змін в законодавстві.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно дійшов до висновку про
задоволення позову, однак з помилковим
застосуванням норм матеріального
права з огляду на наступне.

На час призначення позивачу пенсії,
тобто 21.03.2008 року, статтею 37 Закону
України «Про державну службу» було
передбачено, що за кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, що
діє з 01.10.2011 року), пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон №3723), у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку з набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Колегія суддів зазначає, що внесені
Законом № 3668-VІ зміни до статті 37 Закону
№ 3723 щодо розміру пенсії у відсотках
стосуються порядку призначення пенсії
державним службовцям у разі реалізації
ними права на пенсійне забезпечення, а
не перерахунку вже призначеної пенсії.
Крім того, процедури призначення та
перерахунку пенсії різні за змістом і
механізмом їх проведення, так, нормами,
які визначають механізм проведення
перерахунку пенсії є ст. 37-1 Закону № 3723,
яка змін у зв'язку із прийняттям Закону
№ 3668-VІ не зазнала.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

За таких обставин положення Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 01.10.2011
року, до спірних правовідносин
застосуванню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що позивач має право отримувати
пенсію в розмірі 90 % від розрахованої
заробітної плати, оскільки на час
призначення її пенсії, під час якого
були порушені права позивача, пенсії
була призначена у такому відсотковому
відношення відповідно до діючої на той
час редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Щодо позовних вимог в частині
здійснення перерахунку пенсії
позивача без обмеження максимального
розміру пенсії, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» в редакції
Закону України № 3723, який набрав
чинності 01.10.2011 року, максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно до приписів п. 2 Прикінцевих
та Перехідних положень Закону № 3668-VІ
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.

Оскільки позивачу пенсія була
призначена 01.12.2010 р., тобто до набрання
чинності Законом № 3668-VІ, тому суд
першої інстанції вірно дійшов до
висновку про те, що обмеження пенсії
максимальним розміром на позивача при
відновлення його пенсійних прав, які
фактично були порушені при призначенні
пенсії 01.12.2010 р. не поширюється і
повинні бути відновлені шляхом
здійснення перерахунку без
застосування обмеження максимального
розміру.

В той же час, суд першої інстанції не
звернув уваги на положення абзацу 2 п. 2
Прикінцевих та Перехідних положень
Закону № 3668-VІ, відповідно до якого,
пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом і в
яких розмір пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) перевищує максимальний
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), встановлений цим
Законом, виплата пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої та третьої статті 42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"та проведення інших
перерахунків, передбачених
законодавством, до того часу, коли
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) відповідатиме
максимальному розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання), встановленому цим Законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
після здійснення перерахунку пенсії
позивача за судовим рішенням без
обмеження максимального розміру, якого
не існувало на час здійснення позивачу
перерахунку пенсії (01.12.2010 р.), подальші
індексація та перерахунок її пенсії
повинно здійснюватися з урахуванням
положень абзацу 2 п. 2 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону № 3668-VІ,
однак суд першої інстанції на наведені
норми законодавства уваги не звернув,
що є підставою для змінити судового
рішення.

Крім того, скасовуючи розпорядження
відповідача № 17914, суд першої інстанції
в резолютивній частині невірно
зазначив дату вищевказаного
розпорядження, а саме замість дати
04.03.2014 року, зазначено - 04.03.2013 року, а
тому постанова суду першої інстанції в
цій частині також підлягає зміні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно вирішив спір за
суттю, але допустив помилку при
застосуванні норм матеріального права,
внаслідок чого постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області -
задовольнити частково.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 червня 2014 року у справі № 233/3224/14-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 червня 2014 року у справі № 233/3224/14-а
слова та цифри «від 04.03.2013 року»
замінити на «04.03.2014 року».

В абзаці четвертому резолютивної
частини постанови Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 червня 2014 року у справі № 233/3224/14-а
після словосполучення «без
застосування обмеження максимального
розміру пенсії» доповнити
словосполученням «з урахуванням
положень абзацу 2 п. 2 Прикінцевих та
Перехідних Положень Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ».

В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.М. Гімон

А.В. Гайдар

М.М. Яковенко