Справа № 816/2005/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 р.Справа № 816/2005/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
20.06.2014р. по справі № 816/2005/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укрнафта"

до Державної податкової інспекції у
м.Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Укрнафта", звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області, в
якому просив суд визнати протиправним
та скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 10.02.2014 № , яким
Договору про спільну діяльність від
14.09.1995 № 410/95 - уповноважена особа
Нафтогазовидобувне управління
"Полтаванафтогаз" Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість в
розмірі 8 329 236,00 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.06.2014 року
зазначений адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального права,
а саме: ст.ст.44, 198 Податкового кодексу
України та ст.ст. 86, 159 КАС України, з
обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 14 вересня 1995 року між
Підприємством "Полтаванафтогаз" та
Компанією "Карпатські Петролеум
Корпорейшн" (США) укладено договір №410/95
про спільну інвестиційну і виробничу
діяльність з освоєння і розробки
Рудівсько-Червонозаводського
газоконденсатного родовища без
створення юридичної особи (а.с.71-84 т.1).

15 жовтня 1996 року між Підприємством
"Полтаванафтогаз" та Компанією
"Карпатські Петролеум Корпорейшн" (США)
укладено угоду про внесення змін та
доповнень до Договору шляхом
викладення його в новій редакції та
уточнено назву Договору №410/95 про
спільну інвестиційну і виробничу
діяльність з освоєння і розробки
Рудівсько-Червонозаводського
газоконденсатного родовища без
створення юридичної особи.

Предметом спільної діяльності згідно
п. 1.2 ст. 1 Договору з урахуванням змін і
доповнень є здійснення спільної
інвестиційної діяльності по створенню
необхідних потужностей для
експлуатації
Рудівсько-Червонозаводського
газоконденсатного родовища,
впровадження передової техніки та
технологій в галузі
промислово-геофізичних досліджень
свердловин та пластів, капітального
ремонту свердловин і їх облаштування,
ведення спільної
виробничо-господарської діяльності з
видобутку газу і конденсату у процесі
освоєння та розробки
Рудівсько-Червонозаводського
газоконденсатного родовища з
використанням виробничих потужностей
та основних фондів, створених у процесі
інвестиційної діяльності, розподіл
доходів від спільної діяльності або
продукції у випадках, передбачених
законодавством України, за додатковими
угодами (а.с. 85-105 т.1).

Відповідно до п. 1 змін і доповнень до
договору №410/95 від 14.09.1995, в редакції
від 15.10.1996, про спільну інвестиційну і
виробничу діяльність з освоєння і
розробки Рудівсько-Червонозаводського
газоконденсатного родовища від 26.08.1998
вступну частину Договору викладено в
новій редакції, а саме: учасниками
Договору про спільну діяльність є
компанія "Карпатські Петролеум
Корпорейшн" (США) та ВАТ "Укрнафта" (а.с.
106-120 т.1).

Відповідно до розділу 4 Договору №410/95
визначено термін управляючого НГВУ
"Полтаванафтогаз" та сторони
уповноважили Нафтовидобувне
управління "Полтаванафтогаз" на
ведення організаційної і практичної
діяльності з розробки та експлуатації
Рудівсько-Червонозаводського
газоконденсатного родовища.

Таким чином, платником податків за
Договором №410/95 є НГВУ
"Полтаванафтогаз".

Так, згідно вимог законодавства, 18.12.1997
Договір №410/95 взято на податковий
облік в ДПІ у м. Полтаві за №2 та
присвоєно реєстраційний (обліковий)
номер платника податків - 403739512, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків від 24 березня
2002 року №88385 (а.с. 10 т. 1).

В період з 13.01.2014 по 24.01.2014 посадовими
особами ДПІ у м. Полтаві на підставі
направлення №28 від 13.01.2014 та відповідно
до наказу від 10.01.2013 №33 було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Договору про спільну
діяльність від 14.09.1995 №410/95 -
уповноважена особа Нафтогазовидобувне
управління "Полтаванафтогаз" ПАТ
"Укрнафта" з питань правомірності та
законності декларування від'ємного
значення з податку на додану вартість
за травень 2013 року.

Перевіркою, зокрема, встановлено, що
згідно з поданою Договором № 410/95 від
14.09.1995 до ДПІ у м. Полтаві податковою
декларацією з ПДВ за вересень 2010 року
(вх. від 19.06.2013 № ), згідно якої
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду за
травень 2013 року складає 8 329 236,00 грн.

Причиною виникнення від'ємного
значення за травень 2013 року є
здійснення операцій митній території
України (придбання природного газу),
частка загальної суми податкового
кредиту звітного (податкового) періоду,
у якому виникло від'ємне значення ПДВ
складає 100%.

В ході перевірки встановлено, що у
перевіряємому періоді, основним
постачальником природного газу
Договору про спільну діяльність від
14.09.1995 № 410/95 у травні 2013 року було ПАТ
"Укрнафта".

За результатами проведеної перевірки
складений акт від 29.01.2014 №
425/16-01-15-02/403739512, яким зафіксовані
порушення п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, а саме
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту (рядок 19
податкової декларації з ПДВ) за травень
2013 року на суму 8 329 236 грн.

На підставі висновків вказаного акту
перевірки ДПІ у м. Полтаві було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 10.02.2014 №
, яким Договору про спільну
діяльність від 14.09.1995 № 410/95 -
уповноважена особа Нафтогазовидобувне
управління "Полтаванафтогаз"
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 8 329 236,00 грн.

Із даним податковим повідомленням -
рішенням позивач не погодився та
оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
висновки акту перевірки не
відповідають дійсним обставинам
справи та не ґрунтуються на вимогах
закону, а оскаржуване податкове
повідомлення - рішення було винесено
відповідачем без урахування всіх
обставин, які мали значення для його
прийняття, тобто необґрунтовано.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Коло платників податку на додану
вартість, об'єкти, база, ставки
оподаткування, перелік
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, особливості
оподаткування експортних та імпортних
операцій, поняття податкової
накладної, порядок обліку, звітування
та внесення податку до бюджету
визначено розділом V Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
(далі - ПК України).

У відповідності до ст. 185 ПК України
об'єктом оподаткування, зокрема, є
постачання товарів та послуг, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК
України визначено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України визначено,
що податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

При цьому, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
встановлено, що господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України
визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 201.8 статті 201 ПК України
передбачено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна відповідно до
пункту 201.10 статті 201 ПК України
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладені положення
Кодексу, для отримання права
сформувати податковий кредит із сум
податку на додану вартість, сплачених в
ціні придбаного товару (робіт, послуг),
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Судом встановлено, що 30.05.2013 був
укладений договір купівлі-продажу №
6/967-Г, відповідно до якого Продавець -
ПАТ „Укрнафта" зобов'язувався передати
у власність Покупцю - Договору № 410/95, а
Покупець зобов'язувався оплатити та
прийняти газ товарний - горючий
природний для промислового та
комунально-побутового призначення (з
ресурсу видобутку СІД ПАТ „Укрнафта"
по Договору № 6/25, отриманого ПАТ
„Укрнафта" внаслідок розподілу
власності, що оформлюються актами
відбору з ПСГ ПАТ „Укртрансгаз" в
травні 2013 року, надалі - Газ) в систему
магістральних газопроводів ПАТ
„Укртрансгаз" в травні 2013р. в обсязі
31003,971 тисяч кубічних метрів (п. 1.1.
Договору).

Вартість 1000 кубічних метрів газу, який
передається за цим Договором,
становить 1025,00 грн., крім того ПДВ - 205,00
грн., разом - 1230,00 грн. Вартість газу, що
передається, становить 31779070,28 грн., крім
того ПДВ - 6355814,06 грн. Загальна вартість
газу, що передається, з врахуванням ПДВ
становить 38134884,34 грн. (п. 2.1. Договору).

Покупець зобов'язаний здійснити оплату
кількості та вартості Газу,
зазначеного в п. 1.1., п. 2.1. Договору,
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Продавця до 31.12.2014
(п. 2.2. Договору в редакції Додаткової
угоди № 2 від 29.06.2013).

Продавець здійснює передачу (поставку)
Газу Покупцю в системі магістральних
газопроводів ПАТ „Укртрансгаз" (п. 3.1.
Договору).

Передача Газу від Продавця до Покупця
оформляється Актом приймання-передачі
Газу. Акт приймання-передачі
складається у двох примірниках (по
одному - для кожної зі Сторін) 31 травня
2013 року (п. 3.2. Договору).

Право власності на переданий Газ від
Продавця до Покупця переходить з
моменту підписання акту
приймання-передачі Газу (п.3.3. Договору
в редакції Додаткової угоди № 1 від
31.05.2013 року).

Продавець зобов'язується оформити та
надати ПАТ „Укртрансгаз" всі необхідні
документи, що забезпечать можливість
Покупця реалізувати своє право на
переданий за цим Договором Газ (п. 3.6.
Договору).

Цей Договір набирає чинності з дати
його підписання Сторонами і діє в
частині передачі (постачання) Газу до
31.05.2013, а в частині проведення
розрахунків за Газ - до їх повного
виконання (п. 9.1. Договору).

30.05.2013 був укладений договір
купівлі-продажу № 6/968-Г, відповідно до
якого Продавець - ПАТ „Укрнафта"
зобов'язувався передати у власність
Покупцю - Договору № 410/95, а Покупець
зобов'язувався оплатити та прийняти
газ товарний - горючий природний для
промислового та комунально-побутового
призначення (з ресурсу власного
видобутку ПАТ „Укрнафта", надалі - Газ)
в системі магістральних газопроводів
ПАТ „Укртрансгаз" в травні 2013 року в
обсязі 8799,314 тисяч кубічних метрів (п. 1.1.
Договору).

Вартість 1000 кубічних метрів газу, який
передається за цим Договором,
становить 1121,35 грн., крім того ПДВ - 224,27
грн., разом - 1345,62 грн. Вартість газу, що
передається, становить 9867110,75 грн., крім
того ПДВ - 1973422,15 грн. Загальна вартість
газу, що передається, з врахуванням ПДВ
становить 11840532,90 грн. (п. 2.1. Договору).

Всі інші положення Договору № 6/968-Г є
аналогічними умовам Договору № 6/967- Г
від 30.05.2013.

Факт виконання договорів
купівлі-продажу від 30.05.2013 № 6/967-Г та №
6/968-Г у ПАТ "Укрнафта",підтверджується
наявними в матеріалах справи
наступними доказами:

- акти закачки природного газу в ПСГ ДК
"Укртрансгаз" від 30.04.2008, якими
засвідчено, що на підставі судових
рішень ВАТ "Укрнафта" передало, а ДК
"Укртрансгаз" прийняла та закачала до
ПСГ природний газ з жовтня 2005 року по
квітень 2006 року загальним обсягом 47
429,000 тис. куб. м. (акти від 30.04.2008 №№ 270(01),
79(03/2), 80(03/2), 126(03/2), 127(03/2), 128(03/2), 322(01);

- акт № 281(05) від 30.04.2008 про додаткові
обсяги залишку природного газу в ПСГ ДК
"Укртрансгаз" до договору зберігання №
29/298-Г/115-381 від 27.05.2005, підписаний ВАТ
"Укрнафта", ДК "Укртрансгаз", узгоджений
з ОДУ ДК "Укртрансгаз", про те, що на
кінець сезону зберігання 2005-2006 років
додатковий обсяг залишку природного
газу становить 42 120,000 тис. м3;

- акт № 282(05) від 30.04.2008 про додаткові
обсяги залишку природного газу в ПСГ ДК
"Укртрансгаз" до договору зберігання №
116-377 від 07.06.2008, підписаний ВАТ
"Укрнафта", ДК "Укртрансгаз", узгоджений
з ОДУ ДК "Укртрансгаз", про те, що на
кінець сезону зберігання 2006-2007 років
додатковий обсяг залишку природного
газу становить 42 120,000 тис. м3.;

- договір зберігання (зберігання,
відбір) природного газу № від
31.05.2013, що укладений між ПАТ "Укрнафта"
та ПАТ "Укртрансгаз";

- акти приймання-передачі природного
газу при відборі з ПСГ від 31.05.2013,
відповідно до яких ПАТ "Укртрансгаз"
здійснило відбір природного газу в
січні, лютому, березні 2013 року, а ПАТ
"Укрнафта" прийняло природний газ (акти
від 31.05.2013 №№ 99/02, 98/02-13, 97/02-13) (а.с. 227-241
т.1).

Представниками позивача до матеріалів
справи надано журнал-ордер за травень
2013 року, з якого вбачається
оприбуткування товару - газу
природного, оборотно-сальдову
відомість по руху товару по Договору
№410/95 за травень 2013 року та
накопичувальну відомість за
бухгалтерським рахунком 63.1.2
"Розрахунки з постачальниками запасів"
за травень 2013 року; витяг з головної
книги за травень 2013 року (а.с. 242-252 т. 1),
згідно яких відображено прихід та
розхід газу природного, а операції по
його поставці в повному обсязі
відображені в бухгалтерському обліку,
що не заперечується відповідачем.

В подальшому Договір № 410/95 не зміг
реалізувати свої наміри щодо передачі
Комісіонеру в травні 2013 року
природного газу обсязі 39 803,285 тис.м3,
оскільки цей обсяг газу не був
відображений в балансі природного газу
НАК "Нафтогаз України", яка здійснює
відповідні функції відповідно до
Порядку забезпечення споживачів
природним газом, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 № 1729.

Належність оформлення актів
приймання-передачі не заперечується,
за винятком того, що, на думку апелянта,
акти приймання-передачі природного
газу повинні бути погоджені із ПАТ
„УКРТРАНСГАЗ".

Як підставу свого доводу податковий
орган наводить Типовий договір на
зберігання (закачування, зберігання,
відбір) природного газу, затверджений
постановою НКРЕ від 01.11.2012 № 1398, і
вказує, що ним передбачено, що у випадку
купівлі/продажу Замовником газу в
підземному сховищі газу (ПСГ) Замовник
зобов'язується скласти акт
приймання-передачі газу з Продавцем та
протягом 10-ти днів з дати складання
погодити з Виконавцем - ПАТ
„УКРТРАНСГАЗ".

Колегія суддів вважає такий висновок є
неправомірним та необгрунтованим,
оскільки погодження обов'язкове тільки
у випадку купівлі-продажу природного
газу, що підіймається з ПСГ. Однак, як
вказано в договорах купівлі-продажу та
актах приймання-передачі, природний
газ придбавався та передавався не в
ПСГ, а в системі магістральних
газопроводів ПАТ „УКРТРАНСГАЗ", а тому
такі акти не потребують відмітки про
погодження із зазначеною
газотранспортною організацією.

Слід зауважити, що поняття ПСГ та
системи магістральних газопроводів є
не тотожними і це підтверджується
наступними нормами.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону
України „Про засади функціонування
ринку природного газу" підземне
сховище газу - це технологічний
комплекс - штучно створене у природній
або штучній ємності надр накопичення
газу і технологічно поєднані з цим
комплексом споруди, призначені для
періодичного наповнення, зберігання та
відбору газу.

Згідно з абзацом другим ст. 1 Закону
України „Про трубопровідний
транспорт", магістральний трубопровід -
це технологічний комплекс, що
функціонує як єдина система і до якого
входить окремий трубопровід з усіма
об'єктами і спорудами, зв'язаними з ним
єдиним технологічним процесом, або
кілька трубопроводів, якими
здійснюються транзитні, міждержавні,
міжрегіональні поставки продуктів
транспортування споживачам, або інші
трубопроводи, спроектовані та
збудовані згідно з державними
будівельними вимогами щодо
магістральних трубопроводів.

Твердження відповідача про те, що
перевіркою не підтверджено наявність
природного газу, як і не визначено
місце його знаходження по причині
відсутності документів на зберігання
газу, є довільним та не підтвердженим
доказами, що є грубим порушенням п. 3, п.
4, п. 6 розділу І, п. 5 розділу II Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА України № 984 від 22.12.2010,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772.

В цьому розрізі слід також зазначити,
що на стор. 3-4 акту перевірки
зафіксовано, що станом на 31.12.2013
природний газ, придбаний у ПАТ
„Укрнафта", обліковується на балансі
Договору № 410/95, залишок природного
газу по рахунку 26.3 складає 114946361,71 грн./
344499,098 тис. м. куб.

Окрім цього, матеріали справи містять
наданий позивачем доказ, який
спростовує доводи акту перевірки щодо
нереальності господарської операції, а
саме - лист ПАТ „УКРТРАНСГАЗ" від 26.02.2014
№ 1395/64-004, яким останній підтвердив
фактичну передачу в травні 2013 року
природного газу між ПАТ „Укрнафта" та
Договором № 410/95 в системі
магістральних газопроводів ПАТ
„УКРТРАНСГАЗ" в обсязі 39 803,285 тис. куб.
м.

За таких умов, повідомлення ПАТ
"Укртрансгаз" про обсяги природного
газу, поточновидобутого ПАТ "Укрнафта"
та обсяги газу, який зберігався в
системі магістральних газопроводів
"Укртрансгаз" на підставі
вищевказаного договору зберігання є
достатнім та належним доказом
надходження зазначеного обсягу газу до
газотранспортної системи та
достовірним підтвердженням його
зберігання та його місцезнаходження.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що порушень правил
формування податкового кредиту
Договором № 410/95 про спільну
діяльність, відповідачем не доведено
та судом не встановлено.

Отже, в ході судового розгляду
доведено, що Договором №410/95 від 14.09.1995
про спільну діяльність правомірно, на
підставі належним чином оформлених
податкових накладних включено до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість за травень
2013 року у загальному розмірі 8 329 236,00
грн, що підтверджується первинними
бухгалтерськими документами.

У зв'язку з правомірним включенням
Договором №410/95 до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
за травень 2013 року на загальну суму 8 329
236,00 грн., зменшення розміру від'ємного
значення у розмірі 8 329 236,00 грн є
безпідставним.

Таким чином, висновки перевірки
Договору №410/95 від 14.09.1995 по
взаємовідносинам із ПАТ "Укрнафта" не
знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду. Інших порушень
правил формування податкового кредиту
відповідачем не наведено, а судом не
встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про те, що висновки акту
перевірки не відповідають дійсним
обставинам справи та не ґрунтуються на
вимогах закону, а оскаржуване
податкове повідомлення - рішення було
винесено відповідачем без урахування
всіх обставин, які мали значення для
його прийняття, тобто необґрунтовано, а
тому є протиправним та підлягає
скасуванню.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.06.2014 року
по справі № 816/2005/14 прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.06.2014р.
по справі № 816/2005/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С.