Справа № 2а-0370/2585/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа №
132002/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу підприємця ОСОБА_1 на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 03 жовтня 2011
року у справі за позовом підприємця
ОСОБА_1 до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА України у
Волинській області про скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА України у
Волинській області в якому просить
скасувати рішення №031060-32 начальника
регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА України у Волинській
області від 12 липня 2011 року
Добровольського М.О. про накладення
штрафу у розмірі 6800 грн. та скасувати
розпорядження №84 від 13.07.2011 про
анулювання ліцензії на право
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами.

Волинський окружний адміністративний
суд постановою від 03.10.2011 року в
задоволенні позову відмовив.

Постанову суду першої інстанції в
апеляційному порядку оскаржив позивач,
який просить скасувати рішення від
03.10.2011 року та винести нову постанову
про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
встановленим обставинам справи, а
також посиланнями на порушення норм
матеріального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що перевірка
проведена неправомірно, з порушенням
встановлених для таких перевірок
порядку та правил. Зокрема порушено
вимоги ст.ст. 5,11 Закону України «Про
міліцію» та ст. 4 Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність».

Особи, яків беруть участь у справі,
правом на участь у судовому засіданні
не скористалися.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням РУ Департаменту CAT ДПС України
у Волинській області про застосування
фінансових санкцій №031060-32 від 12.07.2011
року до позивача було застосовано
фінансові санкції в сумі 6800,00 грн. за
продаж тютюнових виробів особі, яка не
досягла 18 років. Крім того, 13.07.2011 року
відповідачем прийнято розпорядження
№84 про анулювання ліцензії на право
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами позивачем.

Рішення прийняті на підставі
матеріалів перевірки, від 13.01.2011 року
проведеної працівниками
Володимир-Волинського МВ УМВС у
Волинській області, якою встановлено,
що в магазині «Світлана» за адресою: с.
Заріччя Володимир-Волинського району,
вул.. Радянська,4, який належить суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1,
здійснено продаж продавцем ОСОБА_5
пачки цигарок «Вінстон» особі, яка не
досягла 18-ти років - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в результаті чого
складено протокол ВВ № 012028 про
адміністративне правопорушення за
частиною 2 статті 156 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Продавець магазину ОСОБА_5 в наданому
письмовому поясненні свою провину
визнала в повному обсязі та
підтвердила факт продажу сигарет
особі, яка не досягла 18-ти років.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначає Закон
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19
грудня 1995 року № 481/95-ВP (далі - Закон
України № 481/95-ВР).

Статтею 15-3 Закону України № 481/95-ВР
забороняється продаж алкогольних
напоїв та тютюнових виробів особам, які
не досягли 18 років.

Згідно з абзацом 3 статті 15-3 Закону
України № 481/95-ВР продавець пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво
(крім безалкогольного), алкогольні
напої, слабоалкогольні напої, вина
столові або тютюнові вироби, паспорт
або інші документи, які підтверджують
вік такого покупця, якщо у продавця
виникли сумніви щодо досягнення
покупцем 18-річного віку.

За порушення норм Закону України №
481/95-ВР щодо виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Закон № 481/95-BP не визначає підстав, за
наявності яких суб'єкт господарювання
звільняється від відповідальності.
Водночас, абзацом 9 частини 2 статті 17
Закону України № 481/95-ВР встановлено,
що за порушення вимог статті 15-3 цього
Закону застосовуються фінансові
санкції у вигляді штрафу у розмірі - 6800
грн.

Механізм застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України № 481/95-ВР визначається
Порядком застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України № 481/95-ВР, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок
№ 790).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 790
підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій є
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

За порушення вимог статті ст. 15-3
вищезазначеного Закону щодо продажу
алкогольних напоїв, тютюнових виробів
особам, які не досягли 18 років,
анулюється ліцензія, шляхом прийняття
органом, який видав ліцензію,
відповідного письмового розпорядження
(ч. 28, ст. 15 Закону України від 19 грудня
1995 року № 481/95-ВР «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів»).

Ліцензія анулюється та вважається
недійсною з моменту одержання
суб'єктом господарювання письмового
розпорядження про її анулювання.

Оскільки судом першої інстанції
встановлено факт продажу тютюнових
виробів неповнолітній особі в магазині
«Світлана», у якому здійснює
підприємницьку діяльність позивач,
колегія суддів приходить до висновку,
що відповідачем правомірно прийнято
рішення про застосування фінансових
санкцій за продаж тютюнових виробів
особі, яка не досягли 18 років - 6800 грн. та
розпорядження про анулювання ліцензії
на право здійснення роздрібної
торгівлі тютюновими виробами суб'єкта
господарювання фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1.

Слід зазначити, що незважаючи на те, що
Закон України № 481/95-ВР прямо не
зобов'язує перевіряти вік кожної особи,
яка купує алкогольні напої або
тютюнові вироби, наявність у статті ст.
15-3 цього Закону категоричної заборони
їх продажу неповнолітній особі
зумовлює дотримання належного рівня
обачності суб'єктів господарювання,
який би унеможливлював порушення
вказаної заборони.

Отже, відсутність у продавця сумніву
щодо віку покупця та продаж у зв'язку з
цим забороненого товару неповнолітній
особі не може бути підставою
звільнення суб'єкта господарювання від
відповідальності.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Керуючись 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 03
жовтня 2011 року у справі № 2а/0370/2585/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська