Справа № 821/2321/14
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2321/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Чернієнко М.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача -
Тітова Ю.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про скасування
рішень №9 від 28.02.2014р., №2692/1021-22-10-06-06 від
22.04.2014р. та №10 від 28.02.2014р.,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- відповідач, ДПІ), у якому, просить
визнати скасувати рішення №9 про
донарахування ФОП ОСОБА_3 90096,53 грн.
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування разом з
застосуванням штрафних санкцій в сумі
4504.83 грн., прийняте ДПІ у м.Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області
28.02.2014р. та скасувати рішення №10 про
застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних
санкцій в розмірі 136,00грн., прийняте ДПІ
у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області 28.02.2014р.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, вважає оскаржувані
рішення правомірними та законними.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах
справи письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного податкового законодавства, суд
встановив наступне.

23.01.2014р. ДПІ у м.Херсоні за результатами
проведення документальної планової
виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 стосовно
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р.
було складено акт за №90/21-03-17-02/НОМЕР_1
(далі по тексту - Акт), з висновків якого
вбачається заниження ФОП ОСОБА_3 суми
єдиного внеску з чистого
оподатковуваного доходу за
перевіряємий період на суму 99494,10 грн., у
т.ч за 2011 рік - 36048,52 грн., за 2012 рік - 63445,58
грн.

На підставі зазначеного Акта 28.02.2014р.
заступником начальника ДПІ у м.Херсоні
ГУ Міндоходів у Херсонській області
Журковською О.С. було прийнято стосовно
ФОП ОСОБА_3 рішення за №9 про
донарахування 90096,53 грн. єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування разом з
застосуванням штрафних санкцій в сумі
4504,83 грн. та у відповідності з п.5 ч.11 ст.25
ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за неналежне
ведення бухгалтерської документації,
на підставі якої нараховується єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування прийнято
Рішення за №10 про застосування
штрафних санкцій в розмірі 136,00 грн.

Позивач не погоджуючись з рішеннями
ДПІ у м.Херсоні від 28.02.2014р. за №9 та №10,
в адміністративного порядку
оскаржував зазначені рішення до
контролюючих органів вищого рівня,
результатом чого стало рішення,
прийняте Головним управлінням
Міністерства доходів і зборів у
Херсонській області від 22.04.2014р. за
№2692/1021-22-10-06-06 про результати розгляду
первинної скарги від 03.04.2014р. на рішення
№9, №10 від 28.02.2014р. про застосування
штрафних санкцій прийняте ДПІ у
м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області, яким залишило без змін рішення
ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у
Херсонській області від 28.02.2014р. за №9,
№10, а скаргу - без задоволення, крім
того збільшено суму штрафу на 1669,18 грн.,
а рішенням від 05.06.2014р. за
№3679/6/99-99-10-01-07-15 Міністерства доходів і
зборів України оскаржувані рішення
залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_3 -
без задоволення.

Позивач під час своєї державної
реєстрації як фізичної особи -
підприємця обрав та наразі перебуває
на загальній системі оподаткування.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати
визначені ЗУ «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон).

Згідно Закону визначено, що єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.4. ч.1 ст.4 ЗУ «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є зокрема фізичні особи
- підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

У ч.2 ст.6 вказаного Закону зазначено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Згідно п. 3 висновку Акту, позивачем,
було порушено пункт 2 частини першої
статті 7 Закону, приписи даної правової
норми разом з ч.11 ст.8 цього ж Закону
встановлюють, що фізичні
особи-підприємці на загальній системі
оподаткування нараховують єдиний
соціальний внесок у розмірі 34,7% сум
доходу (прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу за
місяць, у якому отримано дохід
(прибуток).

Оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою-підприємцем від
провадження господарської діяльності,
крім осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, здійснюється згідно з
вимогами ст.177 Податкового кодексу
України.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу
України, об'єктом оподаткування є
чистий оподаткований дохід, тобто
різниця між загальним оподаткованим
доходом (виручка у грошовій та не
грошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи-підприємця.

Звітним періодом для подання
податкової декларації фізичною
особою-підприємцем є один календарний
рік.

Згідно п.177.4 ст.177 ПК України, до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Податкового Кодексу.

Згідно п.138.1 ст.138 ПК України, витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138 9, 138,11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 -
38.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і
статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, -
зазначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
господарська операція - це дія або
подія, що викликає зміни у структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», цей Закон
поширюється на всіх юридичних осіб,
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, грунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно з вимогами ст.4 цього Закону
одним із принципів бухгалтерського
обліку є превалювання суті над формою,
тобто операції обліковуються
відповідно до їх суті, а не лише з
урахуванням юридичної форми.

Відповідно до ч.8 ст.9 ЗУ «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску, зокрема фізичні
особи-підприємці, як позивач, які
перебувають на загальній системі
оподаткування, зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
календарний рік, до 10 лютого наступного
року, при цьому для таких осіб періодом,
за який вони, як платники єдиного
внеску подають звітність до органу
доходів і зборів є також календарний
рік.

Згідно з частиною 2 статті 9 ЗУ «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», обчислення
єдиного внеску здійснюється на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Відповідно з пунктом 4.5.1 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 року № 21-5 і
зареєстрованій в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 року під № 994/18289, яка була
чинна на момент подання річних
звітностей та сплати єдиного податку,
обчислення сум єдиного внеску
здійснюється на підставі даних річних
податкових декларацій та отриманих від
податкових органів відомостей про
результати перевірок діяльності таких
осіб, що призвели до збільшення або
зменшення розміру доходу, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб.

Відповідно до листа роз'яснення
Пенсійного фонду України, обчислення
сум єдиного внеску зазначеними
платниками здійснюється на підставі
даних річних податкових декларацій.
Фізичні особи-підприємці, крім тих, які
обрали спрощену систему оподаткування,
формують і подають до органів
Пенсійного фонду звіт згідно з
таблицею 1 додатка 5 до Порядку
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженим
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010р. №22-2 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 01.11.2010р. за №1014/18309
(далі - Порядок), за себе і таблицю 4
додатка 5 до Порядку за членів сім'ї, які
беруть участь у здійсненні
підприємницької діяльності. У графі 2
таблиці 1 додатка 5 до Порядку "Сума
чистого доходу (прибутку), яка заявлена
в податковій декларації фізичної
особи-підприємця" платник самостійно
відображає фактичну суму чистого
доходу за себе в розрізі місяців. При
цьому сума чистого доходу за рік
повинна відповідати сумі чистого
оподатковуваного доходу, заявленого у
податковій декларації. У графі 3
таблиці 1 додатка 5 до Порядку "Сума
доходу, на яку нараховується єдиний
внесок, з урахуванням максимальної
величини" платником відображається
самостійно певна сума доходу в розрізі
кожного місяця відповідного року, в
межах максимальної величини.

Тобто для заповнення звіту з єдиного
соціального внеску, фізична
особа-підприємець на загальній системі
не повинен орієнтуватися на фактичні
розміри чистого доходу по місяцях, які
відображені у книзі обліку доходів та
витрат. Достатньо взяти річний чистих
дохід та розподілити його по місяцях
самостійно відповідно до пункту 2
першої частини статті 7 Закону «Про
єдиний соціальний внесок» від 08.07.2010р.
№2464-VІ.

Отже сума доходу в розрізі
місяців яка відображена позивачем у
графі 2 таблиці 1 додатка №5 за 2012 рік
складає 216968,00 грн., що відповідає сумі
чистого оподатковуваного доходу за 2012
рік, заявленій в податковій декларації
про майновий стан і доходи за 2012 рік.
Сума доходу на яку нараховується
єдиний соціальний внесок, відображена
у графі 3 таблиці 1 додатка №5 у розрізі
кожного місяця. Сума доходу в розрізі
місяців яка відображена позивачем у
графі 2 таблиці 1 додатка №5 за 2011 рік
складає 166285,00 грн., що відповідає сумі
чистого оподатковуваного доходу за 2011
рік заявленій в податковій декларації
про майновий стані і доходи за 2011 рік.
Сума доходу на яку нараховується
єдиний соціальний внесок, відображена
у графі 3 таблиці 1 додатка №5 у розрізі
кожного місяця, тобто в межах
максимальної величини та не є меншою за
розмір мінімального страхового внеску
за кожну особу за місяць.

Позивачем надано докази сплати єдиного
соціального внеску, що підтверджується
платіжними дорученнями.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги ФОП ОСОБА_3, такими що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу державної податкової інспекції
у м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
сплату боргу (недоїмки) від 28.02.2014р. №9.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску від
28.02.2014р. №10.

Стягнути судові витрати в сумі 189,47 грн.
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
із Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 02 вересня 2014 р.

Суддя
Циганій С.І.

кат. 10.1