Справа № 807/2352/13-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року Справа №
876/3802/14Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Ільчишин Н.В.,

Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Прокуратури Закарпатської області на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі за позовом
Закарпатського міжрайонного прокурора
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері старшого
радника юстиції Гангур М.І. до
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в
Закарпатській області, за участю
третьої особи Громадської організації
«Природоохоронна організація рибалок
«Берегфіш» про визнання незаконними та
скасування актів суб'єкта владних
повноважень,-

В С Т А Н О В И В :

05.07.2013р. Закарпатський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
старший радник юстиції Гангур М.І.
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Закарпатській області
(далі-Управління), за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Громадської організації
«Природоохоронна організація рибалок
«Берегфіш» (далі - ГО «ПОР «Берегфіш»)
та з врахуванням поданих уточнень
просив визнати незаконним на скасувати
дозвіл №001 на спеціальне використання
риби та інших водних біоресурсів у
рибогосподарських водних об'єктах
Закарпатської області (крім
промислового лову) від 25 березня 2013
року виданий Управлінням ГО «ПОР
«Берегфіш»; визнати незаконним та
скасувати наказ Управління №20 від 27
лютого 2013 року «Про визначення водойм
для здійснення любительського і
спортивного рибальства на умовах
спеціального використання в зоні
контролю Закарпаттярибоохорони»;
визнати незаконними дії начальника
Управління по укладанню договору про
співпрацю з організації спортивного та
любительського рибальства і
проведення робіт з охорони,
використання і відтворення рибних
запасів на водоймі (ділянці водойми) з
ГО «ПОР «Берегфіш» від 01 березня 2013
року.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року в задоволенні уточнених позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Прокуратура Закарпатської
області оскаржила його в апеляційному
порядку. В апеляційній скарзі апелянт
просить постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року скасувати і прийняти
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
дозвіл №001 на спеціальне використання
риби та інших водних біоресурсів у
рибогосподарських водних об'єктах
Закарпатської області ГО «ПОР
«Берегфіш» виданий неправомірно,
оскільки право на видачу таких
дозволів належить виключно
центральному органу виконавчої влади.
Окрім того, термін дії такого дозволу
повинен становити 5 років. Вказує на те,
що відповідачем видано наказ №20 «Про
визначення водойм для здійснення
любительського і спортивного
рибальства на умовах спеціального
використання в зоні контролю
Закарпаттярибоохорони» який виданий 27
лютого 2013 року, тобто до видачі
спеціального дозволу ГО «ПОР
«Берегфіш» 25 березня 2013 року. Крім того,
прокурор вказав на те, що оскільки
договір про співпрацю з організації
любительського рибальства і
проведення робіт з охорони,
використання і відтворення рибних
запасів на водоймі укладений між
відповідачем та третьою особою 01
березня 2013 року на підставі
незаконного наказу та є похідним від
нього, то і дії начальника управління
Закарпаттярибоохорона щодо його
укладення є протиправними.

Прокурор в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав.
Відповідач та третя особа явку
повноважних представників в судове
засідання не забезпечили, належним
чином повідомлені про розгляд справи,
що у відповідності до вимог ч.4 ст.196 КАС
України не перешкоджає розгляду
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги в їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції колегія суддів виходить з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи, 27
лютого 2013 року Управлінням видано
наказ №20 «Про визначення водойм для
здійснення любительського і
спортивного рибальства на умовах
спеціального використання в зоні
контролю Закарпаттярибоохорони», яким
затверджено, в тому числі визначену
Науково-біологічним обґрунтуванням
ІРГ НААН України, ділянку р. Боржава в
межах Берегівського району для
любительського і спортивного
рибальства на умовах спеціального
використання (платного рибальства) в
зоні контролю Управління.

Також п.2 даного наказу погоджено
режими рибогосподарської експлуатації
ділянки р.Боржава у відповідності до
Науково-біологічного обґрунтування
Інституту рибного господарства
Української академії аграрних наук від
01 листопада 2012 року на умовах
спеціального використання (платного
рибальства); п.3 Наказу зазначено, що на
визначеній Науково-біологічним
обґрунтуванням ділянці
рибогосподарської водойми р.Боржава,
організацію любительського і
спортивного рибальства ГО «ПОР
«Берегфіш» здійснювати на умовах
спеціального використання водних
біоресурсів (платного рибальства)
згідно з Правилами любительського і
спортивного рибальства.

Згідно п.4 наказу, любительське
рибальство на ділянці річки Боржава в
межах Берегівського району
здійснювати на засадах спеціального
використання за спеціальними
дозволами органів рибоохорони. В решті
користування здійснювати згідно з
Правилами любительського і
спортивного рибальства.

01 березня 2013 року між Управлінням та
третьою особою, укладено договір про
співпрацю, предметом якого є співпраця
з організації спортивного та
любительського рибальства та
проведення робіт з охорони,
використання і відтворення рибних
запасів на ділянці річки Боржава в
межах Берегівського адміністративного
району на умовах та в порядку
визначених «Науково-біологічним
обгрунтуванням».

Згідно п.1.4 Договору зазначено, що на
території, закріпленій за ГО «ПОР
«Берегфіш» діють платні дозволи на
любительське і спортивне рибальство,
що видаються Управлінням, які не
являються членами ГО «ПОР «Берегфіш».

25 березня 2013 року на підставі заяви від
28 лютого 2013 року ГО «ПОР «Берегфіш»
Управлінням видано Дозвіл №001 на
спеціальне використання риби та інших
водних біоресурсів у
рибогосподарських водних об'єктах
Закарпатської області (крім
промислового лову), терміном з 25
березня по 31 грудня 2013 року.

Відповідно до листа Берегівської
районної державної адміністрації від 20
травня 2013 року за №02-20/200
проінформовано прокурора
Закарпатської області про видання
відповідачем наказу від 27 лютого 2013
року за №20, яким ділянку річки Боржава
в межах Берегівського району (32 км)
визначено такою, на якій спортивне і
любительське рибальство здійснюється
на умовах спеціального використання
(платного рибальства). Та зазначено, що
вказана водойма у передбаченому
законом порядку у користування не
передавалась.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції визнав правомірними
оскаржуваний Дозвіл та Наказ, та як
наслідок правомірність дій щодо
укладення спірного Договору.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
рибне господарство, промислове
рибальство та охорону водних
біоресурсів» №3677-VI від 08.07.2011р.
(далі-№3677-VI), любительське рибальство -
безоплатне добування (вилов) водних
біоресурсів у порядку загального
використання, у дозволених обсягах, для
особистих потреб (без права реалізації)
знаряддями вилову, встановленими для
цього правилами рибальства. В інших
випадках любительське рибальство
здійснюється на праві спеціального
використання. Спортивне рибальство -
вид любительського рибальства, що
здійснюється у порядку загального
використання, з установленням певних
вимог до проведення спортивних змагань
або кваліфікаційних нормативів.

Згідно п.1 Постанови Кабміну від 18 липня
1998 року №1126, якою затверджено Порядок
здійснення любительського і
спортивного рибальства (далі-Постанова
№1126), зазначено, що цим Порядком у
рибогосподарських водоймах України (за
винятком водойм, які знаходяться у
межах територій та об'єктів
природно-заповідного фонду,
риборозплідних господарств, водойм,
які мають обмеження щодо їх
спеціального використання (питні,
технічні тощо), а також водойм або їх
ділянок, на яких лов (добування)
водних живих ресурсів заборонено)
дозволяється здійснення
любительського і спортивного
рибальства всім громадянам України,
іноземним громадянам, а також особам
без громадянства.

Пунктом 2 Постанови №1126 передбачено, що
водойми - сформовані природою або
створені штучно об'єкти ландшафту чи
геологічні структури, де
зосереджуються води (річка, озеро, море,
водосховище, канал, водоносний
горизонт); рибогосподарські водойми -
водні об'єкти, які використовуються чи
можуть використовуватися для
вирощування та лову (добування)
водних живих ресурсів або мають
значення для відтворення їх запасів;
рибогосподарські водойми загального
користування - водні об'єкти, на яких
здійснюється любительське і спортивне
рибальство на умовах загального
використання водних живих ресурсів
без надання спеціального дозволу на їх
використання та без закріплення цих
водних об'єктів за окремими особами.

Отже законодавством розмежовується
поняття «водойма» та
«рибогосподарська водойма».

Слід зауважити, що Постановою №1126
законодавчо врегульовано Порядок
здійснення любительського і
спортивного рибальства у
рибогосподарських водоймах України та
не врегульовано питання такого виду
рибальства на водоймах, до яких входить
річка Боржава. Отже, покликання
Управління у спірному наказі на вимоги
Постанови №1126, як на підставу його
правомірності, не ґрунтується на
законі.

Окрім того колегія суддів зауважує, що
ст.51 Водного кодексу України
передбачено тільки одну форму надання
водойм у користування - на умовах
оренди. Правом надання водних об'єктів
загальнодержавного значення в оренду,
якою є річка Боржава, наділений Кабмін
та місцеві державні адміністрації.

Берегівська районна державна
адміністрація Закарпатської області
листом від 20.05.2013р. №02-20/200 повідомляла
Прокуратуру Закарпатської області, що
вказана водойма у передбаченому
законом порядку в користування жодній
організації не передавалась.

Отже, загальне водокористування на
частині річки Боржава в межах
Берегівського адміністративного
району протяжністю 32 км згідно ст.47
Водного кодексу України визнається
дозволеним без обмежень, любительське
і спортивне рибальство здійснюється
безкоштовно, без закріплення водного
об'єкта за окремими особами та без
надання відповідних дозволів.

Аналіз п.3 та п.4 спірного Наказу дає
підстави погодитись з доводами
апелянта про порушення Управлінням
вимог ст.46 та ст.47 Водного кодексу
України щодо прав громадян на
безкоштовне загальне водокористування
з 01.03.2013р. - моменту укладення спірного
Договору про співпрацю.

Відповідно до наказу Державного
комітету рибного господарства України
від 15.01.2008р. №4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28.01.2008р.
за №64/14755 затверджено Інструкцію про
порядок здійснення штучного
розведення, вирощування риби, інших
водних живих ресурсів та їх
використання в спеціальних товарних
рибних господарствах, затвердженої
(далі-Інструкція).

Пунктом 1.3 Інструкції передбачено, що
режим рибогосподарської експлуатації
водного об'єкта (далі - Режим) -
установлена на відповідний термін
сукупність вимог, умов та заходів щодо
обсягів робіт з відтворення ВЖР за їх
віковими та видовими характеристиками,
строків лову, типів і кількості знарядь
та засобів лову, обсягів вилучення,
регламентації любительського і
спортивного рибальства, ощадливого
використання туводних видів, виконання
якого забезпечує раціональне
використання ВЖР рибогосподарського
водного об'єкта або його ділянки;
рибогосподарські водні об'єкти -
озера, річки, моря з лиманами та
естуаріями, водосховища, ставки, а
також окремі технологічні водойми, які
використовуються або можуть
використовуватися для розведення,
вирощування, відтворення та (або)
вилову риби та інших водних живих
ресурсів, де господарська діяльність
усіх учасників водогосподарського
комплексу обмежується в інтересах
рибного господарства.

Згідно п. 2.2 Інструкції,
науково-біологічне обґрунтування та
проект Режиму на замовлення
користувача розробляються
рибогосподарською науково-дослідною
установою, організацією відповідно до
погодженої із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань рибного
господарства України програми
дослідних робіт. Програма дослідних
робіт повинна містити методику, за якою
проводитимуть дослідження.

Режим погоджується територіальним
органом рибоохорони, у зоні якого
здійснюватимуть діяльність, та
територіальним органом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України протягом місяця з
дня його отримання. Якщо Режим не
погоджується, то в місячний термін він
надсилається користувачу з
мотивованим повідомленням та
відправляється на доопрацювання.
Спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з питань
рибного господарства України протягом
місяця після отримання розглядаються
надіслані користувачем документи і
приймається відповідне рішення щодо
затвердження Режиму (п. 2.3 та п. 2.4
Інструкції).

Доказів того, що представлений
Управлінню режим рибогосподарської
експлуатації водного об'єкта
(Науково-біологічне обґрунтування),
який затверджувався спірним Наказом
№20 від 27.02.2013р., затверджувався
Спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з питань
рибного господарства України ні
відповідачем ні третьою особою суду не
надано.

Вищевикладені обставини дають
підстави колегії суддів дійти висновку
про незаконність спірного наказу який
слід скасувати.

Колегія суддів погоджується з
твердженнями апелянта про
помилковість застосування до спірних
правовідносин Порядку видачі дозволів
на спец використання водних
біоресурсів у рибогосподарських
водних об'єктах затверджений
Постановою Кабміну №801 від 30.10.2013р.,
оскільки така не була чинна на момент
прийняття спірного Дозволу.

В той же час, Порядок видачі дозволів на
спец використання водних біоресурсів у
рибогосподарських водних об'єктах на
момент видачі Дозволу №001 від 25.03.2013р.
був врегульований ст. 24 Закону №3677-VI
згідно якої, дозвіл на спеціальне
використання водних біоресурсів у
рибогосподарських водних об'єктах (їх
частинах) видається центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері рибного
господарства, крім видів водних
біоресурсів, занесених до Червоної
книги України. Строк дії дозволу на
спеціальне використання водних
біоресурсів у рибогосподарських
водних об'єктах (їх частинах) становить
п'ять років.

Відповідно до п.1 Положення про
Державне агентство рибного
господарства України, затвердженого
указом Президента України №484/2011 від
16.04.2011р., Державне агентство рибного
господарства України
(Держрибагентство України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України.

Згідно п. 7 Положення про Державне
агентство рибного господарства
України Держрибагентство України
здійснює свої повноваження
безпосередньо, а також через свої
територіальні органи (органи
рибоохорони) - Головне управління в м.
Києві, управління в Автономній
Республіці Крим, м. Севастополі,
областях, басейнові управління,
відділи, повноваження яких поширюються
на декілька областей, та спеціально
уповноважений орган державного
нагляду за безпекою мореплавства флоту
рибного господарства.

Аналізуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
Управління вийшло за межі своїх
повноважень при надані вищевказаного
Дозволу, оскільки є територіальним
органом Державного агентства рибного
господарства України, а не центральним
органом виконавчої влади, а тому такий
слід визнати незаконним.

Проте слід зауважити, що скасування
акта суб'єкта владних повноважень
означає втрату чинності таким актом з
моменту набрання чинності відповідним
судовим рішенням. Застосування різних
способів захисту порушеного права
позивача - визнання спірного акта
протиправним або скасування такого
акта - повинно відбуватися з
урахуванням конкретних обставин
справи в кожному окремому випадку.

Оскільки судом встановлена
незаконність спірного Дозволу, а на
момент прийняття рішення судом
апеляційної інстанції строк дії такого
закінчився (31.12.2013р.), а тому відсутня
доцільність його скасування з
вищевикладених підстав.

Оскільки колегією суддів встановлено
незаконність дій Управління при
прийнятті Наказу №20 від 27.02.2013р., на
підставі якого Управлінням та третьою
особою укладено спірний Договір про
співпрацю, а тому дії начальника
Управління щодо його укладення слід
визнати незаконними.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
висновки суду першої інстанції
частково не відповідають обставинам
справи, що є підставою постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Прокуратури
Закарпатської області задовольнити
частково.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі №807/2352/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову якою позов
задовольнити частково.

Визнати незаконним дозвіл №001 на
спеціальне використання риби та інших
водних біоресурсів у
рибогосподарських водних об'єктах
Закарпатської області (крім
промислового лову) від 25 березня 2013
року виданий управлінням охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Закарпатській області Громадській
організацій «Природоохоронна
організація рибалок «Берегфіш».

Визнати незаконним та скасувати наказ
управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в
Закарпатській області №20 від 27 лютого
2013 року «Про визначення водойм для
здійснення любительського і
спортивного рибальства на умовах
спеціального використання в зоні
контролю Закарпаттярибоохорони».

Визнати незаконними дії начальника
управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в
Закарпатській області по укладанню
договору про співпрацю з організації
спортивного та любительського
рибальства і проведення робіт з
охорони, використання і відтворення
рибних запасів на водоймі (ділянці
водойми) з громадською організацією
«Природоохоронна організація рибалок
«Берегфіш» від 01 березня 2013 року

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді:
Н.В. Ільчишин

В.Я. Макарик

Повний текст Постанови виготовлено
05.09.2014р.