Справа № 817/1174/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"27" серпня 2014 р.
Справа № 817/1174/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу
Дубровицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"26" травня 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Дубровицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними
дій та скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано дії Дубровицької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області щодо
нарахування позивачу недоїмки по
єдиному внеску в сумі 1390,25 грн.
протиправними. Вимогу Дубровицької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській
області про сплату недоїмки №Ф-06 від 01
листопада 2013 року скасовано. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено повністю. Присуджено на
користь позивача з Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 219 грн. 24
коп.

Не погоджуючись з даною постановою
Дубровицька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою в позові
відмовити.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
Дубровицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа, платник єдиного податку та
перебуває на обліку в Дубровицькій
ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській
області.

Дубровицькою об`єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області 01 листопада 2013 року винесено
вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-06,
якою встановлено наявність
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1390,25 грн.
(а. с. 9).

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги та скасовуючи
зазначену вимогу, виходив з того, що
позивач є пенсіонером, який отримує
пенсію за віком, з урахуванням чого має
передбачене п.4 ст.4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", право на
звільнення від сплати єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком, виходячи з наступного.

Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов"язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 даного Закону
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі
по тексту вказаного закону - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з ч.4 ст.4 даного Закону, особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Вказана норма
набрала законної сили 06.08.2011 року.

Доводи відповідача про те, що позивач
не підпадає під дію ст.26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", а тому і не
звільняється від сплати єдиного внеску
на підставі ч.4 ст.4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", оскільки не
досягла пенсійного віку, є
безпідставними.

Стаття 9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлює наступні види
пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Норми статті 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачені умови
призначення пенсії за віком, а саме
досягнення 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Виходячи зі змісту норм Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" - особи, що стали
інвалідами внаслідок захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, мають
право на призначення дострокової
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 55 років, жінками - 50 років та
за наявності страхового стажу не менше
25 років для чоловіків і не менше 20 років
для жінок.

Як зазначалось вище, позивач отримує
пенсію за віком, призначену зі
зниженням пенсійного віку на підставі
ст.55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", як особа, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи.
Призначення та виплата пенсій
відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" названим
категоріям громадян провадиться
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і цього Закону, а тому
пенсія за віком може бути надана особі,
яка не досягла пенсійного віку,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за умови, якщо остання
працювала або проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Положення ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" потрібно
розуміти в контексті з положеннями ст.26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, суд прийшов до
правильного висновку, що позивач
звільнений від сплати єдиного внеску,
оскільки є пенсіонером за віком.

Згідно зі ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову судом першої
інстанції винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
а постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дубровицької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "26" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Фізична особа-підприємець
ОСОБА_5 с.Орв''Яниця,Дубровицький район,
Рівненська область,34163

3- відповідачу Дубровицька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області пров.
Макарівський,1А,м.Дубровиця,Рівненська
область,34100

4-представнику позивача Крупко І.І.
с.Сварицевичі Дубр.р-н Рівн.обл. - ,