Справа № 817/2067/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2067/14

22 серпня 2014 року 12год. 30хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Дорошенко Н.О. за
участю секретаря судового засідання
Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Подоляк О.А.,

відповідача: представник Приходько
Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державна фінансова інспекція в
Рівненській області

до Комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" Радивилівської
районної ради Рівненської області
про зобов'язання вчинення певних
дій , -ВСТАНОВИВ :

Державна фінансова інспекція в
Рівненській області звернулась до суду
з позовом до Комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" Радивилівської
районної ради Рівненської області про
зобов'язання виконати в повному обсязі
пункти 2,3,9,10 вимог про усунення
порушень, направлених листом №140-13/1852
від 26.12.2013.

В обґрунтування позову зазначає, що
проведеною ревізією
фінансово-господарської діяльності КП
"Радивилівтеплосервіс" Радивилівської
районної ради Рівненської області за
період з 01.03.2010 по 30.09.2013 встановлено ряд
порушень та недоліків, які викладені в
акті №140-16/15 від 12.12.2013. За результатами
ревізії на адресу відповідача листом
№140-13/1852 від 26.12.2013 направлені вимоги
щодо усунення виявлених ревізією
порушень та встановлено термін
інформування про повне їх усунення до
26.03.2014. У встановлений строк КП
"Радивилівтеплосервіс" не
проінформовано щодо виконання вимог
про усунення в повному обсязі.

Вказує, що пунктом 10 ч.1 ст.10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" визначено право органу
державного фінансового контролю
звертатись до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Зазначає, що на даний час
підконтрольною установою КП
"Радивилівтеплосервіс" не забезпечено
усунення порушень, що вказані у
вимогах, зокрема, не забезпечено
відшкодування збитків, завданих
бюджетам, тим самим порушуються
інтереси держави.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав з наведених у ньому підстав
та просив задовольнити повністю.
Вважає, що вимога буде виконана
повністю у разі стягнення збитків,
встановлених ревізією.

Відповідач Комунальне підприємство
"Радивилівтеплосервіс" Радивилівської
районної ради Рівненської області
позов не визнав, подав письмове
заперечення (а.с.54 т.1). Представник
відповідача в судовому засіданні
пояснив, що підприємством повністю
виконуються пункти 2,3,9 та 10 вимог про
усунення порушень, направлених листом
№140-13/1852 від 26.12.2013. На виконання пункту 2
вимог КП "Радивилівтеплосервіс"
звернулось до господарського суду
Рівненської області з позовами до
Радивилівської районної ради
Рівненської області та Головного
управління статистики у Рівненській
області про стягнення заборгованості
за послуги теплопостачання по
донарахованих доходах на підставі акту
ревізії, які судом не задоволені.
Апеляційною інстанцією рішення суду
першої інстанції залишені без змін, а
апеляційні скарги без задоволення. З
метою виконання пункту 3 вимог
підприємством донараховано вказану в
акті ревізії суму доходів за опалення
місць загального користування та
виставлені рахунки споживачам на
оплату 18301,12 грн. На виконання пунктів 9
та 10 вимог КП "Радивилівтеплосервіс"
підготовлено та подано до
територіальної комісії з погашення
заборгованості підприємств
паливно-енергетичного комплексу
уточнений розрахунок та зменшено обсяг
заборгованості з різниці в тарифах на
послуги з централізованого
водопостачання та послуги за теплову
енергію.

З наведених підстав представник
відповідача в задоволенні позову
просив відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов до задоволення не підлягає з
таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
п.3.3.4.1 плану Державної фінансової
інспекції в Рівненській області на IIІ
квартал 2013 року, на підставі направлень
від 18.09.2013 №164, від 30.09.2013 №169, від 15.11.2013
№189 та №190, в період з 20.09.2013 по 12.12.2013
Дубенською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" Радивилівської
районної ради Рівненської області за
період з 01.01.2010 по 30.09.2013. За
результатами ревізії складено акт від
12.12.2013 за № 140-16/15 (а.с.105-160 т.1).

За наслідками ревізії Дубенською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією 26.12.2013 направлено на адресу
відповідача вимогу №140-13/1852 "Про
усунення порушень виявлених ревізією",
із зазначенням терміну інформування
про виконання до 26.03.2014 (а.с.21-26 т.1).

В пункті 2 вимоги №140-13/1852 від 26.12.2013
зазначено, що в ході ревізії
встановлено, що в порушення п.8, п.10
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
29.11.1999 № 290, ч.1 ст.16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
№ 1875-ІV, п.20, п.21 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 № 630, та ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 № 996-ХІV, в результаті заниження
обсягу та вартості послуг
теплопостачання, фактично наданих
споживачам: Радивилівському
територіальному центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг), Головному управлінню
статистики у Рівненській області,
Радивилівській районній раді та її
орендарям недоотримано доходи
підприємством на загальну суму 118 281,04
грн., а саме: по Радивилівському
територіальному центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) - на суму 541,97 грн., по Головному
управлінню статистики у Рівненській
області - на суму 15052,77 грн., по
Радивилівській районній раді - на суму
102 686,30 грн.

У зв'язку з чим до відповідача
пред'явлено вимогу стягнути зі
споживачів недоотримані доходи за
фактично надані послуги з
теплопостачання в загальній сумі 118281,04
грн. В іншому випадку стягнути з осіб,
винних у порушенні, шкоду в порядку та
розмірах, встановлених ст. 130-136 КЗпП
України.

В пункті 3 вимоги зазначено, що в
порушення вимог п.8, п.10 П(С)БО 15 "Дохід",
ч.3 ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
№ 1875-ІV, п.20, п.28 Правил № 630, та ч.1 ст.3, ч.1
ст.9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.1999 № 996-ХІV внаслідок не
укладання угод із 64 споживачами та не
виставлення протягом 2010-2012 років і
січня-вересня 2013 року рахунків за
опалення місць загального
користування, занижено обсяг і
вартість послуг з централізованого
опалення місць загального
користування, фактично наданих
населенню, та недоотримано доходів
підприємством на суму 18301,12 грн.

У зв'язку з чим до відповідача
пред'явлено вимогу стягнути зі
споживачів недоотримані доходи за
фактично надані послуги з
теплопостачання в загальній сумі 18301,12
грн. В іншому випадку стягнути з осіб,
винних у порушенні, шкоду в порядку та
розмірах, встановлених ст. 130-136 КЗпП
України.

В пункті 9 вимоги зазначено, що
внаслідок завищення в розрахунку
фактичних витрат з надання послуг
централізованого водопостачання для
населення в період з 01.01.2013 по 30.09.2013
обсяг заборгованості з різниці в
тарифах за 2011 рік завищено на 73171,00 грн.
і складає 62734,00 грн. Враховуючи, що в 2013
році фактично погашено заборгованість
з різниці в тарифах в сумі 77203,44 грн.,
підприємством зайво отримано
відшкодування заборгованості різниці
в тарифах за послуги з
централізованого водопостачання за 2011
рік на суму 14469,44 грн., чим порушено
вимоги п.6 Порядку та умов надання у 2013
році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувались та/або погоджувались
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 № 167.

У зв'язку з чим до відповідача
пред'явлено вимогу подати до
територіальної комісії з погашення
заборгованості підприємств
паливно-енергетичного комплексу
уточнений розрахунок та зменшити обсяг
заборгованості з різниці в тарифах на
послуги з централізованого
водопостачання на суму 58701,56 грн., а
також повернути до відповідного
бюджету зайво отримані кошти різниці в
тарифах на послуги з централізованого
водопостачання в сумі 14469,44 грн.

В пункті 10 вимоги зазначено, що
внаслідок завищення в розрахунку
фактичних витрат на теплову енергію,
надану населенню, в період з 01.01.2012 по
30.09.2013, обсяг заборгованості з різниці в
тарифах за 2010 рік завищено на 12235,00 грн.
Враховуючи, що в 2012 році фактично
погашено заборгованість з різниці в
тарифах в загальній сумі 118437,46 грн., в
тому числі за 2010 рік - 53894,00 грн.,
підприємством зайво отримано
відшкодування заборгованості різниці
в тарифах на теплову енергію, надану
населенню за 2010 рік, на суму 12235,00 грн.,
чим порушено вимоги п.6 Порядку та умов
надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувались та/або погоджувались
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.06.2012 № 517.

У зв'язку з чим до відповідача
пред'явлено вимогу повернути до
відповідного бюджету зайво отримані
кошти різниці в тарифах на теплову
енергію в сумі 12235,00 грн.

Представник відповідача пояснив, що КП
"Радивилівтеплосервіс" вищевказані
порушення, встановлені ревізією,
визнає, заперечень на акт ревізії не
подавав, правомірність пред'явлених
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень в судовому порядку не
оскаржував. Зазначені обставини також
підтверджені представником позивача в
судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.72 КАС України
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватись перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Позивач в адміністративному позові
зазначив, що листом № 91 від 26.03.2014 КП
"Радивилівтеплосервіс" надано
інформацію до Дубенської ОДФІ щодо
відшкодування Радивилівським
територіальним центром соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) коштів в сумі 541,97 грн.;
повідомлено, що до Головного
управління статистики у Рівненській
області 13.03.2014 направлено
претензію-вимогу про сплату
заборгованості за теплопостачання на
суму 15052,77 грн., а до Радивилівської
районної ради 28.01.2014 направлено рахунок
на оплату послуг з теплопостачання на
суму 102686,30 грн. для розгляду на сесії
районної ради питання про виділення
додаткових коштів; повідомлено, що
доходи за опалення місць загального
користування нараховані населенню і
роздані квитанції; повідомлено, що
зайво отримані кошти з різниці в
тарифах на водопостачання в сумі 14469,44
грн. та з різниці в тарифах на
теплопостачання в сумі 12235,00 грн. будуть
зняті при засіданні територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу з різниці в тарифах,
уточнюючі розрахунки подані в районну
раду; на підприємстві немає коштів для
повернення зайво отриманих коштів,
тому вони будуть зняті з
заборгованості по різниці в тарифах,
яка на даний час становить 598 862,54 грн.

Позивач зазначає, що на даний час
залишаються невідшкодованими
споживачами недоотримані доходи за
фактично надані послуги з
теплопостачання Головному управлінню
статистики у Рівненській області на
суму 15052,77 грн., Радивилівській районній
раді - на суму 102 686,30 грн.; з опалення
місць загального користування на суму
18301,12 грн.; залишаються неповернутими до
відповідного бюджету зайво отримані
кошти з різниці в тарифах на теплову
енергію в сумі 12235,00 грн. і зайво
отримані кошти різниці в тарифах на
послуги з централізованого
водопостачання в сумі 14 469,44 грн. А
відтак вимоги контролюючого органу в
повному обсязі відповідачем не
виконані.

Суд встановив, що на виконання пункту 2
вимоги №140-13/1852 від 26.12.2013 КП
"Радивилівтеплосервіс" звернулось до
господарського суду Рівненської
області з позовами до Радивилівської
районної ради Рівненської області та
Головного управління статистики у
Рівненській області про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання по донарахованих
доходах на підставі акту ревізії
Державної фінансово інспекції у
Рівненській області № 140-16/15 від 12.12.2013 в
сумах 102 686,30 грн. та 15 052,77 грн.
відповідно.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 18.06.2014 у справі
№918/595/14, залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014, та
рішенням господарського суду
Рівненської області від 12.06.2014 у справі
№918/596/14, залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014, КП
"Радивилівтеплосервіс" в задоволені
вищевказаних позовів про стягнення
коштів відмовлено (а.с.76-85 т.1).

Також матеріалами справи стверджено,
що на виконання пункту 3 вимоги №140-13/1852
від 26.12.2013 КП "Радивилівтеплосервіс"
донараховано вказану в акті ревізії
№140-16/15 від 12.12.2013 суму доходів за
опалення місць загального
користування та виставлені рахунки
споживачам на оплату загальною сумою 18
301,12 грн. В квітні 2014 року відповідні
рахунки споживачами отримано (а.с.55-75
т.1).

На виконання пунктів 9 та 10 вимоги
№140-13/1852 від 26.12.2013 КП
"Радивилівтеплосервіс" підготовлено та
подано до територіальної комісії з
погашення заборгованості підприємств
паливно-енергетичного комплексу
уточнені розрахунки обсягів
заборгованості за минулі періоди з
різниці в тарифах на теплову енергію та
послуги з централізованого
водопостачання та зменшено обсяг
заборгованості з різниці в тарифах на
послуги з централізованого
водопостачання та за послуги за
теплову енергію відповідно до сум,
визначених актом ревізії № 140-16/15 від
12.12.2013 (а.с.86-87 т.1).

На час вирішення судом
адміністративного спору
заборгованості з різниці в тарифах,
наведені в розрахунках КП
"Радивилівтеплосервіс" з урахуванням
зменшення на суми, визначені актом
ревізії, узгоджені територіальною
комісією з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу відповідно до протоколів
засідання комісії №37/14 від 31.07.2014 та №
42/14 від 31.07.2014 (а.с.90,91).

Вирішуючи адміністративний спір по
суті, суд враховує наступне.

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженим Указом Президента
України N 499/2011 від 23.04.2011, (далі
Положення) Державна фінансова
інспекція України (Держфінінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що
Держфінінспекція України має право
звернутись до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" № 2939-ХІІ від 26.01.1993, згідно з
якими державній контрольно-ревізійній
службі надано право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Окрім цього, відповідно до пункту 49
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України N 550 від 20.04.2006 (далі
Порядок № 550), у разі коли діями чи
бездіяльністю працівників об'єкта
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
орган служби ставить вимоги перед
керівником об'єкта контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Згідно з пунктом 50 Порядку № 550 за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав контролюючі органи
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю; порушення перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства;
звернення до суду в інтересах держави
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів, а
також стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Між тим, пункт 49 Порядку № 550 передбачає
конкретний порядок пред'явлення
цивільних позовів, а саме: до винних
працівників об'єкта контролю.

Отже, встановивши, що державному
підприємству завдано шкоду,
Держфінінспекція ставить вимоги перед
керівником об'єкта контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

При цьому, приписи зазначених норм
матеріального права не наділяють
суб'єкта владних повноважень правами
щодо спонукання господарюючого
суб'єкта на проведення
претензійно-позовної роботи.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутись до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і в цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Наведене свідчить про наявність у
органу державного фінансового
контролю права заявляти вимогу про
усунення порушень, виявлених у ході
перевірки підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов.

Аналогічна правова позиція висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постановах від 15.04.2013 №
21-40а14 та 13.05.2013 №21-89а14 та є обов'язковою
для врахування судом відповідно до ч.1
ст.244-2 КАС України.

Дослідженими судом доказами
стверджується, що відповідач
добровільно, до пред'явлення даного
адміністративного позову, виконав
пункти 2,3,9,10 вимоги в частині усунення
допущених порушень законодавства, а
саме: звернувся з відповідними
позовами до господарського суду
Рівненської області про стягнення
коштів; донарахував вказану в акті
ревізії суду доходів за опалення місць
загального користування та направив
рахунки споживачам; подав уточнені
розрахунки з урахуванням висновків
акта ревізії до територіальної комісії
з погашення заборгованості з різниці в
тарифах за теплову енергію та послуги з
централізованого водопостачання і
такі розрахунки комісією узгоджені,
тобто відповідачем було скореговано
роботу підконтрольної установи
відповідно до вимог Державної
фінансової інспекції у Рівненській
області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
пункти 2,3,9,10 вимоги в частині,
обов'язковій до виконання,
відповідачем виконано, а відтак
відсутні підстави для зобов'язання
відповідача виконати вимогу в цій
частині.

Оскільки Державна фінансова інспекція
у Рівненській області пред'явила
вимогу, яка вказує на виявлені збитки,
їхній розмір та їх стягнення, тому, з
урахуванням проаналізованих вище норм
матеріального закону та правової
позиції Верховного Суду України, суд
вважає, що відповідна шкода (збитки)
може бути відшкодована добровільно або
шляхом стягнення в судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно зі статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За встановлених обставин суд вважає, що
позовна вимога Державної фінансової
інспекції у Рівненській області про
зобов'язання Комунального
підприємства "Радивилівтеплосервіс"
Радивилівської районної ради
Рівненської області виконати в повному
обсязі пункти 2,3,9,10 вимог про усунення
порушень, направлених листом
Дубенської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 26.12.2013 №
140-13/1852, є безпідставною, а тому до
задоволення не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат
відповідно до статті 94 КАС України
відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.