Справа № 815/4166/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4166/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року

м.Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Токмілова Л.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дії з повернення
виконавчого листа та скасування
постанови від 26.06.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дії з повернення
виконавчого листа та скасування
постанови від 26.06.2014 року.

Позивач у судове засідання не з'явився,
подав через канцелярію суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності,
в якому зазначив, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі (а.с.25).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
доставку повістки на електронну адресу
відповідача (а.с. 24). Причини неявки суду
невідомі.

05 серпня 2014 року на адресу суду
надійшли заперечення на
адміністративний позов, в яких
відповідач заперечує проти
задоволення позовних вимог та просить
відмовити в повному обсязі з огляду на
те, що позивачем не виконано вимогу
Головного управління юстиції в
Одеській області щодо подачі у
триденний термін до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції оформленої належним чином
заяви та інших документів,
передбачених Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» і
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2013 року
№868 (а.с. 26-29).

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до вимог ст. 122 КАС України
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно приписів ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справ
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, якій вирішить спір щодо його
прав та обов'язків.

При цьому, згідно зі ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію про
захист прав людини і основоположних
свобод та практику Європейського Суду
з прав людини як джерело права.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження».

При цьому вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки для держави, а й
осіб, які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
"Мороз та інші проти України" зазначив,
що розумність строку проваджень
повинна оцінюватись у світлі обставин
справи та з урахуванням наступних
критеріїв: складність справи,
поведінка заявників і відповідних
органів державної влади та того, яку
важливість для заявників мало питання,
що розглядалося.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи за його
участю для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене суд вважає, що
справу можливо розглянути на підставі
наявних у ній доказів в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, а також
обставини, яким обґрунтовуються
вимоги, докази, якими вони
підтверджуються, судом встановлено
наступне.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року у справі №815/6376/13-а визнано
протиправним та скасовано рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Дубровіної О.В. про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 1438325
від 05 квітня 2013 року, зобов'язано
Реєстраційну службу Одеського
міського управління юстиції здійснити
державну реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

07.05.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ в Одеській
області МЮ України Середою В.Ю.
відкрито виконавче провадження №43200656
з виконання виконавчого листа
№815/6376/13-а, виданого Одеським окружним
адміністративним судом 23.04.2014 року
(постанова про відкриття виконавчого
провадження ВІД 07.05.2014р., направлена
позивачеві супровідним листом від
07.05.2014р. за вих.. №09.1-7958/В-3/174) (а.с.5
зворотній бік).

Листом в.о. начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області МЮ
України Гамбаль О.Є. від 05.06.2014 р. за
вих.№09.1-9846/В-3/174 позивачеві
запропоновано у триденний строк з дати
отримання листа подати до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області оформлену належним чином заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) та
інших документів, передбачених Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» і Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 року №868, та попереджено, що у
разі неподання вище позивачем
зазначених документів буде розцінено
як перешкоджання провадженню
виконавчих дій, у зв'язку з чим
виконавче провадження буде завершено з
підстав, передбачених п.4 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження»
(а.с. 6).

В обґрунтування своєї вимоги
відповідач посилається на лист
Реєстраційної служби ОМУЮ ГУЮ в
Одеській області від 23.05.14р. за вих. №
12.7-1726РС, яким зазначено, що для
проведення державної реєстрації права
власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2
необхідно подати до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції особисто ОСОБА_1 або
уповноваженою ним особою заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності), форму
та вимоги до заповнення якої
затверджені наказом Міністерства
юстиції України від 14.10.2012 №1841/5, до якої
додати документи, передбачені Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» і Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 року №868 (а.с. 7).

Позивачем в листі від 16.06.2014р.,
адресованому на ім'я в.о. начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області МЮ
України О.Є.Гамбаль, зазначено, що
вимагання від нього здійснення не
передбачених постановою Одеського
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2013 року у справі №815/6376/13-а, є
неприйнятним (а.с.9).

26.06.2014 р. старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області МЮ
України Середою В.Ю. винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, якою виконавчий лист
№815/6376/13-а, виданий Одеським окружним
адміністративним судом 23.04.2014 року,
повернуто стягувачеві у зв'язку з тим,
що вимоги листа 05 червня 2014 року за вих.
№ 09.1-9846 ним не виконано (а.с.11).

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши положення нормативних
актів, які регулюють спірні
правовідносини між сторонами, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Також слід зазначити, що Європейський
суд з прав людини дійшов висновку, що
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод
розповсюджується на всі складові
частини судового розгляду, в тому
числі, виконання рішень судів.

У справі «Шмелько проти України» суд
наголосив, що право на суд було б
ілюзорним, якби правова система
держави допускала, щоб остаточне
рішення, яке має обов'язкову силу не
виконувалось на шкоду однієї із сторін.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавче провадження, як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про виконавче провадження» (надалі -
Закон) державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

П. 1 ч.2 ст. 11 Закону встановлено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 17 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 с. 47 Закону
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій або не здійснив авансування витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій або не здійснив
авансування яких передбачено цим
Законом, незважаючи на попередження
державного виконавця про повернення
йому виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для прийняття рішення
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області МЮ
України Середою В.Ю. про повернення
виконавчого документа стягувачеві
стало невиконання останнім вимоги
листа в.о. начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області МЮ
України Гамбаль О.Є. від 05.06.2014 за вих. №
09.1-9846 щодо подачі відповідних
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації права власності
(а.с.11).

Також з матеріалів справи вбачається,
що відділом примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ в Одеській
області МЮ України дії позивача з
ненадання відповідних документів
розцінені як такі, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій (а.с.11).

Однак суд не може погодитися з таким
висновком державного виконавця з
наступних причин.

Згідно ч.1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 29.11.2013 року
по справі №815/6376/13-а, зокрема,
встановлено, що 28 березня 2013 року
ОСОБА_1 з метою державної реєстрації
права власності на квартиру АДРЕСА_3
звернувся до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
з заявою про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (щодо права власності),
до якої додав: витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
176284436 від 05.02.2008 року, виданий КП
"Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості" (номер запису 917 в книзі:
565-пр-17) (оригінал та фотокопія),
свідоцтво про право власності від
04.02.2008 на квартиру АДРЕСА_3 року
(оригінал та фотокопія), технічний
паспорт на квартиру АДРЕСА_3 року
(оригінал та фотокопія) (а.с.14-16).

З огляду на вище наведене, суд вважає,
що дії відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
щодо повернення виконавчого листа по
справі №815/6376/13-а, виданого Одеським
окружним адміністративним судом 23
квітня 2014 року, не відповідають вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження» та є протиправними, а тому
постанова про повернення виконавчого
документу стягувачу від 26.06.2014 року, яка
винесена старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Середою В.Ю., підлягає
скасуванню.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
такого висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дії
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області з повернення
виконавчого листа та скасування
постанови від 26.06.2014 року підлягає
задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 71, 94, 158-163,181 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дії з повернення
виконавчого листа та скасування
постанови від 26.06.2014 року - задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області щодо повернення
ОСОБА_1 виконавчого листа по справі
№815/6376/13-а, виданого Одеським окружним
адміністративним судом 23 квітня 2014
року.

Скасувати постанову про повернення
виконавчого документу стягувачу від
26.06.2014 року, яка винесена старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Середою В.Ю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Суддя
Л.М. Токмілова

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дії з повернення
виконавчого листа та скасування
постанови від 26.06.2014 року - задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області щодо повернення
ОСОБА_1 виконавчого листа по справі
№815/6376/13-а, виданого Одеським окружним
адміністративним судом 23 квітня 2014
року.

Скасувати постанову про повернення
виконавчого документу стягувачу від
26.06.2014 року, яка винесена старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Середою В.Ю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.