Справа № 2а/0570/23052/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4174/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача -
Малиніна В.В.,

Суддів - Мойсюка М.І., Пасічник С.С.,
Рецебуринського Ю.Й., Ситникова
О.Ф.,

перевіривши заяву Дочірнього
підприємства "Ілліч-Агро Донбас"
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча" про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 5
червня 2014 року, ухваленої за
результатами касаційного розгляду
справи за позовом Дочірнього
підприємства "Ілліч-Агро Донбас"
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча" до Прокуратури
Старобешівського району Донецької
області про визнання незаконними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 5
червня 2014 року у вище зазначеній
справі.

Відповідно до статті 2391 КАС України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 і 240
КАС України перевіряє відповідність
заяви вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У заяві про перегляд судового
рішення заявник зазначає про
неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається з тексту ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 5 червня 2014 року (справа № К/9991/27421/12),
про перегляд якої просить заявник,
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17
січня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено. Судами встановлено, що
Прокуратурою Старобешівського району
Донецької області 14 вересня 2011 року в
порядку ст.20 Закону України "Про
прокуратуру" від 5 листопада 1991 року
№1789-ХІІ направлено лист до Дочірнього
підприємства "Ілліч-Агро Донбас"
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча" щодо проведення
20 вересня 2011 року перевірки додержання
вимог законодавства про охорону праці
з залученням фахівців територіального
управління Держгірпромнагляду по
Донецькій області, з вимогою під час
перевірки надати дозвільну та іншу
документацію щодо робіт з підвищеною
небезпекою та документів, необхідність
у яких виникне під час проведення
перевірки.

Відповідно до ст.. 20 Закону України "Про
прокуратуру" при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право: мати доступ до документів і
матеріалів, необхідних для проведення
перевірки, в тому числі за письмовою
вимогою, і таких, що містять комерційну
таємницю або конфіденційну інформацію;
письмово вимагати подання в
прокуратуру для перевірки зазначених
документів та матеріалів, видачі
необхідних довідок, в тому числі щодо
операцій і рахунків юридичних осіб та
інших організацій, для вирішення
питань, пов'язаних з перевіркою;
вимагати для перевірки рішення,
розпорядження, інструкції, накази та
інші акти і документи, одержувати
інформацію про стан законності і
заходи щодо її забезпечення.

Суд касаційної інстанції погодився з
висновком судів попередніх інстанцій,
що спірна вимога прокуратури була
прийнята на законних підставах та
враховуючи те, що прокурор діяв в межах
своїх повноважень, залишив касаційну
скаргу без задоволення, а рішення судів
без змін.

Як на підставу неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції заявник посилається на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 4 жовтня 2012 року (справа
№ К/9991/42641/12), в якій постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2012
року адміністративний позов
задоволено частково. Скасовано вимогу
Прокурора Володарського району
Донецької області від 16 листопада 2011
року № 76-3420 вих. - 11.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з мотивів того, що
прокурорський нагляд є самостійним,
специфічним видом державної
діяльності, який повинен забезпечити
виконання закону та його верховенство
у всіх сферах життєдіяльності
суспільства. Він здійснюється від
імені держави - України, репрезентує і
захищає суспільні інтереси та інтереси
фізичних та юридичних осіб.

Повноваження прокурора щодо нагляду за
додержанням і застосуванням законів
передбачені ст.. 20 Закону України "Про
прокуратуру". Згідно вказаної норми,
об`єктом прокурорського нагляду є
виконавча діяльність органів влади,
місцевого самоврядування, громадських
організації та їх посадових осіб, а
предметом Конституція і закони
України, які зобов`язані виконувати
вищевказані суб`єкти правовідносин.
Таким чином, прокуратура зобов`язана
засобами прокурорського нагляду
впливати на роботу органів
позавідомчого контролю, пов`язану з
виявленням правопорушень,
встановленням причин останніх, умов, що
сприяють їх вчиненню, притягненням
винних до відповідальності.

Органи прокуратури, як і інші державні
органи зобов`язані здійснювати свої
повноваження виключно в межах та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Не допускається
втручання в компетенцію інших органів,
установ та організації, органи
прокуратури не повинні підміняти
органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, протилежне
свідчило б про вихід за межі наділених
їх Конституцією та законами України
функції.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Таким чином суд касаційної інстанції
погодився з висновком судів попередніх
інстанцій відносно того, що
прокуратура вийшла за межі своїх
повноважень, тим самим залишивши
касаційну скаргу без задоволення, а
рішення судів без змін.

На думку заявника, спірне питання
полягає у неправомірному застосуванні
ст. 20 Закону України "Про прокуратуру"

Таким чином, з доданого рішення
Вищого адміністративного суду України
від 4 жовтня 2012 року та оскаржуваного
рішення від 5 червня 2014 року
вбачається неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що,
відповідно до пункту 1
частини 1 статті 237 КАС України, є
підставою для допуску справи до
провадження.

У зв'язку з цим колегія суддів
вважає за можливе допустити до
провадження Верховного Суду України
вище зазначену справу.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Допустити до провадження
Верховного Суду України справу за
позовом Дочірнього підприємства
"Ілліч-Агро Донбас" Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча" до Прокуратури
Старобешівського району Донецької
області про визнання незаконними дій,
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 5
червня 2014 року.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.В.Малинін

М.І.Мойсюк

С.С.Пасічник

Ю.Й.Рецебуринський

О.Ф.Ситников