Справа № 2а-8716/12/1370
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/15494/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Коваля Р.Й.,

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Мостиському
районі Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
в адміністративній справі № 2а-8716/12/1370
за позовом управління Пенсійного фонду
України в Мостиському районі
Львівської області до
селянсько-фермерського господарства
«Лагуна» про стягнення боргу,

встановив:

У жовтні 2012 року управління Пенсійного
фонду України в Мостиському районі
Львівської області (далі - УПФУ в
Мостиському районі) звернулося з
позовом до селянсько-фермерського
господарства «Лагуна» (далі - СФГ
«Лагуна») про стягнення боргу по
внесках на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період 2009 - 2010 років у сумі 23 904,30 грн.

Позивач вказував, що відповідач є
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому відповідно до вимог
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зобов'язане
відшкодовувати Пенсійному фонду
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Відповідач не відобразив заробітну
плату неоформленого найманого
працівника, що призвело до
приховування фонду оплати праці на
загальну суму 13200 грн за 2009 - 2010 р., тому
йому донараховано страхових внесків на
суму 4208,16 грн. Також у зв'язку з
приховуванням страхувальником сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески, до нього застосовано
фінансову санкцію у розмірі 19696,38 грн.
Вказана сума заборгованості
відповідачем добровільно не сплачена,
а тому просить стягнути з відповідача
грошові кошти у розмірі 23904,30 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, тому підлягає скасуванню з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі. Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою позов
задовольнити.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу апелянта
необхідно залишити без задоволення з
наступних підстав.

Згідно із ч.6 ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (далі -
Закон) страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Суми страхових внесків, своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій (ч.2 ст.106 Закону).
Види та розміри фінансових санкцій
передбачено у ч.9 ст.106 Закону, а розмір
пені - у ч.8 ст.106 Закону.

Судом встановлено, що СФГ «Лагуна» є
платником страхових внесків до
Пенсійного фонду України відповідно до
ст.ст. 14, 15 Закону.

Позивачем проведена планова перевірка
СФГ «Лагуна» з питань дотримання вимог
законодавства щодо нарахування,
обчислення та сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів та надання
достовірних відомостей до органів
Пенсійного фонду за період з 01.06.2005 р. до
31.12.2010 р., за результатами якої складено
акт № 199 від 26.07.2012 р.

Перевіркою встановлено наступні
порушення: СФГ «Лагуна» не відобразила
заробітну плату неоформленого
найманого працівника ОСОБА_2, що
призвело до приховування фонду оплати
праці на загальну суму 13200 грн за 2009 - 2010
рр., в результаті чого донараховано
страхових внесків на суму 4208,16 грн; СФГ
«Лагуна» не відобразила заробітну
плату неоформленого найманого
працівника ОСОБА_2, що призвело до
приховування фонду оплати праці на
загальну суму 6600 грн за 2011 р., в
результаті чого донараховано
страхових внесків на суму 2692,20 грн; СФГ
«Лагуна» не відобразила заробітну
плату неоформленого найманого
працівника ОСОБА_2, що призвело до
приховування фонду оплати праці на
загальну суму 1100 грн за січень - лютий
2012 р., в результаті чого донараховано
страхових внесків на суму 4208,16 грн.

В поясненнях керівника СФГ «Лагуна»
ОСОБА_1 щодо висновків акту йдеться про
те, що заробітна плата найманого
працівника ОСОБА_2 протягом 2009 року - І
півріччя 2012 року не могла і не мала бути
однаковою та становити одну суму
протягом такого тривалого періоду, та
відобразила в таблиці зростання
мінімальної заробітної плати за
період, що перевірявся, до якої
прив'язувала заробітну плату найманого
працівника.

Найманий працівник ОСОБА_2 у заяві
вказала, що в період з 01.01.2009 року по
грудень 2011 року вона отримувала
заробітну плату в розмірі 0,5
мінімальної заробітної плати, що була
встановлена у цей період, зокрема, з
01.01.2009 року вона отримувала 302,30 грн, а
550,00 грн заробітної плати на місяць
почала отримувати лише з 01.01.2012 року.

На підставі акта перевірки № 199 від
26.07.2012 р. позивачем винесено рішення №
115 від 02.03.2012 р. про застосування
фінансових санкцій за приховування
заниження страхувальником сум
заробітної плати (виплат, доходу), на
які нараховуються страхові внески.
Згідно із вказаним рішенням до
відповідача застосовано штрафну
санкцію у розмірі 13200 грн.

На підставі акта перевірки № 199 від
26.07.2012 р. позивачем прийнято рішення №
116 від 02.03.2012 р. про застосування
фінансових санкцій за донарахування
органом Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків. Згідно з вказаним рішенням до
відповідача застосовано фінансову
санкцію у розмірі 6496,38 грн.

На виконання вимог ст.106 Закону позивач
скерував на адресу відповідача вимогу
про сплату боргу у сумі 23904,30 грн від
04.09.2012 р. № Ю-1. Проте, вказана вимога
залишена без виконання, що стало
підставою звернення до суду.

Судом встановлено, що постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року у справі № 2а-8622/12/1370 за позовом СФГ
«Лагуна» до УПФУ в Мостиському районі,
третя особа на стороні відповідача -
Мостиське відділення Городоцької МДПІ
у Львівській області, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2010 р.,
визнано протиправною та скасовано
вимогу УПФУ в Мостиському районі від
04.09.2012 року № Ю-1, яка винесена на
підставі рішень № 115 від 02.08.2012 р. та № 116
від 02.08.2012 р.

Вказаним судовим рішенням встановлено,
що заробітна плата найманого
працівника відповідача ОСОБА_2
протягом 2009 року - І півріччя 2012 року не
була однаковою та обчислювалась в
розмірі 0,5 мінімальної заробітної
плати, що була встановлена у період з
01.01.2009 року по грудень 2011 року. Цей факт
не був взятий до уваги УПФ України у
Мостиському районі при розрахунку
боргу СФГ «Лагуна», що спричинило
необґрунтоване прийняття рішень про
застосування фінансових санкцій № 115
від 02.08.2012 р. та № 116 від 02.08.2012 р. та
направлення вимоги про сплату боргу
від 04.09.2012 року № Ю-1.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції вірно зазначив, що з огляду
на визнання протиправною та скасування
зазначеної вище вимоги відсутні
підстави для стягнення з СФГ «Лагуна»
спірної заборгованості по внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період 2009 - 2010 рр. у сумі
23904,30 грн.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною першою статті 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного, судова
колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Мостиському
районі Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
18.11.2013 року в адміністративній справі №
2а-8716/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
Р.Й. Коваль

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В.
Святецький