Справа № 820/12071/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р.Справа № 820/12071/14

Головуючий 1 інстанції: Шляхова О.М.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.07.2014р. по
справі № 820/12071/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив: визнати неправомірними дії ГУ
ДМС України в Харківський області щодо
не здійснення обміну бланку посвідки
на постійне проживання в Україні
НОМЕР_1 від 23.04.04 р. громадянки В'єтнаму
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати ГУ ДМС
України в Харківський області вчинити
певні дії, а саме здійснити обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні НОМЕР_1 від 23.04.04 р. громадянки
В'єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з
її непридатністю для користування.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30.07.2014р. по
справі № 820/12071/14 позовні вимоги було
задоволено частково: зобов'язано ГУ ДМС
України у Харківській області
розглянути заяву громадянки В’єтнаму
ОСОБА_1 від 10.06.14 р. щодо обміну бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні відповідно до норм діючого
законодавства України.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
30.07.2014р. по справі № 820/12071/14 та прийняти
нове судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу, який є громадянином В’єтнаму
ОСОБА_1, на підставі висновку ВГІРФО
УМВС України в Харківський області
видано посвідку на постійне проживання
в Україні НОМЕР_1 від 23.04.04 р. (а.с.11). В
посвідці відображене місце реєстрації
позивача - АДРЕСА_1. Також в рішенні суду
першої інстанції зазначено, що 10.06.14 р.
позивач звернувся з заявою до ГУ ДМС
України в Харківський області щодо
обміну бланку посвідки на постійне
проживання в Україні у зв'язку з її
непридатністю для користування
(а.с.20-21). Листом від 23.06.14 р. № 04/11086 (а.с.22)
ГУ ДМС в Харківській області
повідомило позивача, що особиста
справа про залишення на постійне
проживання в Україні в березні 2011 року
співробітниками УБЗПТЛ ГУМВС України в
Харківській області та відповідачем
направлено запит з проханням повернути
особисту справу громадянина СРВОСОБА_1
та її чоловіка. При цьому, як пояснив
представник відповідача під час
судового засідання в ході розгляду
справи в суді першої інстанції, лист
від 23.06.14 р. № 04/11086 не є рішенням ГУ ДМС в
Харківській області про фактичну
відмову та відповідачем тимчасово
відмовлено в здійсненні обміну
посвідки, оскільки заяву позивача ним
залишено на зберігання до того часу,
коли Слідче управління поверне
особисту справу (а.с. 40).

На підставі наведеного судом
першої інстанції був зроблений
висновок, що відповідачем не було
фактично розглянуто заяву позивача від
10.06.14 р. При цьому суд першої інстанції
вказав, що до матеріалів справи
долучено копію посвідки на постійне
проживання в Україні НОМЕР_1 від 23.04.04 р.,
з якої не вбачається її пошкодження або
те, що дані є не розбірливими.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, на підставі ч. 2
ст. 11 КАС України, дійшов до висновку
про необхідність вийти за межі
заявлених позовних вимог та
зобов'язати відповідача розглянути
заяву громадянки В’єтнаму ОСОБА_1 від
10.06.14 р. щодо обміну бланку посвідки на
постійне проживання в Україні
відповідно до норм діючого
законодавства України, посилаючись на
те, що нормами чинного законодавства не
передбачено процедури тимчасової
відмови у здійсненні обміну бланку
посвідки, також не передбачено такої
підстави для відмови, як вилучення
особистої справи громадянина
правоохоронними органами.

Колегія суддів зазначає,що відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Умови і порядок імміграції в Україну
іноземців та осіб без громадянства
визначені Законом України «Про
імміграцію».

Так, відповідно до ст. 1 вищенаведеного
Закону визначено, що імміграція - це
прибуття в Україну чи залишення в
Україні у встановленому законом
порядку іноземців та осіб без
громадянства на постійне проживання;
іммігрант - іноземець чи особа без
громадянства, який отримав дозвіл на
імміграцію і прибув в Україну на
постійне проживання, або, перебуваючи в
Україні на законних підставах, отримав
дозвіл на імміграцію і залишився в
Україні на постійне проживання;
імміграційна віза позначка у
паспортному документі, що засвідчує
право іноземця чи особи без
громадянства на в'їзд в Україну для
постійного проживання. Згідно з абз. 6
ст. 1 Закону України «Про імміграцію»,
посвідка на постійне проживання -
документ, що підтверджує право
іноземця чи особи без громадянства на
постійне проживання в Україні, а
відповідно до ст. 3 цього Закону,
правовий статус іммігранта в Україні
визначається Конституцією України, цим
Законом, іншими законами України та
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1983 від 26.12.02 р. затверджено Порядок
провадження за заявами про надання
дозволу на імміграцію і поданнями про
його скасування та виконання прийнятих
рішень. Згідно п. 19 зазначеного Порядку
рішення про надання дозволу на
імміграцію чи про відмову у наданні
такого дозволу діє протягом року від
дня його прийняття.

Особи, яким надано дозвіл на
імміграцію, зобов'язані протягом
періоду дії дозволу звернутися до
територіального підрозділу за місцем
проживання із заявою про видачу
посвідки на постійне проживання, якщо
вони перебувають на законних підставах
в Україні.

При цьому заявник повинен особисто
звернутися до територіального
підрозділу за місцем проживання хоч би
один раз - для подання заяви про надання
дозволу на імміграцію чи для отримання
посвідки (у тому разі коли із поважних
причин він не зміг подати заяву про
надання дозволу на імміграцію
особисто).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.12 р. № 251 внесено зміни до
постанови КМУ № 1983 від 26.12.02 р., якою,
зокрема, затверджено Порядок
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання;
технічний опис бланків посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання та зобов'язано
Державну міграційну службу
забезпечити з 15.05.12 р. оформлення і
видачу посвідок на постійне проживання
та посвідок на тимчасове проживання
відповідно до Порядку. Державну
міграційну службу і Міністерство
фінансів зобов'язано забезпечити
виготовлення бланків посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання. Строк дії
посвідки на постійне проживання не
обмежується. Посвідка на постійне
проживання підлягає обміну у разі
непридатності посвідки до
користування (пошкодження з різних
причин тощо).

Пунктом 17 вищезазначеного Порядку
передбачено, що рішення про відмову у
видачі посвідки іноземцеві та особі
без громадянства приймається в разі: 1)
необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку; 2) необхідності
охорони здоров'я, захисту прав і
законних інтересів громадян України та
інших осіб, що проживають в Україні; 3)
коли паспортний документ іноземця або
документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі; 4) подання
завідомо неправдивих відомостей або
підроблених документів; 5) коли
виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання); 6)
інших випадках, передбачених законами.

Положеннями п. 20 Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.12 р. № 251 передбачено, що копія
рішення про відмову у видачі посвідки
або скасування посвідки на тимчасове
проживання видається територіальним
органом або підрозділом ДМС, який
прийняв таке рішення, іноземцеві та
особі без громадянства під розписку
або надсилається рекомендованим
листом таким особам і приймаючій
стороні не пізніше ніж протягом п'яти
днів з дня його прийняття.

Враховуючи положення наведених вище
норм права, колегія суддів зазначає, що
при надходженні до органу ДМС заяви
особи щодо обміну бланку посвідки на
постійне проживання в Україні,
зазначений орган повинен прийняти
рішення або про відмову у видачі
посвідки або скасування посвідки на
тимчасове проживання. Чинним
законодавством не передбачено
процедури тимчасової відмови у
здійсненні обміну бланку посвідки.

Наведені обставини стали підставою для
висновку суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог. Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.07.2014р. по
справі № 820/12071/14 прийнята з дотриманням
вимог чинного законодавства, колегія
суддів не виявила підстав для її
скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.07.2014р. по
справі № 820/12071/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.07.2014р. по
справі № 820/12071/14 за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Водолажська Н.С.