Справа № 826/10676/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2014 року 08:19
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі судді
Кобилянського К.М., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства «КСУМ»до Територіального
управління державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Київській області та м. Києвіпро
скасування наказу № 4-Д від 04.06.2014
Публічне акціонерне товариство «КСУМ»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Територіального управління
державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки у Київській
області та місті Києві про скасування
наказу № 4-Д від 04.06.2014.
Ухвалами суду від 28.07.2014 відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду в судовому засіданні
на 05.08.2014, яке в подальшому відкладалось
з метою отримання додаткових доказів
по справі для вирішення спору по суті
заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просив суд
їх задовольнити з огляду на доводи,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на обставини,
викладені в акті проведення
спеціального розслідування від 20.03.2014.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження, відповідно до ч. 4 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України за поданим сторонами
клопотанням про розгляд справи за їх
відсутності в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Києва встановив наступне.

04.06.2014 Територіальним управлінням
державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки у Київській
області та місті Києві прийнято наказ
№ 4-Д, яким анульовано дозвіл ПАТ «КСУМ»
на виконання робіт підвищеної
небезпеки та на експлуатацію
(застосування) машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки №
3071.12.32 від 07.08.2012.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для анулювання дозволу стали
обставини настання нещасного випадку
зі смертельним наслідком під час
виконання робіт з улаштування
залізобетонного каркасу на другому
поверсі будинку № 36 по вулиці
Регенераторній, 4 у місті Києві, в
результаті чого загинула машиніст
баштового крану ОСОБА_1

Не погоджуючись з правомірністю
прийнятого акту індивідуальної дії
позивач посилається на те, що
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
охорону праці» підставою для
анулювання дозволу є недодержання
вимог законодавства про охорону праці,
якщо внаслідок цього стався нещасний
випадок, а оскільки в акті № 1 про
нещасний випадок причиною нещасного
випадку визначено незадовільний
технічний стан баштового крану (а не
порушення законодавства про охорону
праці), позивач вважає себе вільним від
настання негативних для нього
наслідків юридичної відповідальності
у формі анулювання відповідного
дозволу.

Окружний адміністративний суд міста
Києва відхиляє такі доводи позивача,
враховуючи наступне.

Статтею 1 Закону України «Про охорону
праці» визначено, що охорона праці - це
система правових,
соціально-економічних,
організаційно-технічних,
санітарно-гігієнічних і
лікувально-профілактичних заходів та
засобів, спрямованих на збереження
життя, здоров'я і працездатності людини
у процесі трудової діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
охорону праці» законодавство про
охорону праці складається з цього
Закону, Кодексу законів про працю
України, Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

Посилання позивача на відсутність
факту порушення з боку ПАТ «КСУМ»
законодавства про охорону праці, в
даному випадку, є необґрунтованим, з
огляду на наступне.

Так, наказом Державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду від 18.06.2007 №
132 затверджено Правила будови і
безпечної експлуатації
вантажопідіймальних кранів.

Як вбачається з преамбули наказу від
18.06.2007 № 132, Правила будови і безпечної
експлуатації вантажопідіймальних
кранів розроблені у відповідності до
Закону України «Про охорону праці» та
Положення про Державний комітет
України з промислової безпеки,охорони
праці та гірничого нагляду,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2006 № 1640.

Під час проведення спеціального
розслідування відповідачем
встановлено, що в порушення п.п. 7.2.2.3
Правил будови і безпечної експлуатації
вантажопідіймальних кранів ПАТ «КСУМ»
не було отримано рішення посадової
особи Держгірпромнагляду про
можливість експлуатації спричинившого
нещасний випадок крану (а.с. 16 Том І).

Крім того, оскільки станом на дату
нещасного випадку граничний строк
експлуатації крану сплинув, в
порушення п.п. 7.2.2.6 Правил будови і
безпечної експлуатації
вантажопідіймальних кранів ПАТ «КСУМ»
не було отримано відповідного рішення
Держгірпромнагляду про можливість
експлуатації крану після закінчення
граничного строку його експлуатації.

В порушення вимог п. 2.6 Типової
інструкції для працівників,
відповідальних за утримання
вантажопідіймальних кранів у
справному стані, затвердженої наказом
Державного комітету України по нагляду
за охороною праці від 20.10.1994,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 13.03.1995 за № 59/595, допуск
машиніста баштового крану ОСОБА_1 до
роботи на крані, був зроблений
директором служби експлуатації
баштових кранів ОСОБА_2 без наявності
дозволу (рішення про можливість
експлуатації), записаного в паспорт
крану посадовою особою
Держгірпромнагляду.

Статтею 15 Закону України «Про охорону
праці» визначено, що на підприємстві з
кількістю працюючих 50 і більше осіб
(станом на 01.01.2014 на ПАТ «КСУМ»
працювало 81 особа (а.с. 19 Том І))
роботодавець створює службу охорони
праці відповідно до типового
положення, що затверджується
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони праці.

Втім, як встановлено відповідачем під
час проведення спеціального
розслідування, а позивачем з
посиланням на належні та допустимі
докази не спростовано, на підприємстві
ПАТ «КСУМ» станом на дату нещасного
випадку не було створено службу
охорони праці, що є порушенням абз. 1 ст.
15 Закону.

Посилання представника позивача на те,
що ПАТ «КСУМ» 06.02.2014, 27.02.2014, 06.03.2014 та
18.03.2014 проводились перевірки
технічного стану крану судом
відхиляються, адже як до перевірки так
і до матеріалів справи позивач не надав
документації, яка підтверджує
проведення поточних та періодичних
оглядів саме металоконструкцій крану у
зазначені вище терміни.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
охорону праці» підставою для
анулювання дозволу є, в тому числі:
виникнення аварії, вибуху, пожежі,
нещасного випадку, якщо в акті
розслідування встановлено, що причиною
такої події стало недодержання вимог
законодавства про охорону праці під
час виконання робіт підвищеної
небезпеки або експлуатації
(застосування) устаткування підвищеної
небезпеки, на які видано дозвіл.

Оскільки під час розгляду справи судом
встановлено непоодиноке вчинення
позивачем порушень вимог
законодавства про охорону праці, що
призвело до смерті ОСОБА_1 внаслідок
падіння частини підйомного крану,
позовні вимоги є необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Твердження позивача (з посиланням на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.06.2014 по справі №
826/5233/14) про те, що станом на 12.05.2014 всі
порушення вимог законодавства про
охорону праці на підприємстві усунуті
судом відхиляються, адже ст. 21 Закону
України «Про охорону праці»
імперативно встановлює міру
відповідальності юридичної особи за
порушення нею законодавства у сфері
охорони праці незалежно від того, чи
обставини, які слугували причиною
настання нещасного випадку, усунуті в
майбутньому.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У відповідності до положень частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та відповідно такими,
що не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «КСУМ»
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський