Справа № 826/6301/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6301/14
Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя Грибан
І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк
Р.В.

пр-к апелянта
Гомольська Я.П.

пр-к позивача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення рішення № від 28.04.2014
року -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з даним
позовом, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 28.04.2014
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 червня 2014 року позовні вимоги
задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій вказує на порушення
судом першої інстанції матеріального
та процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи та просить
оскаржуване рішення скасувати,
ухваливши нове - про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Святошинському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати належних сум
податків до бюджету - платником
податків - фізичною особою ОСОБА_5.

За результатами перевірки складено Акт
перевірки від 04.04.2014 року №211/26-57-17-01
14/НОМЕР_1, яким зафіксовано порушення
позивачем вимог пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170
Податкового кодексу України , а саме
фізичною особою - платником податків
ОСОБА_5 було занижено фінансовий
результат, що підлягає оподаткуванню
за 2011 рік на суму 1 009 250,00 грн., і,
відповідно занижено суму податку на
доходи фізичних осіб, що підлягає
сплаті до бюджету за 2011 рік на 169 314,10
грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 розділу II, п. 176.1
ст. 176, п. 179.1, п. 179.2 ст. 179 розділу IV
Податкового кодексу України - фізична
особа - платник податків ОСОБА_5
декларацію про отримані доходи за 2011
рік до ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві не подавав.

За результатами перевірки позивача
відповідачем винесено оскаржуване
податкове повідомлення - рішення
№ від 28.04.2014 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «податок на доходи фізичних
осіб» у загальному розмірі 211 812,63 грн., з
яких за основним платежем - 169 314,10 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 42 498,53 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
стала інформація про отримання
позивачем протягом 2011-2012 років доходу
від операцій з інвестиційними активами
(відчуження частки в майні Товариства),
в розмірі 1 009 250,00 грн. у зв'язку з
виходом зі складу засновників ТОВ
«Будконструкція».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 28.04.2014 року
№ є протиправним, а висновок
податкового органу про те, що позивачем
отримано інвестиційний прибуток -
безпідставним.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися враховуючи наступні
обставини справи.

Відповідно до пп. 164.2.9 ПКУ до складу
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку на доходи фізичних осіб
включається інвестиційний прибуток
від проведення платником податку
операцій з цінними паперами,
деривативами та корпоративними
правами, випущеними в інших, ніж цінні
папери, формах, крім доходу від
операцій, зазначених у пп. 165.1.2, 165.1.40 і
165.1.52 ПКУ.

До продажу інвестиційного активу
прирівнюється, зокрема, операція з
повернення платнику податку коштів або
майна (майнових прав), попередньо
внесених ним до статутного капіталу
емітента корпоративних прав, у разі
виходу такого платника податку з числа
засновників (учасників) такого
емітента чи ліквідації такого
емітента.

Облік фінансового результату операцій
з інвестиційними активами ведеться
платником податку на доходи фізичних
осіб самостійно, окремо від інших
отриманих доходів.

Відповідно до пп. 170.2.2 ПКУ ПДФО
оподатковується не сума до ходу,
отриманого від продажу корпоративних
прав, а корпоративний прибуток.

Прибуток визначається як різниця між
доходом, отриманим від продажу
корпоративних прав, і вартістю
інвестиційного активу, яка
визначається як сума витрат на
придбання такого активу.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 набув права власності на
частину у статутному капіталі ТОВ
«Будконструкція» шляхом відступлення
ОСОБА_7 на його користь своєї частки у
вказаному товаристві, яка складає 50%
від загальної суми статутного капіталу
в розмірі 1 009 250,00 грн.

Відповідно до договору дарування
частки у статутному фонді Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будконструкція» від 15.03.2010 року,
позивач (Дарувальник) передав
безоплатно у власність ОСОБА_7
(Обдарованого), а Обдарований прийняв у
власність від Дарувальника частку у
статутному фонді Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будконструкція» у розмірі 50%
номінальною вартістю 1 009 250,00 грн.

В даному випадку позивачем вартість
частки майна за договором дарування
визначена на рівні внесеного вкладу
(а.с.17,40), що вказує на відсутність у
такого учасника інвестиційного
прибутку, тобто відсутня база для
оподаткування.

Крім того, згідно договору дарування
вихід позивача з учасників Товариства
та договір продажу частки мали місце в
березні 2010 року. Доказів того, що
позивач протягом 2010-2012 років отримував
від ТОВ «Будконструкція» чи ОСОБА_8
(обдарованої особи) кошти у розмірі
вартості частки в майні Товариства
відповідачем не надано.

А тому, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність податкового
повідомлення - рішення № від
28.04.2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що висновки
суду першої інстанції є
обґрунтованими, а доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, колегія суддів апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 05.09.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.