Справа № 2а-1853/11/0770
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
Справа № 68517/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у прорядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Хустської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2012 року у справі за позовом
Хустської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про застосування та стягнення
фінансових санкцій у вигляді штрафу у
сумі 7 680 000,00 грн. та конфіскації
грального обладнання,-

В С Т А Н О В
И Л А:

02.06.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про застосування та
стягнення фінансових санкцій у вигляді
штрафу у сумі 7 680 000,00 грн. та
конфіскації грального обладнання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
проведеною перевіркою встановлено
надання послуг з організації і
проведення азартних ігор, що є для
застосування визначеної ст.3 Закону
України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» санкції у розмірі
восьми тисяч мінімальних заробітних
плат та стягнення такої в дохід
Державного бюджету з конфіскацією
грального обладнання.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2012
року позовні вимоги задоволено.
Застосовано до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі восьми тисяч мінімальних
заробітних плат у сумі 7 680 000,00 (сім
мільйонів шістсот вісімдесят тисяч
гривен). В задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що ч.1 ст.3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
встановлено, що до суб'єктів
господарювання, які організовують і
проводять на території України азартні
ігри, застосовуються фінансові санкції
у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що у відповідності до ст. 3
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні», позов Хустської
ОДПІ в частині застосування фінансових
санкцій підлягає до задоволення та
слід застосувати до фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі восьми тисяч
мінімальних заробітних плат у сумі 7
680000,00 (960,00 грн. * 8000 = 7680000,00 грн.).

Стосовно вимоги позовної заяви про
конфіскацію грального обладнання, суд
констатує наступне: за змістом ст. 3
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» санкція у вигляді
конфіскації грального обладнання є
обов'язковим додатковим покаранням,
яке застосовується в усіх випадках
поряд із штрафом за порушення суб'єктом
господарювання заборони на
організацію та проведення азартних
ігор. Однак, конфіскації має бути
піддано лише те майно, яке наділено
індивідуальними ознаками, та
застосування конфіскації не
уявляється можливим через неналежний
опис (в матеріалах справи міститься акт
огляду ігрових апаратів від 16.02.2012 року
(а.с.49), згідно якого у вилучених
гральних апаратів відсутні будь які
номери чи маркування, як і відсутні
будь-які індивідуальні ознаки), та в
зв'язку з наведеним, слід відмовити в
задоволенні вимоги позовної заяви щодо
конфіскації грального обладнання.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, є частково
правильними і частково відповідають
вимогам матеріального права та дійсним
обставинам справи.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 31.03.2011 року
працівниками ДПА у Закарпатській
області проведено перевірку залу
гральних автоматів, що розташований за
адресою АДРЕСА_2, суб'єкта
господарської діяльності ОСОБА_1
(відповідно до Договору оренди від
07.06.2010 р., укладеного між ОСОБА_2
орендодавцем та ОСОБА_1 орендатором,
а.с.16).

В результаті проведеної перевірки
виявлено порушення ст.2 Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні», проведення азартної гри з
метою отримання прибутку, що
відповідно зафіксовано в акті ДПА у
Закарпатській області від 31.03.2011 року
за №008455 (а.с.11-12).

Згідно наведеного Акту, встановлено
надання послуг в сфері грального
бізнесу, здійснення діяльності з
організації і проведення азартних ігор
з метою отримання прибутку всупереч
норми Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні»,
прийняття готівкових коштів у
відвідувачів для надання послуг
грального бізнесу.

31.03.2011 року старшим оперуповноваженим
ВПМ ДПІ у Тячівському районі старшим
лейтенантом податкової міліції, у
присутності понятих та власника
житлового будинку, в якому виявлено
гральні апарати, проведено перевірку
підвального приміщення. Під час
проведення перевірки виявлено десять
гральних апаратів марки "ROYAL GАМЕ" у
робочому стані, підключених до мережі
живлення, на одному з яких громадянином
ОСОБА_3 здійснювалася гра з отриманням
грошового виграшу.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд
виходить з приписів Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні» (з наступними змінами та
доповненнями, в редакції Закону чинній
на час виникнення спірних
правовідносин), згідно п. 1 ст. 1 якого -
гральний бізнес - діяльність з
організації та проведення азартних
ігор у казино, на гральних автоматах, у
букмекерських конторах та в
електронному (віртуальному) казино, що
здійснюють організатори азартних ігор
з метою отримання прибутку.

Статтею 2 Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні»
встановлена заборона в Україні
грального бізнесу та участі в азартних
іграх.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»,
організація і проведення азартних ігор
- діяльність організаторів азартних
ігор, що здійснюється з метою створення
умов для здійснення азартних ігор та
видачі виграшів (призів) учасникам
азартних ігор.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
встановлено, що до суб'єктів
господарювання, які організовують і
проводять на території України азартні
ігри, застосовуються фінансові санкції
у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 цієї статті, застосування
фінансових санкцій, зазначених у
частині першій цієї статті,
здійснюється за рішенням суду,
ухваленим за позовом органів міліції
та/або органів державної податкової
служби.

Статтею 22 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати з 1 квітня 2011 року у
сумі 960,00 грн. (оскільки з позовом
Хустська ОДПІ звернулась в червні 2011
року застосуванню підлягає розмір
мінімальної заробітної плати за період
01.04.2011 року 30.06.2011 року у сумі 960,00 грн.).

Виходячи з наведеного та у
відповідності до ст. 3 Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні», позов Хустської ОДПІ в
частині застосування фінансових
санкцій підлягає до задоволення та
слід застосувати до фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі восьми тисяч
мінімальних заробітних плат у сумі 7
680000,00 (960,00 грн. * 8000 = 7680000,00 грн.).

Колегія суддів зазначає, що
відмовляючи в задоволенні вимоги
позовної заяви щодо конфіскації
грального обладнання, суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку, оскільки згідно із змістом
ст. 3 Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні» санкція у
вигляді конфіскації грального
обладнання є обов'язковим додатковим
покаранням, яке застосовується в усіх
випадках поряд із штрафом за порушення
суб'єктом господарювання заборони на
організацію та проведення азартних
ігор, та не ставить у залежність через
неналежний опис апаратів від 16.02.2012
року (а.с.49), згідно якого у вилучених
гральних апаратів відсутні будь які
номери чи маркування, як і відсутні
будь-які індивідуальні ознаки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона в адміністративному
процесі повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Факт порушення відповідачем вимог
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» підтверджений
позивачем належними та допустимими
доказами.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання. що суд
першої інстанції прийшов частково до
правильного висновку, оскільки згідно
із змістом ст. 3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
санкція у вигляді конфіскації
грального обладнання є обов'язковим
додатковим покаранням, яке
застосовується в усіх випадках поряд
із штрафом за порушення суб'єктом
господарювання заборони на
організацію та проведення азартних
ігор.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Хустської об'єднаної
державної податкової інспекції
Закарпатської області задовольнити, а
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2012
року у справі №2а-0770/1853/11 скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Конфіскувати в дохід держави 10 (десять)
ігрових апаратів марки «ROYAL GАМЕ», які
знаходяться на зберіганні у ВПМ ДПІ
Тячівського району, Закарпатської
області.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний