Справа № 826/2125/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2125/14
1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С.
Бєлової Л.В., Вівдиченко Т.Р. Коток
А.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Середи Марії Сергіївни на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва у справі за позовом ОСОБА_6
до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Середи Марії Сергіївни про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із позовом до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Середи
Марії Сергіївни (далі Державний
реєстратор або відповідач), у якому
просила:

- визнати протиправним та скасувати
Рішення Державного реєстратора Середи
М.С. №8813717 від 09.12.2013 року;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
повторно розглянути заяву позивача про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (реєстраційний номер заяви
4144943).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 травня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Державний реєстратор
посилається на те, що у наданому
позивачем технічному паспорті,
виготовленому 16.08.2013 року, в графі
«Самочинно збудована, переобладнана
площа приміщень» містяться відомості
про переобладнання приміщення. З цього
випливає, що роботи по реконструкції
будинку були здійснені після 1992 року і
переобладнані приміщення підлягають
введенню в експлуатацію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за законом від 10.06.2009 року
реєстрові номери 6-787 та 6-788 ОСОБА_6 є
спадкоємицею частки майна ОСОБА_7, а
саме: 107/400 частин житлового будинку та
107/400 земельної ділянки (кадастровий
номер :66:252:0013), що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, що 25
листопада 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
Державного Середи М.С., із заявою про
державну реєстрацію (реєстраційний
номер 4144943) права власності житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 та реєстрацію права власності
на земельну ділянку, кадастровий номер
:66:252:0013, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідачем за наслідками розгляду
заяви позивача прийнято Рішення №8813717
від 09.12.2013 року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
оскільки подані документи не
відповідають вимогам або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, в технічному паспорті від
16.08.2013 року є примітка переобладнаних
площ приміщень, а згідно пункту 2 статті
5 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що зазначений
будинок був збудований у 1951 році, а для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992
року, документом, що відповідно до
вимог законодавства засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, є технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 42 Порядку державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 703 від 22.06.2011 року, державний
реєстратор у встановлених законом
випадках за результатами розгляду
заяви про державну реєстрацію видає
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, на підставі якого
проводить державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

Пунктом 46 вказаного Порядку
передбачено, що для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявник подає органові державної
реєстрації прав, зокрема, документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків І та II категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства № 91
від 24.06.2011 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції 11.07.2011 року за №
830/19568, документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Зазначений житловий будинок,
збудований у 1951 році, а приміщення, щодо
яких зроблено примітку у технічному
паспорті, переобладнані у 1988 році.

Таким чином, введення зазначеного
житлового будинку в експлуатацію
законодавством України не передбачено.
Для державної реєстрації права
власності, відповідно до закону,
позивачем був наданий технічний
паспорт від 16.08.2013 року, складений
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем
безпідставно відмовлено позивачу у
реєстрації права власності на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 та реєстрації права власності
на земельну ділянку, кадастровий номер
:66:252:0013, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта про те, що зобов'язання
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві повторно
розглянути заяву ОСОБА_6 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
(реєстраційний номер 4144943) є формою
втручання в дискреційні повноваження
реєстраційної служби Головного
управління юстиції м. Києва та виходить
за межі завдань адміністративного
судочинства, з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 73 Постанови
Кабінету Міністрів України № 868 від 17
жовтня 2013 року «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно» - під час проведення державної
реєстрації обтяжень речових прав на
нерухоме майно заінтересованою особою
є особа, якою встановлено обтяження, а
також особа, в інтересах якої
встановлено обтяження (обтяжувач).

Пунктом 2 частини 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
зобов'язати відповідача вчинити певні
дії.

Отже, зобов'язавши Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
повторно розглянути заяву позивача про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (реєстраційний номер заяви
4144943) суд не перебирає на себе
повноваження державної реєстраційної
служби, а діє в рамках чинного
законодавства та сприяє відновленню
порушеного права позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Середи
Марії Сергіївни залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст судового рішення складено
15.09.2014 року

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Вівдиченко Т.Р.