Справа № 9101/174736/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"26" червня 2014 р. справа № 2а-9758/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня
2011 р. у справі № 2а-9758/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя

про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

У квітні 2011 року позивач
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив:

- поновити строк на звернення до
суду;

- визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови в перерахунку
додаткової пенсії позивача, як особі
яка постраждала від наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії, з
вимогами, встановленими ст. 49, ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 22.05.2008р.;

- зобов'язати відповідача
провести перерахунок додаткової
пенсії позивачу, як особі яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
АЕС 2 категорії, у відповідності з
вимогами, встановленими ст. 49 ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 22.05.2008р. з розрахунку 30
процентів мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком дорівнюючої прожитковому
мінімуму, встановленому відповідно до
Закону України «Про прожитковий
мінімум», з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період.

Постановою Ленінського районного
суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2011 року
позов задоволено частково, а саме:

- визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови у
перерахуванні позивачу додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну його
здоров'ю, відповідно до ст. ст. 50, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- зобов'язано відповідача
здійснити позивачу перерахунок та
виплатити додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну його здоров'ю, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з 28.10.2010 р.
до зміни законодавства, з урахуванням
здійснених виплат за вказаний період.

В іншій частині позовні вимоги
залишено без розгляду.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС (категорія 2) та
перебуває на обліку у відповідача.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи", в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, особам, віднесеним до
категорії 2 постраждалих від
Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно з ч. 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення" встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Положення ч. 3 вказаної статті не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

У період з 28.10.2010 р. по 22.07.2011 року
відповідач здійснював нарахування та
виплату позивачу додаткової пенсії
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року №530 в
розмірі 15% від прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 4 статті 9 КАС України
передбачено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність захисту прав позивача
шляхом визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити додаткову пенсію позивачу,
як особі яка постраждала внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС 2
категорії, відповідно до ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 30
% мінімальної пенсії за віком.

З огляду на те, що додаткова пенсія
позивачу призначена довічно, змін до
ст. 51 Закону України Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" на
законодавчому рівні не вносилось,
статус особи, як особі яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії, не змінився, тому суд
приходить до висновку, що відсутні
будь-які підстави обмежувати строк
нарахування та виплати додаткової
пенсії у розмірах, передбачених ст.51
Закону України Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, відповідно до Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" від 14 червня 2011 року,
прикінцеві положення Закону доповнено
пунктом 4, відповідно до якого
встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пункту пп.2 п. 1 якої щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи", що
належать до категорії 2 виплачується у
розмірі 15 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач повинен
провести нарахування та виплату
додаткової пенсії позивачу відповідно
до ст. 51 Закону України Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" з 28.10.2010
року до змін в нормативних актах, котрі
регулюють спірне питання.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, яким
обставини в справі встановлені
правильно та порушень норм
матеріального і процесуального права
не допущено, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного
суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2011 року у
справі № 2а-9758/11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун