Справа № 826/19346/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Дегтярьова
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
Палій О.А.

представника відповідача
Шендрик С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атраком" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атраком" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№7 від 04.12.2013, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення №7 від
04.12.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явився
представник позивача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду
з'явився, проти апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її
задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
відповідачем у період з 02.12.2013 по 03.12.2013
на підставі Наказу ДПІ від 02.12.2013р. № 2616
та направлення на перевірку від 02.12.2013р.
№ 1176/26-55-22-07, була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ «Атраком»
(ідентифікаційний код 32250318) з питань
своєчасності, достовірності та повноти
нарахування і сплати податків за
наслідками фінансово-господарських
відносин з ТОВ «Юридична компанія
«Бона Фідес» (ідентифікаційний код
35195543) за період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р., за
результатами якої складений Акт від
03.12.2013 № 728/26-55-22-07/32250318.

Згідно з висновками даного акту
контролюючий орган встановив
порушення ТОВ «Атраком» п. 185.1 ст. 185, п.
188. ст. 188, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 і п.
198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України (далі по тексту - ПК
України), що призвело до заниження
підприємством податку на додану
вартість за звітний період травень 2013
року на суму 26567,00 грн.

Вказані висновки мотивовані
безпідставністю, на думку відповідача,
формування ТОВ «Атраком» податкового
кредиту за травень 2013 року в сумі 26 567, 00
грн. на підставі податкових накладних
від 30.04.2012р. № 127 на суму ПДВ 8 855,58 грн.,
від 30.04.2013р. № 126 на суму ПДВ 8 855, 58 грн. та
від 31.05.2013р. № 125 на суму ПДВ 8 855, 58 грн.,
виписаних ТОВ «Юридична компанія «Бона
Фідес», оскільки вказані накладні
оформлені з порушенням норм чинного
законодавства України, а саме не
містять інформації щодо податкової
адреси або містять часткову інформацію
про податкову адресу.

Враховуючи встановлені під час
перевірки обставини та наведені вище
висновки, відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
04.12.2013 № 7, яким згідно з пп. 54.3.2 п.
54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та
відповідно до п. 82.1 ст. 82 цього Кодексу,
за порушення вимог п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, визначило
ТОВ «Атраком» суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 39 850, 00 грн., в т.ч. 26 567,
00 грн. - основний платіж, 13 283, 00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Вважаючи, що спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем незаконно та
необґрунтовано, позивач звернувся до
суду з позовом про його скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
обґрунтованості висновків Акта
перевірки від 03.12.2013 № 728/26-55-22-07/32250318.
Зокрема, суд погодився з позицією
податкового органу, що при складенні
податкових накладних контрагентом
позивача були допущенні порушення при
заповненні реквізитів таких накладних,
а саме: по-перше, не вказана повна
адреса місцезнаходження ТОВ «Юридична
компанія «Бона Фідес», як вона
натомість зазначена в договорі від
08.04.2013р. № АТ-БФ/0413 та інших первинних
документах, та відомості про яку
містяться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців; по-друге, відомості
щодо цивільно-правового договору, що
наведені в податкових накладних від
30.04.2013р., не відповідають фактично
наданим позивачем первинним
документам.

Позивач з таким висновком не погодився,
в обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що податкова адреса продавця
вказана у кожній податковій накладній
і зазначена у відповідності з вимогами
чинного законодавства.

Відповідач подав заперечення на
апеляційну скаргу, просив у її
задоволенні відмовити та залишити
оскаржувану постанову суду першої
інстанції без змін.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, запереченням на неї, виходячи з
наявних у справі матеріалів, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з приписами п. 198.6 ст. 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи викладені
норми Податкового кодексу України,
існує декілька підстав для формування
податкового кредиту, а саме: наявність
у платника податку - покупця належно
оформленої податкової накладної,
фактична сплата грошових коштів
контрагенту, в сумі визначеній в
податковій накладній, а також фактичне
виконання господарської операції, за
наслідками якої у платника податку на
додану вартість виникає право на
податковий кредит.

Так, за результатами податкової
перевірки позивача, контролюючий орган
прийшов до висновку про
безпідставність формування ТОВ
«Атраком» податкового кредиту за
травень 2013 року в сумі 26 567, 00 грн. на
підставі податкових накладних від
30.04.2012р. № 127 на суму ПДВ 8 855,58 грн., від
30.04.2013р. № 126 на суму ПДВ 8 855, 58 грн. та від
31.05.2013р. № 125 на суму ПДВ 8 855, 58 грн.,
виписаних ТОВ «Юридична компанія «Бона
Фідес», оскільки вказані накладні
оформлені з порушенням норм чинного
законодавства України, а саме не
містять інформації щодо податкової
адреси або містять часткову інформацію
про податкову адресу.

Відповідно до пунктів 201.1 та 201.2 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової
накладної;

б) дата виписування податкової
накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку
(продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування
податку;

ж) ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

На момент складення спірних податкових
накладних форма і порядок заповнення
податкових накладних були затверджені
Наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011р. № 1379 «Про затвердження
форми податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної», що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071.

Згідно з абз. 1 п. 4 Порядку заповнення
податкової накладної,
місцезнаходження (податкова адреса)
продавця та місцезнаходження
(податкова адреса) покупця вказуються з
урахуванням вимог статті 45 глави I
розділу II Кодексу та статей 29 і 93
Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

У відповідності до п. 45.2 ст. 45 ПК України
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України.

Згідно з п. 201.4 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 ПК України,
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Отже, з аналізу наведених положень, ПК
України визначено окремі випадки, за
яких неможливе формування податкового
кредиту, зокрема це: порушення порядку
заповнення податкової накладної;
відсутність зв'язку з господарською
діяльністю, фіктивність операцій
(відсутність поставок), відсутність
податкової правосуб'єктності,
відсутність на момент перевірки
податкових накладних або видача їх
особою, яка не є платником податку
додану вартість.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
під час оцінки відповідності
заповнення податкової накладної
вимогам чинного законодавства
необхідно враховувати, що окремі
недоліки в заповненні податкових
накладних, зокрема: відсутність
порядкового номеру, одиниці виміру,
адреси одержувача товару тощо, не
тягнуть за собою втрати податковою
накладною статусу належного
податкового документа, яким вона є в
силу пункту 201.6 статті 201 Податкового
кодексу України. Податкова накладна є
належною та підтверджує право покупця
на податковий кредит і в тому разі, якщо
вона заповнена із окремими недоліками
(що, зумовлені, зокрема, результатом
описок чи механічних помилок), проте
при цьому дає змогу ідентифікувати
контрагентів позивача, містить
достатні дані про зміст господарської
операції, підтверджує фактичність
здійснення такої операції та інші
обставини, що підлягають відображенню
в податковому обліку.

Відповідна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 6 грудня 2005 року у справі
за позовом Приватного підприємства
"Стальконвест" до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді про визнання
недійсним рішення.

Також колегія суддів враховує позицію
Вищого адміністративного суду в ухвалі
від 17.07.2013 №К/800/7790/13.

Позивачем, на підтвердження
правомірності формування сум
податкового кредиту за травень 2013 року
в сумі 26 567, 00 грн. на підставі виписаних
ТОВ «Юридична компанія «Бона Фідес»
податкових накладних від 30.04.2012р. № 127,
від 30.04.2013р. № 126 та від 31.05.2013р. № 125
надано копії:

договору про надання юридичних послуг
від 08.04.2013р. № АТ-БФ/0413, укладеного між
ТОВ «Атраком» (Замовником) і ТОВ
«Юридична компанія «Бона Фідес»
(Виконавцем) щодо надання останнім на
користь позивача
консультаційно-організаційних та
юридичних послуг по легалізації вузлів
фіксованого зв'язку при будівництві
об'єктів, та додатку №1 до нього, в якому
наведено прейскурант цін на послуги;

додаткової угоди № 1 від 15.04.2013р. до
договору про надання юридичних послуг
від 08.04.2013р. № АТ-БФ/0413, в якій визначено
перелік відповідних об'єктів, вартість
послуг та порядок розрахунків;

акту до додаткової угоди № 1 приймання -
передачі послуг за договором від
08.04.2013р. № АТ-БФ/0413;

виписки банку з розрахункового рахунку
позивача за період з 08.04.2013р. по 13.01.2014р.;

копії податкових декларацій з ПДВ ТОВ
«Атраком» за звітний період травень 2013
року з доказами її надсилання засобами
електронного зв'язку та отримання її
податковим органом (квитанцій № 1 і № 2)

додаткової угоди № 10904-9 від 25.04.2013р. до
Договору генерального підряду № 10904
від 05.07.2012р., що була укладена між ТОВ
«Атраком» (Підрядником) і ТОВ «Голден
Телеком» (Замовником) щодо виконання
комплексу робіт з будівництва об'єктів,
та первинних документів оформлених на
виконання цієї Додаткової угоди -
кошторису, акта приймання-передачі
виконаних робіт від 25.06.2013р.

податкових накладних від 30.04.2013р. № 125
на суму 53 133,48 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 855, 58 грн.),
від 30.04.2013р. № 126 на суму 53 133, 48 грн. (в т.ч.
ПДВ - 8 855, 58 грн.) та від 30.04.2013р. № 127 на
суму 53 133, 48 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 855, 58 грн.),
всього ПДВ на суму 26 566, 74 грн., що
виписані ТОВ «Юридична компанія «Бона
Фідес» (Продавцем) на користь позивача
(Покупця).

Досліджуючи наявні у матеріалах справи
копії податкових накладних від 30.04.2012р.
№ 127, від 30.04.2013р. № 126 та від 31.05.2013р. № 125,
виписаних ТОВ «Юридична компанія «Бона
Фідес», на підставі яких позивачем було
сформовано податковий кредит, колегія
суддів звертає увагу, що вони,
відповідно до п. 201.1 ПК України містять:

порядковий номер (відповідно №125, №126
та №127);

дату виписування (30.04.2013);

повну назву продавця товарів/послуг
(товариство з обмеженою
відпловідальністю «Юридична компанія
«Бона Фідес»);

індивідуальні податкові номери
платників податку (продавця - 53 та
покупця - 59);

інформацію про місцезнаходження
юридичної особи - продавця (м. Київ, вул.
Патріна Лумумби, буд. 4/6, офіс 121);

повну назву покупця (отримувача)
товарів/послуг (Товариство з обмеженою
відповідальністю "Атраком");

опис (номенклатура) товарів/послуг
(юридичні і консультаційні послуги);

ціну постачання без урахування податку
(44277,90 грн);

ставку податку та відповідну суму
податку в цифровому значенні (8855,58 грн.);

загальну суму коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку (53133,48
грн.);

вид цивільно-правового договору (про
надання юридичних та консультаційних
послуг).

Доводи податкового органу, з якими
погодився суд першої інстанції,
фактично зводяться до того, що у
наведених податкових накладних не
зазначено лише поштовий індекс
контрагента позивача.

При цьому судом встановлено, що згідно
з іншими первинними документами
(зокрема договором), та відомостями в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
адресою ТОВ «Юридична компанія «Бона
Фідес» є: офіс 121, вул. Патріса Лумумби,
буд. 4/6, м. Київ, 01042. В податкових
накладних адресу контрагента позивача
зазначено: «м. Київ, вул. Патріса
Лумумби, буд. 4/6, офіс 121».

Також суд, звернув увагу, що в цих
накладних невірно зазначено дату
договору - 04.04.2013 замість 08.04.2013, у
зв'язку з чим прийшов до висновку, що
відомості щодо цивільно-правового
договору, що наведені в податкових
накладних від 30.04.2013р., не відповідають
фактично наданим позивачем первинним
документам.

Дослідивши докази у їх сукупності,
апеляційний суд вважає, що вказані
обставини не можуть бути безумовною
підставою для позбавлення позивача
права на податковий кредит за цими
податковими накладними, при цьому,
колегія суддів виходить з того, що
зазначені у податкових накладних
відомості відповідають тим, що
містяться у наданих позивачем копіях
документів, про які зазначено вище,
крім того, дають змогу ідентифікувати
контрагента позивача, містить достатні
дані про зміст господарської операції
та інші обставини, що підлягають
відображенню в податковому обліку.

При цьому апеляційний суд звертає
увагу, що відповідач жодним чином не
зазначає щодо відсутності реального
здійснення господарських операцій між
позивачем та ТОВ «Юридична компанія
«Бона Фідес» за договором № АТ-БФ/0413,
також не зазначає про відсутність
документів первинного бухгалтерського
і податкового обліку, необхідних для
підтвердження нарахування ПДВ по
операціям із зазначеним контрагентом,
обов'язок ведення і зберігання яких
покладено на позивача, а єдиною
підставою прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення
фактично є відсутність поштового
індексу контрагента позивача у
податкових накладних.

У зв'язку з наведеним, судова колегія
приходить до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову і скасування спірного
податкового повідомлення-рішення, в
той же час висновки суду першої
інстанції щодо правомірності його
прийняття, є помилковими і не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Атраком"
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Атраком"
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№7 від 04.12.2013 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 березня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атраком"
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві №7
від 04.12.2013

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.