Справа № 816/2429/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р.Справа № 816/2429/14

Головуючий 1 інстанції: Костенко Г.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Полтавської митниці
Міндоходів на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
24.07.2014р. по справі № 816/2429/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тандем-2002»

до Полтавської митниці Міндоходів

третя особа Головне управління
Державної казначейської служби
України в Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Тандем - 2002", звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнання протиправними та
скасувати рішення Полтавської митниці
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Полтавській
області № 806020002/2014/000016/1 від 21.02.14 р. про
коригування митної вартості та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформлені випуску чи пропуску
товарів і транспортних засобів
комерційного призначення №
806020002/2014/00057.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.07.14 р. по
справі № 816/2429/14 позов був задоволений в
повному обсязі.

Відповідач не погодився з судовим
рішенням і подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.07.14 р. по
справі № 816/2429/14 та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
законодавства з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі.

Позивач та третя особа, Головне
управління Державної казначейської
служби України в Полтавській області,
письмові заперечення на апеляційну
скаргу не подали.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивачем з "Лангфанг
Мейхуа Біо-Технолиджі" був укладений
контракт № 1315602 від 01.02.13 р. /а.с.11-13/,
предметом якого є поставка L-Лізин HCL та
L-Треонін 98,5%. Додатковою угодою № 2 від
20.05.13 р. та додатковою угодою № 3 від
20.11.13 р. змінювалася вартість
поставленого товару до 4000000,0 дол. США. У
специфікації передбачено, що до
договору товар поставлявся на умовах FOB
порт Ксинганг, Китай згідно з Інкотермс
2010 р. Контрактом також передбачено, що
ціни на товар встановлюються з
урахуванням умов поставки кожної
партії товару.

Як додаток до контракту постачальник
надав позивачу прайс-лист від 04.12.13 р., в
якому вартість товару визначена в сумі
1280,0 дол США за тону. На виконання даного
контракту була узгоджена специфікацію,
яка є додатком № 10 від 20.11.2013 р., в якій
сума поставки становить 69120,0 дол США в
кількості 54000,0 кг по ціні 1280,0 дол. США за
тону. Постачальником позивачу 20.11.13 р.
був виставлений рахунок № 4 /а.с.27/
для оплати товару на суму 69120,0 дол. США
за 54,0 т товару з розрахунку 1280,0 дол. США
за тону. Платіжним дорученням в
іноземній валюті № 3 від 05.12.13 р.
грошові кошти в сумі 69120,0 дол. США були
сплачені.

Згідно Invoice (накладна про
відвантаження) № 4 від 11.12.13 р.
товар на суму 69120,0 дол. США в кількості
54,0 т з розрахунку 1280,0 дол. США за тону
був відвантажений постачальником на
користь позивача, коносамент (морська
транспортна накладна) на
транспортування товару з порту м.
Хінганг до порту м. Одеса № MWXGODE1312296FD
від 15.12.13 р. /а.с.28/ в кількості 2160 мішків,
вагою брутто 54216 кг; експортна ВМД №
924618184 від 17.12.13 р. на суму 69120,0 дол. США в
кількості 54000,0 кг по ціні 1280,0 дол. США за
тону, яка підтверджує, що продавець
відобразив в обліку та відповідно
відзвітував про відвантаження товар
саме в такій кількості та відповідної
вартості.

Для здійснення митного оформлення
вказаного товару позивачем була подана
до митного органу митна декларація №
806020002/2014/001706 від 21.02.14 р. /а.с.52/. Митна
вартість товару задекларована
позивачем відповідно ст. 49, ст. 51, ст. 52,
ст. 53, ст. 58 Митного кодексу України за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються в розмірі 69120,0 дол. США (за
ціною 1280,0 дол. США за тону або 1,38 дол.
США за 1 кг).

Позивачем для визначення митної
вартості товару за ціною договору були
подані до митного органу документи, які
передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України, а саме: міжнародні
автомобільні накладні; коносамент (Bill of
Lading); банківський платіжний документ,
що стосується товару; документ, що
підтверджує вартість перевезення
товару; висновок про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією; рахунок-фактура (інвойс);
пакувальний лист; доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту); зовнішньоекономічний
договір (контракт) купівлі-продажу,
стороною якого є виробник товарів, що
декларуються; договір про надання
послуг митного брокера; договір
(контракт) про перевезення; ветеринарні
свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 (ввезення
товарів); інформація про позитивні
результати здійснення екологічного
контролю товару; резервна позиція;
відомості про включення товарів до
державного реєстру ветеринарних
препаратів, кормових добавок,
преміксів та готових кормів;
сертифікат про походження товару форми
А; інші некласифіковані документи;
митна декларація /а.с.52-91/.

При митному оформленні товару
відповідачем проведені консультації з
декларантом з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості на підставі інформації, яка
наявна у декларанта та у митному
органі. Під час консультацій, з
посиланням на приписи ч. 3 ст. 53 МК
України, декларанта зобов'язано
протягом 10 календарних днів надати
наступні додаткові документи: виписку
з бухгалтерської документації,
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару, копію
митної декларації країни відправлення,
інші документи за бажанням декларанта.
Виконуючи вказані рекомендації,
позивач додатково надав до митного
оформлення експортну декларацію №
924618184 від 23.12.13 р., платіжне доручення № 3
від 05.12.13 р. разом з іновайсом на
передоплату № 4 від 20.11.13 р.,
прайс-лист від виробника від 04.12.13 р.

За результатами розгляду поданих для
митного оформлення документів
відповідач прийняв рішення про відмову
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №806020002/2014/00057
від 21.02.14 р., посилаючись на те, що
документи, які підтверджують заявлену
митну вартість та на підставі яких
проводився розрахунок митної вартості,
містять розбіжності, оскільки до
митного оформлення подано платіжне
доручення № 3 від 05.12.13 р., у якому у
графі "призначення платежу" зазначена
дата рахунку-фактури, відмінна від дати
інвойсу, який подано до митного
оформлення.

Крім того, наявна у митного органу
інформація щодо митної вартості
імпортованих товарів призвела до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості. Так, рівень
заявленої декларантом митної вартості
товару № 1 становить 1,38 дол. США за кг., а
рівень митної вартості товару зі
схожими характеристиками, оформленого
за МД № 209120000/2014/802531 від 29.01.14 р., що
визнана митним органом, становить 2,16
дол. США за кг. На підставі зазначеного
Полтавською митницею винесено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 806020002/2014/00057
/а.с.21/ та рішення про коригування
митної вартості товарів /а.с.22/.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції навів зміст ст. 51, ст. 52, ст. 53,
ст. 54, ст. 55, ст. 246, ст. 248, ст. 257, ст. 318
Митного кодексу України і вказав на те,
що для визначення митної вартості
товару за ціною договору позивачем
були подані до митного органу
документи відповідно ч. 2 ст. 53 Митного
кодексу України: Міжнародна
автомобільна накладна (CMR) №4441 від 14.02.14
р.; Міжнародна автомобільна накладна
(CMR) №4441/1 від 14.02.14 р.; Коносамент (Bill of
Lading) № MWXGODE1312296FD від 15.12.13 р.; банківський
платіжний документ, що стосується
товару № 3 від 05.12.13 р.; документ, що
підтверджує вартість перевезення
товару б/н від 19.02.14 р.; висновок про
вартісні характеристики товару,
підготовлений № В-880 від 19.02.13 р.;
рахунок-фактура (інвойс) № 4 від
11.12.13 р.; пакувальний лист б/н від 11.12.13 р.;
доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) № 1 від 25.02.13 р.;
доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) № 10, № 2, № 3 від
20.05.13 р.; доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) № 4 від 04.12.13 р.; доповнення
до зовнішньоекономічного договору
(контракту) № 5 від 31.12.13 р.;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу, стороною
якого є виробник товарів, що
декларуються, № 1315602 від 01.02.13 р.;
договір про надання послуг митного
брокера б/н від 08.01.14 р.; договір
(контракт) про перевезення № 256 від 04.12.12
р.; ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2
(ввезення товарів) № 027552 від 18.02.14 р.;
ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2
(ввезення товарів) № 027551 від 18.02.14 р.;
Інформація про позитивні результати
здійснення екологічного контролю
товару № 2730 від 14.02.14 р.; резервна
позиція № 915 від 26.07.12 р.; відомості про
включення товарів до державного
реєстру ветеринарних препаратів,
кормових добавок № АА-03947-04-12 від 17.12.12
р.; сертифікат про походження товару
форми А № ССРІТ 131145064 від 13.12.12 р.; інші
некласифіковані документи - екол.декл.
№ 9298 від 10.02.14 р.; інші некласифіковані
документи - серт.якості № 05341 від
11.12.13 р.; митна декларація, за якою було
відмовлено у випуску товарів, №
806020002.2014.001706 від 21.02.14 р.

Наявність перелічених документів при
поданні їх на митне оформлення
відповідач не спростовує.

В обґрунтування висновків судового
рішення суд першої інстанції вказав на
те, що в ст. 57 Митного кодексу України
передбачені методи визначення митної
вартості товарів: 1) основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний. Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених ст. 64 Митного
кодексу України.

Таким чином, визначення митної
вартості товару, що імпортується в
Україну, може здійснюватись за іншими,
передбаченими законом, методами тільки
за умови неможливості її визначення за
ціною договору. Порядок та умови
застосування та/або неможливості
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, встановлено
ст. 58 Митного кодексу України, згідно
якої вони застосовуються у разі якщо: 1)
немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні /ч. 2 ст. 58 Митного кодексу
України/. Згідно ч. 1 ст. 53 Митного
кодексу України декларант одночасно з
митною декларацією подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення. Перелік
таких документів наведений в ч. 2 ст. 53
Митного кодексу України.

За умовами ч. 1 та ч. 2 ст. 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом здійснюється
митницею шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, та числового
значення заявленої митної вартості.
Відповідно ч. 6 вказаної норми орган
доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі, якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, в т.ч.
невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично /ч. 7 ст. 54 Митного кодексу
України/. В ч. 1 ст. 55 митного кодексу
України визначено, що рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів приймається митницею, якщо нею
у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, в т.ч. невірно
визначено митну вартість товарів.

Враховуючи вищевикладене, митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом
митною вартістю та здійснити
коригування такої вартості виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
зокрема, у разі невірно проведеного
декларантом розрахунку митної
вартості або відсутності у поданих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Підставою відмови у митному оформленні
товару за заявленою декларантом митною
вартістю митний орган в картці відмови
зазначив, що надані ТОВ "Тандем-2002"
документи, які підтверджують заявлену
митну вартість на підставі яких
проводився розрахунок митної вартості,
містять розбіжності, оскільки до
митного оформлення подано платіжне
доручення № 3 від 05.12.13 р., у якому в
графі "призначення платежу" зазначена
дата рахунку-фактури, відмінна від дати
інвойсу, який подано до митного
оформлення.

Проте, за висновками суду першої
інстанції, таке твердження відповідача
не відповідає дійсності та
спростовується самим платіжним
дорученням № 3 від 05.12.13 р. та INVOICE
рахунок № 4 від 20.11.13 р., який став
підставою для оплати. Вищевказаний INVOICE
рахунок № 4 від 20.11.13 р. був наданий
відповідачу додатково листом від 21.02.14
р. Факт отримання вищевказаного
документу підтверджено в оскарженому
рішенні № 806020002/2014/000016/1 від 21.02.14 р., в
якому зазначає, що до митного
оформлення додатково подані, в т.ч.
платіжне доручення № 3 від 05.12.13 р. разом
з INVOICE на передоплату № 4 від 05.12.13
р.

За таких підстав суд першої інстанції
зробив висновок про помилковість
винесеного відповідачем оскаржуваного
рішення.

Також суд першої інстанції вказав на
те, що твердження відповідача про те, що
прайс-лист від виробника датований
04.12.13 р., тобто пізнішою, ніж дата
попереднього рахунку на оплату від
20.11.13 р., а тому даний документ для
підтвердження митної вартості не може
бути використаний і носить
інформативний характер, є
безпідставними, оскільки відповідач
помилково зазначив дату попередньої
оплати 20.11.13 р., при тому, що оплата була
проведена платіжним дорученням № 3 від
05.12.13 р. За висновками суду першої
інстанції саме неповне з'ясування
відповідачем всіх обставин стало
причиною прийняття помилкового
рішення.

Судом першої інстанції також
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваного рішення Полтавською
митницею не прийняті до уваги
специфікацію - додаток № 10 до контракту
від 20.11.13 p., в якій вартість товару
становить 69120,0 дол. США, в кількості 54000,0
кг по ціні 1280,0 дол. США за тону; не
прийнятий до уваги Invoice № 4 від
11.12.13 р. на суму 69120,0 дол. США в кількості
54 т по ціні 1280,0 дол. США за тону, яка
підтверджує, що саме така кількість
товару та по такій ціні була
відвантажена та доставлена в Україну;
не прийнятий до уваги експертний
висновок полтавської ТПП № В-880 від
19.02.14 р., в якому вартість кормової
добавки L Лізин HCL 98.5%, упакованої в
паперові мішки масою нетто по 25,0 кг в
кількості 54000,0 кг., що ввозяться на
митну територію згідно контракту №
1315602 від 01.02.13 р., укладеного позивачем з
Компанією "Лангфанг Мейхуа
Біо-Технолиджі" Бажоу, Хебей, Китай, Invoice
№ 4 від 11.12.13 р., визначена на дату
проведення експертизи на умовах
поставки FOB Ксинганг, Китай складає 1316,0
дол. США (без ПДВ) за курсом долара США
станом на 19.02.14 р. складає 8,6458 за 1 дол.
США. Наведені документи підтверджує
ринкову ціну товару за вказаним
контрактом.

Також відповідачем не взята до уваги
експортна ВМД № 924618184 від 13.12.13 р., в якій
вартість товару становить 69120,0 дол. США,
в кількості 54000,0 кг по ціні 1280,0 дол. США
за тону. Саме така вартість та ціна
товару була відображена продавцем у
своїй звітності та податковому обліку.

На підставі викладеного суд першої
інстанції вказав на те, що перелічені
документи, які були подані для митного
оформлення, не містять будь-яких
розбіжностей чи помилок, які б стали
підставою для відмови у митному
оформленні товару, а тому був
зроблений висновок про те, що
Полтавською митницею необґрунтовано
застосований шостий (резервний) метод
визначення митної вартості товару без
послідовного застосування попередніх
п'яти, як це встановлено в ст. 57 Митного
кодексу України, та без обґрунтування
неможливості їх застосування.

Дані обставини стали підставою для
задоволення позову. Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги їх не спростували.

Зважаючи на те, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.07.14 р. по
справі № 816/2429/14 прийнята з дотриманням
вимог чинного законодавства, колегія
суддів не виявила підстав для її
скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці
Міндоходів на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
24.07.2014р. по справі № 816/2429/14 - залишити
без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.07.2014р. по
справі № 816/2429/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тандем-2002» до Полтавської митниці
Міндоходів третя особа Головне
управління Державної казначейської
служби України в Полтавській області
про скасування рішення - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Водолажська Н.С.