Справа № 503/44/14-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 р. Справа № 503/44/14-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Сопільняк О.М. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук
О.В.

суддів -
Кравченка К.В.

- Жука С. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Кодимської районної
державної адміністрації Одеської
області на постанову Кодимського
районного суду Одеської області від 25
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
соціального захисту населення
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області до
ОСОБА_2 , 3-тя особа : ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Управління соціального захисту
населення Кодимської районної
державної адміністрації звернулось до
Кодимського районного суду з
адміністративним позовом до
відповідача ОСОБА_2, в якому, уточнивши
18 лютого 2014 року свої вимоги, просить:

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
рахунок УСЗН 23562 грн. безпідставно
виплачених управлінням ОСОБА_3 як
допомогу на утримання малолітніх
дітей;

- визначити заборгованість відповідача
ОСОБА_2 по аліментам перед ОСОБА_3 за
період з 01 вересня 2009 року по 30
листопада 2013 року в сумі 12430 грн.60 коп.

Постановою Кодимського районного суду
Одеської області від 25 червня 2014 року у
задоволенні адміністративного позову
управління соціального захисту
населення Кодимської районної
державної адміністрації до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів
відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління
соціального захисту населення
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області
ставиться питання про скасування
судового рішення, в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального
права.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що що
вимога в частині стягнення надміру
виплачених грошових коштів не
ґрунтується на вимогах жодного закону
чи підзаконного акту. Вимоги в частині
визначення судом заборгованості
відповідача по аліментам на утримання
неповнолітніх дітей взагалі є
безпідставними, оскільки визначення
цієї заборгованості є виключною
компетенцією державного виконавця, а
не суду.

Колегія суддів частково погоджується з
вище вказаними висновками суду першої
інстанції та вважає, що при винесенні
постанови про відмову у задоволенні
адміністративного позову судом першої
інстанції були не правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, виходячи з
наступного.

Згідно частин 8, 9 статті 181 Сімейного
кодексу України якщо місце проживання
чи перебування батьків невідоме, або
вони ухиляються від сплати аліментів,
або не мають можливості утримувати
дитину, дитині призначається тимчасова
державна допомога, яка не може бути
меншою ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Виплата тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Порядок
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги визначається
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.02.2006 №189 затверджено Порядок
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме.

Пунктами 1, 2 вказаного Порядку
встановлено, що цей Порядок визначає
механізм надання тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання (перебування) їх невідоме.

Тимчасова допомога призначається у
разі, коли: - рішення суду про стягнення
аліментів з одного з батьків не
виконується у зв'язку з ухиленням від
сплати аліментів або відсутністю у
боржника коштів та іншого майна, на які
за законом може бути звернено
стягнення; - стосовно одного з батьків
здійснюється кримінальне провадження
або він перебуває на примусовому
лікуванні, у місцях позбавлення волі,
якого визнано в установленому порядку
недієздатним, а також перебуває на
строковій військовій службі; - місце
проживання (перебування) одного з
батьків не встановлено.

Відповідно до пунктів 5, 7 зазначеного
Порядку тимчасова допомога
призначається і виплачується за місцем
проживання (перебування) одного з
батьків, який утримує дитину (далі -
одержувач), управлінням праці та
соціального захисту населення
районної, районної у мм. Києві та
Севастополі держадміністрації,
структурним підрозділом з питань праці
та соціального захисту населення
виконавчого органу міської, районної у
місті ради. Тимчасова допомога
призначається кожні шість місяців
починаючи з місяця, в якому подані усі
необхідні документи. Для призначення
допомоги на наступний шестимісячний
строк одержувач подає лише заяву, в
якій повідомляє про обставини, що
можуть бути підставою для продовження
виплати допомоги.

Згідно з пунктом 6 Порядку призначення
та виплати тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме, для
призначення тимчасової допомоги
одержувач подає органу праці та
соціального захисту населення за
місцем проживання (перебування): - заяву
за формою, затвердженою
Мінсоцполітики; - копію свідоцтва про
народження дитини; - довідку про
реєстрацію місця проживання
(перебування) дитини; - довідку про
реєстрацію місця проживання
(перебування) одержувача.

Залежно від підстав, на яких
призначається тимчасова допомога,
додатково подаються, зокрема, такі
документи, як рішення суду (виконавчий
лист) про стягнення з одного з батьків
аліментів на дитину; довідка державної
виконавчої служби, що підтверджує факт
несплати аліментів одним з батьків
протягом шести місяців, що передують
місяцю звернення.

Як вбачається із матеріалів справи, на
підставі особистої заяви, ОСОБА_3 її
виплачувалась тимчасова допомога у
розмірі 30% прожиткового мінімуму на
трьох дітей відповідного віку з 01.09.2009
року по 30.11.2013 року так як на протязі
тривалого часу , а саме з вересня 2009
року ОСОБА_2 відповідно до довідок
виданих ОСОБА_3 , через кожних 6 місяців,
виконавчою службою Кодимського
районного управління юстиції злісно
ухилявся від сплати аліментів. Всього
виплачено ОСОБА_3 у період з 01.09.2009 року
по 30.11.2013 року тимчасової допомоги - 47707,
20 грн.

Частиною 2 пункту 10 вищевказаного
Порядку визначено, що виплата
тимчасової допомоги припиняється у
разі виявлення обставин, що свідчать
про можливість одного з батьків
утримувати свою дитину.

Відповідно до п. 12 вищевказаного
Порядку, якщо виникла можливість
стягнення аліментів з одного з батьків,
виявлено, що один з батьків може
утримувати дитину або місце проживання
(перебування) одного з батьків
встановлено, у зв'язку з чим можливе
стягнення з нього коштів на утримання
дитини, орган праці та соціального
захисту населення звертається до суду
із заявою про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги.

Відповідно до частини 10 статті 181
Сімейного кодексу України суми наданої
дитині тимчасової державної допомоги
підлягають стягненню з платника
аліментів до Державного бюджету
України у судовому порядку.

У зв'язку з виявленими обставинами, що
свідчать про можливість ОСОБА_2
сплачувати аліменти на своїх
неповнолітніх дітей (з 12.03.2012р. отримує
в управлінні державну соціальну
допомогу особам, які не мають права на
пенсію та інвалідам, розмір якої з
01.12.2013р. становить 949грн. на місяць)
позивачем припинена виплата
тимчасової допомоги. Позивачем
зроблений перерахунок виплаченої
допомоги ОСОБА_3 за період з 01.09.2009р. по
30.11.2013р. та визначена сума
заборгованості ОСОБА_2 перед
управлінням, яка складає 23562грн. та
підлягає поверненню до бюджету.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
стягнення з ОСОБА_2 виплаченої
тимчасової державної допомоги в сумі 23
562 грн., оскільки законодавством
передбачений обов'язок відшкодувати
позивачу суму виплаченої тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, у разі
виникнення можливості стягнення
аліментів з платника аліментів.

Вимоги в частині визначення судом
заборгованості відповідача по
аліментам на утримання неповнолітніх
дітей взагалі є безпідставними,
оскільки визначення цієї
заборгованості є виключною
компетенцією державного виконавця, а
не суду.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції не відповідає
вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова судом першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196; 197,ст. 198; ст. 202; ст.
205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області -
задовольнити частково, постанову
Кодимського районного суду Одеської
області від 25 червня 2014 року -
скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
адміністративний позов Управління
соціального захисту населення
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області до
ОСОБА_2 , 3-тя особа : ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів в сумі 23562
грн. - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 суму сплаченої
тимчасової допомоги на рахунок
Управління соціального захисту
населення Кодимської районної
державної адміністрації Одеської
області для повернення їх до
Державного бюджету України.

У задоволенні решти частин позовних
вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуюча суддя:
Лук`янчук О.В.

Суддя:
Кравченко К.В.

Суддя:
Жук С.І.