Справа № 813/6736/13-а
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
Справа № 12603/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Гудима Л.Я.

за участю секретаря судового засідання
- Баранкевич А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
27.09.2013р. про закриття провадження у
справі № 813/6736/13-а за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області третя
особа Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кір" про визнання
незаконним рішення про не допуск до
участі в конкурсі,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернувся 04.09.2013 року до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання незаконним рішення
відповідача, Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Львівській області, про не допуск до
участі в конкурсі та визнання
недійсним результатів конкурсу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем протиправно недопущено
позивача до участі в конкурсі на право
оренди державного нерухомого майна -
нежитлових приміщень АДРЕСА_1, що
перебуває на балансі "Філії Львівський
проектний інститут" ДП МОУ "Центральний
проектний інститут", у зв'язку із
поданням не повного пакету документів
передбаченого п. 7 Порядку проведення
конкурсу, а саме відсутністю
декларації про доходи, та звіту
суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи платника єдиного
податку. Оскільки як фізична особа
підприємець позивач мав подавати
декларації та звіти за попередній рік,
а у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 була
зареєстрована у ДПІ Пустомитівського
району Львівської обл. лише 28.03.2013р.,
звітність за попередній рік подана не
може бути згідно закону.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 27.09.2013р.,
провадження у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
визнання незаконним рішення
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області про недопуск до участі в
конкурсі та визнання недійсним
результатів конкурсу, третя особа
товариство з обмеженою
відповідальністю "Кір" - закрито та
повернуто ОСОБА_1 сплачений згідно
квитанції №ПН216 від 16.09.2013 р. судовий
збір в сумі 34 (тридцять чотири) 41 грн.

Не погодившись з ухвалою Львівського
окружного адміністративного суду від
27.09.2013р., про закриття провадження у
справі її оскаржила в апеляційному
порядку фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 та просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та постановити
нову ухвалу з направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду. Апелянт свої вимоги
мотивує тим, що судом 1 інстанції
неповно з'ясовано обставини справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, висновки суду
вважає необґрунтованими з підстав
викладених в апеляційній скарзі, та
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Представник фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 в судове засідання на виклик
суду не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи у його відсутності
згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга підлягає до задоволення, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд
першої інстанції закриваючи
провадження у справі зазначав, що
позовні вимоги випливають із
цивільно-правових відносин щодо оренди
державного майна та мають
приватно-правовий характер, оскільки
стосуються права позивача на спірне
майно. При цьому спір не пов'язаний із
захистом прав, свобод чи інтересів у
сфері публічно-правових відносин, а
обумовлений необхідністю захисту
позивачем своїх майнових інтересів як
орендаря, спрямованих на отримання у
власність чи подальше користування
державного майна, а тому спір є
приватно-правовим і не підпадає під
визначення справи адміністративної
юрисдикції, а тому такий спір не
повинен вирішуватися
адміністративними судами.

Однак колегія судів вважає такий
висновок суду першої інстанції
помилковим виходячи з слідуючого:

Згідно статті З КАС України, визначено
поняття "справа адміністративної
юрисдикції" під якою розуміється
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією з сторін є суб'єкт, що здійснює
владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду спір,
який виник між двома (кількома)
конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого(інших) суб'єктів, а ці
суб'єкти відповідно зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта.

Частина 2 статті 17 КАС України
встановлює категорії
публічно-правових спорів, на які
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, щодо вирішення
адміністративних справ, зокрема:

- спори фізичних чи юридичних осіб
із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

- спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби;

- спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

- спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

- спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України;

- спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи
процесом референдуму. У всіх наведених
категоріях спорів передбачено, що хоча
б однією із сторін такого спору повинен
бути суб'єкт владних повноважень.

Саме ж поняття "суб'єкт владних
повноважень" визначено у статті З КАС
України - це органи державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхні
посадові чи службові особи, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Саме ж поняття "суб'єкт владних
повноважень" визначено у статті З КАС
України - це органи державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхні
посадові чи службові особи, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою
суб'єкта владних повноважень є
здійснення цим суб'єктом владних
управлінських функцій, при цьому ці
функції повинні здійснюватись
суб'єктом саме у тих правовідносинах, у
яких виник спір.

Отже, необхідною та єдиною ознакою
суб'єкта владних повноважень є
здійснення цим суб'єктом владних
управлінських функцій, при цьому ці
функції повинні здійснюватись
суб'єктом саме у тих правовідносинах, у
яких виник спір.

Крім того, в ч.2 ст. 77 Закону України «Про
місцеве самоврядування» передбачено,
що спори про поновлення порушених прав
юридичних та фізичних осіб, що
виникають в результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування
вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, в п. 1 ч.І ст. 17 КАС України
передбачено, що компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

З положень вказаних вище статей
Законів випливає право позивача
пред'явити в адміністративному позові
вимогу про скасування або визнання не
чинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю або
окремих його положень.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Відповідно до ст. 199 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню по справі і направляє
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 196, 199, 202, 204, 205 КАС
України, Львівський апеляційний
адміністративний суд, -

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 -
задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
27.09.2013р. про закриття провадження у
справі № 813/6736/13-а і направити справу
для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Головуючий суддя :
В.Я. Макарик

Судді :
Л.Я. Гудим

І.В.Глушко

Повний текст ухвали складений 16
вересня 2014 року.