Справа № 826/11333/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2014 року 11:00
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали
адміністративної справи за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» до відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві про скасування
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «Дієса» (далі -
позивач, ТОВ «Дієса») до відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві (далі - відповідач,
ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві) про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 14.07.2014 року
ВП № 43977574.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувана постанова
винесена безпідставно, оскільки
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, не відповідає
вимогам законодавства, що призвело до
порушення його прав та законних
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не
прибув, про дату, час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
заяви про розгляд справи за його
відсутності не подавав. Письмових
заперечень проти позову також не надав.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до висновку про
доцільність розгляду справи у
письмовому провадженні на підставі
наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
проведена позапланова перевірка з
питань дотримання законодавства про
захист прав споживачів у магазині
«Ельдорадо», що знаходиться за адресою:
м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, 8,
за результатами якої складено акт від
Також, Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
винесено постанову від 19.05.2014 року №119
про накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» у сумі 9 309,66 грн.
ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ухвалою
від 14.07.2014 року відкрито виконавче
провадження № 43977574 з примусового
виконання постанови №119 від 19.05.2014 року
про стягнення з ТОВ «Дієса» на користь
держави штрафу в розмірі 9 309,66 грн.
Позивач вважаючи, що постанова
винесена безпідставно та з порушенням
вимог чинного законодавства України,
звернувся з відповідним позовом до
суду.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, виходячи з наступного.
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України від 21.04.1999р. № 606 - XIV примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
Частиною 1 статті 17 вказаного Закону
передбачено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Згідно з частиною 2 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, зокрема, постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.
Стаття 18 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлює вимоги до
виконавчого документа якими, зокрема, є
дата набрання ним чинності та строк
пред'явлення виконавчого документа до
Відповідно до пункту 1 частини 22 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчі документи органів (посадових
осіб) уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення
можуть бути пред'явлені до виконання
протягом трьох місяців.
Статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-XII
передбачена відповідальність за
порушення законодавства про захист
У разі невиконання в добровільному
порядку суб'єктами господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, визначених
у статті 26 цього Закону рішень
(постанов) центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, та його
посадових осіб про накладення
стягнення примусове виконання таких
рішень (постанов) здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
організації примусового виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».
Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області накладено на позивача
стягнення, передбачені статтею 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» у розмірі 9 309,66 грн., що
оформлено постановою від 19.05.2014 року
№119.
Інспекція звернулась до органу
державної виконавчої служби про
примусове виконання вказаної
постанови із заявою від 10.07.2014 року.
Позивач, вказуючи на незаконність та
безпідставність відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вказаної постанови, посилається на те,
що ним подано скаргу до Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів про скасування
постанови від 19.05.2014 року №119, а відтак
вона не набрала законної сили та не
В той же час, згідно п. 6 Положення про
порядок накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про
захист прав споживачів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.08.2002 р. № 1177, на який посилається
позивач, передбачено, що суб'єкт
господарської діяльності перераховує
суму штрафу до державного бюджету у
15-денний термін після отримання
постанови, про що протягом трьох днів
Держспоживінспекцію або її
територіальний орган, який наклав
штраф, із зазначенням номера і дати
платіжного доручення. У разі
оскарження постанови штраф повинен
бути сплачений не пізніш як через 15
днів після повідомлення про залишення
скарги без задоволення.
Доказів того, що вказана постанова за
результатами розгляду скарги була
скасована Державною інспекцією
України з питань захисту прав
споживачів позивачем не надано.
Крім того, суд звертає увагу, що згідно
з положеннями статті 30 Закону України
«Про захист прав споживачів»
передбачено, що скарги на рішення
органів виконавчої влади, що
здійснюють захист прав споживачів, їх
службових осіб, а також на дії таких
осіб розглядаються в порядку,
визначеному законодавством.
Подання скарги не зупиняє виконання
рішення органу виконавчої влади, що
здійснює захист прав споживачів, його
службових осіб, а також дій таких осіб.

У відповідності до вимог статті 22
Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчі документи
органів уповноважених розглядати
справи про адміністративні
правопорушення можуть бути пред'явлені
до виконання протягом трьох місяців.

З матеріалів справи встановлено, що
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
подано заяву про примусове виконання
постанови 10.07.2014 року, тобто в межах
строків, встановлених статтею 22 Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що постанова державного
виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві Кузьмишина Е.М. про відкриття
виконавчого провадження від 14.07.2014 року
ВП № 43977574 прийнята на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України, тому
є правомірною та такою, що не підлягає
скасуванню.

Суд зазначає, що положенням п. 10
вищевказаного Положення передбачено
повернення необґрунтовано стягнених
сум штрафів, що здійснюється в порядку,
визначеному законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, позивачем не доведено
незаконності оскаржуваного рішення та
не надано достатньо доказів в
обґрунтування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
відшкодування судового збору позивачу
не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 94, 158-163 КАС України
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко