Справа № 802/2870/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 серпня 2014 р.
Справа № 802/2870/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Вознюка В.Є.

відповідача: не
прибув;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: управління ветеринарної
медицини у Віньковецькому районі
Хмельницької області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

28.07.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - управління ветеринарної
медицини у Віньковецькому районі
Хмельницької області (далі - управління
ветеринарної медицини у
Віньковецькому районі) з
адміністративним позовом до
відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2.). У позовній заяві позивач
просить суд вирішити питання щодо
вилучення з обігу та утилізації
продукції тваринного походження, а
саме сало обрізь свиняче охолоджене,
загальна вага 743 кг, в кульках в
кількості 65 блоків, необроблені
продукти птахівництва загальною вагою
2519 кг, а саме: куряче філе - 1474 кг, в
кульках в кількості 97 блоків; набір
курячий - 470 кг, в ящиках в кількості 35
шт; суповий курячий набір - 575 кг, в
ящиках в кількості 42 шт, яка належить
ФОП ОСОБА_2 і знаходиться на
відповідальному збереженні в
опломбованій холодильній камері
Адамівського ковбасного цеху ТОВ
"Подільський бройлер" за адресою:
Хмельницька область, Віньковецький
район, с. Адамівна, вул. Польова,1.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 21.07.2014 року о 10 год. 00 хв. в
чергову частину Віньковецького РВ УМВС
України в Хмельницькій області
надійшло повідомлення про те, що
працівниками УДАІ УМВС України в
Хмельницькій області по вулиці
Проскурівська, 104, в смт. Віньківці,
Віньковецького району зупинено
вантажний автомобіль марки Мерседес
Бенц „АТЕОО 1218" д.н. НОМЕР_1, який
перевозив продукти тваринного
походження. Слідчою групою та
державними інспекторами ветеринарної
медицини в Віньковецькому районі було
здійснено перевірку вище зазначеного
автомобіля, під час якої були виявлені
продукти тваринного походження, а саме
сало обрізь свиняче охолоджене та м'ясо
свійської птиці охолоджене, без
ветеринарних документів, які б
підтверджували якість та безпеку
виявлених продуктів. За таких підстав
позивач просив вилучити з обігу
продукцію у ФОП ОСОБА_2, без маркування,
на яку відсутні передбачені
законодавством ветеринарні документи
та утилізувати її.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та надав пояснення,
аналогічні позову. При цьому вказав, що
ФОП ОСОБА_2 здійснював поставку
продукції без маркування та
відповідних ветеринарних документів,
які б підтверджували якість та безпеку
виявлених продуктів, а тому такі
підлягають вилученню та утилізації.

Відповідач у судове засідання не
прибув, повноважного представника не
направив, про час, дату та місце судових
засідань повідомлявся завчасно та
належним чином.

Згідно із ч.4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

З огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів
суд вважає можливим провести розгляд і
вирішення справи у відсутності
відповідача.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку доказам, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог з наступних мотивів.

21.07.2014 року о 10 год. 00 хв. в чергову
частину Віньковецького РВ УМВС України
в Хмельницькій області надійшло
повідомлення про те, що працівниками
УДАІ УМВС України в Хмельницькій
області по вулиці Проскурівська, 104, в
смт. Віньківці, Віньковецького району
зупинено вантажний автомобіль марки
Мерседес Бенц „АТЕОО 1218" д.н. НОМЕР_1,
під керуванням гр. ОСОБА_4, який даним
автомобілем перевозив продукти
тваринного походження. Постачальником
вантажу є ФОП ОСОБА_2

Слідчою групою та державними
інспекторами ветеринарної медицини в
Віньковецькому районі було проведено
спільну перевірку вище зазначеного
автомобіля під час якої були виявлені
продукти тваринного походження, а саме
сало обрізь свиняче охолоджене,
загальна вага 743 кг., в кульках в
кількості 65 блоків, необроблені
продукти птахівництва загальною вагою
2519 кг., а саме: куряче філе - 1474 кг., в
кульках в кількості 97 блоків; набір
курячий - 470 кг., в ящиках в кількості 35
шт.; суповий курячий набір - 575 кг., в
ящиках в кількості 42 шт.

На момент здійснення перевірки на
зазначеній продукції було відсутнє
відповідне маркування та ветеринарні
документи.

З метою проведення перевірки позивачем
відібрано 3 зразки продукції та
направлено в Хмельницьку регіональну
державну лабораторію ветеринарної
медицини для проведення досліджень на
показники безпеки згідно вимог чинного
законодавства.

У зв'язку із вказаним, позивач
звернувся до суду із вимогою вирішити
питання щодо вилучення з обігу та
утилізації продукції тваринного
походження, а саме сало обрізь свиняче
охолоджене, загальна вага 743 кг, в
кульках в кількості 65 блоків,
необроблені продукти птахівництва
загальною вагою 2519 кг, а саме: куряче
філе - 1474 кг, в кульках в кількості 97
блоків; набір курячий - 470 кг, в ящиках в
кількості 35 шт; суповий курячий набір -
575 кг, в ящиках в кількості 42 шт, яка
належить ФОП ОСОБА_2 і знаходиться на
відповідальному збереженні в
опломбованій холодильній камері
Адамівського ковбасного цеху ТОВ
"Подільський бройлер" за адресою:
Хмельницька область, Віньковецький
район, с. Адамівна, вул. Польова,1.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог суд виходив з наступного.

Законом України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» (далі - Закон
№877) визначені правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до ст.1 Закону №877 державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Відповідно до Положення про Державну
ветеринарну та фітосанітарну службу
України, затвердженого указом
Президента України від 13.04.2011 №464/2011, на
Державну ветеринарну та фітосанітарну
службу України, яка здійснює свої
повноваження через територіальні
органи, забезпечує проведення
ветеринарно-санітарних заходів щодо
перевірки безпечності харчових
продуктів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
ветеринарну медицину» (далі - Закон
№2498) державний ветеринарно-санітарний
контроль - функції, що виконуються
державними інспекторами ветеринарної
медицини та/або уповноваженими
лікарями ветеринарної медицини і
полягають у постійному забезпеченні
виконання встановлених чинним
законодавством ветеринарно-санітарних
заходів та технічних регламентів;
державний ветеринарно-санітарний
нагляд - функції, що виконуються
державними інспекторами ветеринарної
медицини та/або уповноваженими
лікарями ветеринарної медицини і
полягають у періодичній перевірці
дотримання вимог чинного
законодавства в галузі ветеринарної
медицини.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про
вилучення з обігу, переробку,
утилізацію, знищення або подальше
використання неякісної та небезпечної
продукції» (далі - Закон №1393)
спеціально уповноважені органи
виконавчої влади, які здійснюють
державний контроль і нагляд за якістю
та безпечністю продукції (далі -
спеціально уповноважені органи
виконавчої влади), на підставі
результатів відповідних перевірок
видають у межах своїх повноважень
обов'язкові для виконання власником
продукції рішення про вилучення з
обігу неякісної та небезпечної
продукції і подальше поводження з нею.

Відповідно до ст.1 Закону №1393 неякісна
та небезпечна продукція, це продукція,
на яку немає передбачених
законодавством відповідних
документів, що підтверджують якість та
безпеку продукції.

Відповідно до ст.1 Закону №1393 вилучення
продукції з обігу, це фактичне
припинення обігу (реалізації)
продукції, здійснене в установленому
порядку, за рішенням власника
продукції або спеціально
уповноважених органів виконавчої
влади в межах їх повноважень.

Згідно ч.7 ст.7 Закону №877 на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону №877 повне
або часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Якщо законом передбачено, що
обґрунтованість вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування має бути підтверджена
судом, орган державного нагляду
(контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що орган державного нагляду
звертається з відповідним позовом до
адміністративного суду за наявності
підстав для повного або часткового
зупинення виробництва (виготовлення),
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг.

Водночас, згідно п. 1 Загальних вимог до
здійснення переробки, утилізації,
знищення або подальшого використання
вилученої з обігу неякісної та
небезпечної продукції, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.01.2001 рок № 50, загальні вимоги до
здійснення переробки, утилізації,
знищення або подальшого використання
вилученої з обігу неякісної та
небезпечної продукції повинні
дотримуватись власниками неякісної та
небезпечної продукції (фізичні і
юридичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності усіх форм
власності), а також підприємствами, що
провадять діяльність у цій сфері.

Пунктом 5 вказаних Загальних вимог
встановлено, що вилучена з обігу
неякісна та небезпечна продукція
підлягає переробці з метою підготовки
її до утилізації або (за умови
приведення її у відповідність з
вимогами нормативно-правових актів і
нормативних документів) подальшого
використання.

Статтею 13 Закону №2498 встановлені права
та обов'язки державних інспекторів
ветеринарної медицини, які здійснюють
державний ветеринарно-санітарний
нагляд. Серед наданих прав інспекторам
ветеринарної медицини не надано право
звертатися до суду з позовом про
застосування заходів реагування у
вигляді вилучення з обігу та
утилізації продукції.

При цьому, Законом України «Про
безпечність та якість харчових
продуктів» не передбачено випадків
звернення контролюючого органу до суду
про вилучення з обігу та утилізації
продукції.

Відповідно до ч.8 ЗУ «Про безпечність та
якість харчових продуктів», якщо
лабораторне дослідження підтверджує,
що об'єкт санітарних заходів є
небезпечним для споживання людиною та
для іншого використання, відповідний
головний державний санітарний лікар,
головний державний інспектор
ветеринарної медицини чи їх заступники
видають постанову про вилучення цього
об'єкта з використання або обігу та
зобов'язує власника цього об'єкта
знищити цей об'єкт під наглядом
відповідного інспектора.

Таким чином, законами України (як того
вимагає ст.4 ЗУ «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності») на час
розгляду справи стосовно
правовідносин, що є предметом судового
дослідження, не встановлено випадків,
за яких судом може бути прийнято
рішення щодо вилучення з обігу та
утилізації (зміну призначеного
використання) продукції та
застосування конфіскації продукції
поза межами кримінального судочинства,
а тому посилання позивача на ЗУ «Про
безпечність та якість харчових
продуктів» в даному випадку не має
правового значення. Також, суд звертає
увагу на те, що вилучення та утилізація
неякісної продукції не відноситься до
заходів реагування у розумінні Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»

В той же час Законом України «Про
безпечність та якість харчових
продуктів» позивачеві надано право та
встановлено обов'язок самостійно
вчиняти дії щодо вилучення з обігу,
заборони використання та утилізації.

Більше того, Закон України «Про
вилучення з обігу, переробку,
утилізацію, знищення або подальше
використання неякісної та небезпечної
продукції» встановлює порядок
вилучення та передачу на утилізацію
неякісної чи небезпечної продукції.

Зокрема, статтею 6,7 вказаного Закону
передбачено, що рішення про вилучення
та утилізацію може прийматися
власником або уповноваженим органом.
Ані вказаний закон, ані інші
нормативно-правові акти не містять
норм, які б давали підстави позивачу
звертатися до суду із позовом про
вилучення з обігу та утилізацію
продукції.

Отже, питання про вилучення з обігу та
утилізацію неякісної продукції може
бути вирішено власником продукції або
спеціальним уповноваженим органом без
прийняття адміністративним судом
рішення.

Оскільки під час розгляду справи було
встановлено, що позивач звернувся до
суду з позовом щодо застосування
заходів реагування у вигляді вилучення
з обігу продукції та її утилізацію, при
цьому спеціальним законом позивачу не
надано право звернення до суду з
позовом щодо застосування саме таких
заходів реагування у вигляді вилучення
з обігу та утилізації продукції, суд
вважає, що позов у зв'язку із наведеним
не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд, керуючись ст.. 94 КАС України
приходить до висновку про відсутність
підстав для стягнення в користь
позивача сплаченого ним при зверненні
до суду судового збору.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович