Справа № 2а-5544/11/1370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 р.
Справа № 62172/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Андрушківа І.Я.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 24
червня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Тернопільської обласної державної
адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Тернопільської обласної державної
адміністрації в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в наданні дозволу на
перереєстрацію на ім'я позивача, як
члена сім'ї померлого інваліда
автомобіля марки VOLKSWAGEN, моделі Passat 1.8,
1995 року випуску, синього кольору(V=1781),
шасі(кузов, рама, коляска) НОМЕР_1, тип ТЗ
- легковий універсал - В, повною масою 1780
кг, реєстраційний № НОМЕР_5, та
зобов'язати відповідача надати такий
дозвіл та всі необхідні документи для
перереєстрації.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що на момент
смерті ОСОБА_3 був чинним новий Порядок
забезпечення інвалідів автомобілями,
згідно якого після смерті інваліда
автомобіль, строк експлуатації якого
більше ніж 10 років, підлягає вилученню
для передачі його іншому інваліду або
утилізації.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що оскаржувана постанова є
незаконною і необґрунтованою, оскільки
суд першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з дарчого листа від 12.12.2002
року(а.с.5-6), батько позивача ОСОБА_3, як
інвалід І групи, отримав в якості
гуманітарної допомоги через Головне
управління праці та соціального
захисту населення Тернопільської
обласної державної адміністрації
автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat 1.8, 1995 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, об'єм
двигуна 1781 куб. см., д.н.з. НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від
30.09.2003 року(а.с.7).

З наявного в матеріалах справи
свідоцтва про смерть від 01.10.2009 року
серії НОМЕР_4 вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер(а.с.10).

Позивач звернувся до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Тернопільської
обласної державної адміністрації з
заявою про надання дозволу на
перереєстрацію на його ім'я, як члена
сім'ї померлого інваліда, автомобіля
марки Volkswagen Passat 1.8, 1995 року випуску, який
був наданий батькові, як інваліду І
групи, в якості гуманітарної допомоги
через Головне управління праці та
соціального захисту населення
Тернопільської обласної державної
адміністрації.

Листом №Т-067/82 від 31.01.2011 року (а.с.11)
позивачу у переоформленні автомобіля
відмовлено, посилаючись на постанову
Кабінету Міністрів України від 19.07.2006
року № 999 "Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями",
оскільки термін експлуатації
вказаного транспортного засобу не
перевищує 10 років, а тому автомобіль
підлягає поверненню Управлінню для
передачі в порядку черговості іншому
інваліду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про реабілітацію інвалідів в Україні"
держава забезпечує розробку,
виробництво, закупівлю технічних та
інших засобів реабілітації,
спеціального автотранспорту, виробів
медичного призначення для соціальної
адаптації, полегшення умов праці і
побуту, спілкування інвалідів,
дітей-інвалідів, поширює інформацію
про таку продукцію.

Згідно ч. 8 ст. 26 вказаного Закону
перелік технічних та інших засобів
реабілітації, порядок забезпечення
ними інвалідів, дітей-інвалідів та
формування відповідного державного
замовлення, затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями від 8 вересня 1997 року був
затверджений у зв'язку з прийняттям
Законів України: від 22 грудня 1995 року N
488 «Про внесення змін і доповнень до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та від 6 червня 1996 року N 230 «Про
внесення змін і доповнень до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
з метою впорядкування забезпечення
автомобілями різних категорій
інвалідів і спрямований на захист
інтересів інвалідів.

Відповідно до пункту 37 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 вересня 1997 року
N 999, після смерті інваліда автомобіль,
яким він був забезпечений безоплатно
або на пільгових умовах, залишається
його сім'ї та знімається з обліку в
органах соціального захисту населення.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи. Якщо цивільні
відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності. Визнання закону таким, що
втратив чинність, припиняє його дію в
повному обсязі.

Частиною четвертою статті 4 ЦК України
визначено, що актами цивільного
законодавства є також постанови
Кабінету Міністрів України.

Порядок від 8 вересня 1997 року був
визнаний таким, що втратив чинність,
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 19 липня 2006 року.

Таким чином, питання про вилучення
автомобіля після смерті інваліда,
отриманого ним як гуманітарна
допомога, повинно вирішуватись на
підставі нормативно-правових актів,
чинних на час смерті інваліда.

Так, відповідно до пункту 41 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 року N
999, автомобіль, отриманий інвалідом як
гуманітарна допомога, після його
смерті повертається (вилучається)
головному управлінню соціального
захисту і здається підприємству, що
здійснює заготівлю та переробку
металобрухту, або видається в порядку
черговості інваліду, який перебуває на
обліку.

Отже, враховуючи те, що права та
обов'язки у членів сім'ї ОСОБА_3 щодо
спірного автомобіля виникло після його
смерті, а не в момент забезпечення
інваліда автомобілем, застосуванню до
спірних правовідносин підлягає
Порядок від 19 липня 2006 року.

Аналогічна правова позиція, викладена
у постанові Верховного Суду України
від 17 грудня 2013 року № 21-437а13.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що після смерті позивача автомобіль,
який перебував у його користуванні як
гуманітарна допомога і строк
експлуатації якого більше ніж 10 років,
підлягає вилученню.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 24
червня 2011 року у справі № 2а-5544/11/1370 -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

В.В. Ніколін