Справа № 2а/205/2/14( 205/6859/13-а)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2014 рокусправа № 2а/205/2/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 (дов. від
30.11.2012)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2014
року

у справі № 2а/205/2/14

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м.
Дніпропетровська

про визнання права на пенсію,
зобов'язання здійснити призначення та
нарахування пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська, в якому просила
визнати право на пенсію за вислугу
років при наявності педагогічного
стажу 25 років, починаючи з 03 вересня 2011
року. Зобов'язати відповідача
здійснити призначення та негайне
нарахування позивачу пенсії за вислугу
років при наявності педагогічного
стажу 25 років починаючи з 03 вересня 2011
року(а.с.1-6).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач має спеціальний педагогічний
стаж 25 років, що відповідно до діючого
законодавства дає право на пенсію за
вислугу років, проте відповідач
безпідставно не зарахував до
пільгового стажу періоди роботи на
посаді викладача хору, сольфеджіо та
загального фортепіано дитячій школі
естетичного виховання
Дніпропетровського району,
посилаючись на те, що посада викладача
в позашкільних навчальних закладах
Переліком закладів і посад, роботи на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №
909, не передбачена.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16.08.2013
адміністративний позов, пред'явлений
за період з 03 вересня 2011 року по 04
червня 2012 року залишено без розгляду
(а.с.73).

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 10.01.2014 позов
задоволено. Визнано право ОСОБА_2 на
пенсію за вислугу років при наявності
педагогічного стажу 25 років, починаючи
з 04.06.2012. Зобов'язано відповідача
здійснити призначення та нарахування
ОСОБА_2 пенсії за вислугу років при
наявності стажу 25 років, починаючи з 04
червня 2012 року.

Постанова суду мотивована
неправомірністю відмови відповідача в
призначенні позивачу як педагогічному
працівнику пенсії за вислугу років,
оскільки нормами діючого
законодавства посада керівника гуртка
у позашкільному навчальному закладі
віднесена до посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугою років. Факт
роботи на посадах, що дає позивачу
право на призначення пенсії за вислугу
років підтверджена даними трудової
книжки.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с.149), в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
періоди роботи позивача з 01.09.1994 по
30.08.2001 викладачем хору,
музично-теоретичних дисциплін та
загального фортепіано в дитячій школі
естетичного виховання
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, та з 31.08.2001
по 02.09.2011 викладачем та виконуючим
обов'язки завідуючої
музично-теоретичним відділом в КЗ
«Дніпропетровська районна школа
естетичного виховання» не можливо
зарахувати до стажу для призначення
пенсії за вислугу років, оскільки
згідно Закону України «Про освіту»
школа естетичного виховання
відноситься до позашкільних
навчальних закладів, де посада
викладача не передбачена.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання відповідач
повідомлений судом належним чином.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, просить
залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Спір між сторонами виник з приводу не
зарахування відповідачем до
пільгового стажу, що дає право на
пенсію за вислугу років, періодів
роботи позивача викладачем з
позашкільному навчальному закладі, а
саме:

з 01.09.1994 по 30.08.2001 викладачем хору,
музично-теоретичних дисциплін та
загального фортепіано в дитячій шкоді
естетичного виховання
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області

31.08.2001 по 02.09.2011 викладачем з одночасним
виконанням також обов'язків завідуючої
музично-теоретичним відділом в КЗ
«Дніпропетровська районна школа
естетичного виховання».

Періоди роботи та посади, які займала
позивач у вказані періоди, сторонами не
оспорюються, підтверджені наявними в
матеріалах справи доказами, зокрема,
даними трудової книжки позивача,

Пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту населення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 років до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, визначеного
Кабінетом Міністрів України, незалежно
від віку.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про
освіту» структура освіти включає в
себе в тому числі, позашкільну освіту,
яка згідно ст.38 цього ж Закону є
частиною структури освіти і
спрямовуються на розвиток здібностей,
талантів дітей, учнівської та
студентської молоді, задоволення їх
інтересів, духовних запитів і потреб у
професійному визначенні.

Позашкільна освіта та виховання
здійснюються навчальними закладами,
сім'єю, трудовими колективами,
громадськими організаціями,
товариствами, фондами і ґрунтуються на
принципі добровільності вибору типів
закладів, видів діяльності.

До позашкільних навчальних закладів
належать: палаци, будинки, центри,
станції дитячої, юнацької творчості,
учнівські та студентські клуби,
дитячо-юнацькі спортивні школи, школи
мистецтв, студії, початкові
спеціалізовані мистецькі навчальні
заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші
заклади (ст.39 Закону України «Про
освіту»).

Згідно ч.2 ст.54 Закону України «Про
освіту» педагогічну діяльність у
навчальних закладах здійснюють
педагогічні працівники, у вищих
навчальних закладах третього і
четвертого рівнів акредитації та
закладах післядипломної освіти -
науково-педагогічні працівники.

Перелік посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників
встановлюється Кабінетом Міністрів
України (затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 963 від
14.06.2000).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
позашкільну освіту» та Переліку типів
позашкільних навчальних закладів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2011 №433, до
позашкільних навчальних закладів
відносяться початкові спеціалізовані
мистецькі навчальні заклади (школи
естетичного виховання: музичні,
художні, хореографічні, театральні,
хорові, мистецтв та інші.)

Статтею 19 Закону України «Про
позашкільну освіту», пунктом 25
Положення про позашкільний навчальний
заклад , затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 06.05.2011
№433, встановлено, що учасниками
навчально-виховного процесу в
позашкільному навчальному закладі,
зокрема, є педагогічні працівники,
психологи, соціальні педагоги,
бібліотекарі, спеціалісти, залучені до
навчально-виховного процесу.

Навчально-виховний процес
здійснюється педагогічними
працівниками (викладачами).

Відповідно до ч.4 ст.21 Закону України
«Про позашкільну освіту» права,
обов'язки та соціальні гарантії для
педагогічних працівників
позашкільного навчального закладу
визначаються Конституцією України,
Законом України "Про освіту", цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Педагогічним працівникам позашкільних
навчальних закладів незалежно від
підпорядкування, типів і форм
власності надається щорічна основна
відпустка тривалістю не менше 42
календарних днів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Педагогічні працівники позашкільних
навчальних закладів мають право на
пенсію за вислугою років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

До стажу педагогічної роботи
зараховується час роботи на посадах,
передбачених переліком, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 14.06.2000 №963.

Вказаною постановою Кабінету
Міністрів України №963 від 14.06.2000 до
переліку посад педагогічних
працівників включена посада викладача
школи мистецтв.

Відповідач, відмовляючи позивачу в
зарахуванні періодів його роботи
викладачем в позашкільному
навчальному закладі, посилається на
постанову Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 №909, якою затверджено перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років.

У вказаному переліку посада, на якій
працювала позивач у позашкільному
навчальному закладі не передбачена,
однак дорученням Кабінету Міністрів
України від 06.01.1996 №397/21 дію вище
зазначеної постанови поширено, в тому
числі і на викладачів шкіл естетичного
виховання без внесення змін до
постанови.

Отже з огляду на наведені правові норми
в їх сукупності, колегія суддів вважає,
що посада викладача, яку займала
позивач протягом зазначеного вище
періоду, дає їй право на пенсію за
вислугу років, у зв'язку з чим є
правильним висновок суду першої
інстанції, що період роботи позивача
викладачем у період з 01.09.1994 по 02.09.2011
має бути врахований відповідачем до
стажу, який дає право на пенсію за
вислугу років.

Доводи, викладені відповідачем в
апеляційній скарзі, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Судом першої інстанції під час
розгляду справи в повному обсязі
досліджено обставини справи, прийнято
законне та обґрунтоване рішення,
передбачені ст..202 КАС України підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 10 січня 2014 року
у справі №2а/205/2/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко