Справа № 802/2960/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 вересня 2014 р.
Справа № 802/2960/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Бровченка Б.В., Гонтара В.А., Гудінової
Н.С.

представника відповідача:
Волошенюк Є.А., Терепи С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Скайтек ЛТД"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

05.08.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Скайтек ЛТД" (далі -
ТОВ "Скайтек ЛТД") з адміністративним
позовом до відповідача - Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Вінницька ОДПІ). У позовній заяві
позивач просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ
від 28.07.2014 року № про
донарахування податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 143702 грн. та
застосування штрафної санкції в сумі
71852 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за результатами
позапланової виїзної документальної
перевірки з питань правомірності
нарахування Товариством від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість за квітень,
травень 2014 року податковим органом
виявлено ряд порушень вимог
податкового законодавства. Як
зазначено позивачем, в акті перевірки
ТОВ "Скайтек ЛТД" зафіксована
недостовірна інформація щодо
зменшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 143702
грн., яка на думку позивача, не
відповідає фактичним обставинам
справи. Так, податковий орган вважав, що
товариство не вірно визначило базу
оподаткування податку на додану
вартість, і, відповідно, занижено
податкові зобов'язання.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю із підстав, що викладені у
позовній заяві, просили
адміністративний позов задовольнити.

Відповідачі проти позову заперечували,
пославшись на те, що підставою для
визначення позивачу суми грошового
зобов'язання на підставі оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
слугували встановлені за результатами
перевірки висновки контролюючого
органу про порушення позивачем вимог
діючого законодавства, що призвело до
заниження підприємством у спірний
період суми податку на додану вартість,
яка підлягала сплаті до бюджету. При
цьому, вказавши, що при визначені бази
оподаткування податком на додану
вартість операцій з поставки вживаних
автотранспортних засобів використано
вартість поставки автотранспортних
засобів, встановлену на основі
домовленості з покупцем, без
врахування при цьому вимог п.п. 190.1. ст.
190 ПК України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Протягом періоду з 03.07.2014 року по 09.07.2014
року головним державним
ревізором-інспектором відділу
контролю за декларуванням податку на
додану вартість управління
оподаткування та контролю об'єктів та
операцій Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області Волошенюк Є.А.
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку з питань
достовірності нарахування ТОВ
"Скайтек" ЛТД від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку за квітень, травень 2014
року.

За результатами перевірки складено акт
від 16.07.2014 року № 1934/, яким
встановлено порушення:

- п.п. 190.1. ст. 190 ПК України, а саме ТОВ
"Скайтек ЛТД" занижено суму податкових
зобов'язань (а саме занижено базу
оподаткування для товарів, що
ввозяться на митну територію України),
чим завищено суму рядка 19 податкових
декларацій з податку на додану
вартість на суму 95224 грн, в тому числі по
декларації за квітень 2014 року - 70537 грн
та травень 2014 року - 24687 грн.;

- п.п. 190.1 ст. 190 та п.п. 188.1 ст. 188 ПК
України, занижено суму податкових
зобов'язань (а саме при реалізації
автотранспортних засобів, не включено
екологічний податок до собівартості
реалізованих автотранспортних
засобів), чим самим завищено суму рядка
19 податкових декларацій з податку на
додану вартість на суму 4736 грн, по
декларації за травень 2014 року;

- п.п. 200.4 ст. 200 ПК України, (встановлено
завищення суми рядка 19 податкової
декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року на 73165 грн
та занижено суму рядка 18 податкової
декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року на 72608 грн)
завищено суму бюджетного
відшкодування заявлену на
розрахунковий рахунок платника банку в
розмірі 73165 грн за квітень 2014 року.

На підставі виявлених порушень
Вінницькою об`єднаною державною
податковою інспекцією 28.07.2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
Товариству зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 143702 гривень та
застосовано штрафні санкції в сумі 71852
грн.

Однак, ТОВ "Скайтек ЛТД", вважаючи
вищевказане податкове
повідомлення-рішення незаконним,
необґрунтованим та таким що підлягає
скасуванню, звернулося з
адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню-рішенню №
від 28.07.2014 року суд зазначає, що в
ході перевірки, податковим органом
встановлено, що згідно з поданою TOB
«Скайтек ЛТД» до Вінницької ОДПІ
податковою декларацією з ПДВ за
квітень 2014 року вх. № від
20.05.2014року, від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту, відображене
у рядку 19 податкової декларації,
складає 83126 грн., а сума бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість - 73165 грн.

Згідно з поданою TOB «Скайтек ЛТД» до
Вінницької ОДПІ податковою
декларацією з ПДВ за травень 2014 року вх.
№ від 20.06.2014 року, сума бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість складає 83126 грн. Вказана сума
утворилася із урахуванням залишку
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту, нарахованої за
попередні звітні (податкові) періоди, а
саме: квітень 2014 року.

Причиною виникнення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту (із зазначенням частки
загальної суми податкового кредиту
звітного (податкового) періоду, у якому
виникло від'ємне значення ПДВ) є
ввезення товарів (автомобілі та
запчастини) на митну територію України
в обсягах більших від обсягів
реалізації та надання посередницьких
послуг в міжнародних перевезеннях на
території України.

Надаючи оцінку обставинам на які
зіслався відповідач як на підставу для
прийняття оскаржуваного рішення суд
встановив, що ТОВ "Скайтек"ЛТД" при
визначенні бази оподаткування податку
на додану вартість операцій з поставки
імпортованих на митну територію
України вживаних автотранспортних
засобів використано вартість поставки
автотранспортних засобів, встановлену
на основі домовленості з покупцем.
Водночас, при розмитненні цього ж
товару позивачем сплачено платежі з
податку на додану вартість виходячи з
митної вартості зазначеної ВМД з
врахуванням акцизного збору, мита та
митних зборів. При цьому ціни
реалізації раніше імпортованих
транспортних засобів на митній
території України були нижчими від їх
митної вартості.

Так, зокрема, відповідачем при аналізі
цін на реалізовані в періодах, що
перевіряються, товари (вживані
автотранспортні засоби) які були
імпортовані, зроблено висновок, що в
порушення п. 190.1ст. 190 Податкового
кодексу України ТОВ "Скайтек"ЛТД"
занижено суму податкових зобов'язань
на 95224 грн., в т.ч. по декларації за:
квітень 2014 року - на 70537 грн та травень
2014 року - на 24687 грн.

Визначаючи заниження податкових
зобов'язань на суму 95224 грн, податковий
орган виходив із різниці між сумою
податку на додану вартість сплаченій
при імпорті та сумою податку на додану
вартість при подальшій реалізації
транспортних засобів. При цьому,
нормативною підставою стало посилання
відповідача на порушення позивачем п.
190.1 ст. 190 ПК України (реалізація на
митній території України товарів за
ціною нижче митної вартості).

Відповідно до п. 190.1ст. 190 Податкового
кодексу України базою оподаткування
для товарів, що ввозяться на митну
територію України, є договірна
(контрактна) вартість, але не нижче
митної вартості цих товарів,
визначеної відповідно до розділу III
Митного кодексу України, з урахуванням
мита та акцизного податку, що
підлягають сплаті і включаються до
ціни товарів.

Водночас ст. 188 ПК України передбачено,
що база оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що справляється
з вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку). До складу договірної
(контрактної) вартості включаються
будь-які суми коштів, вартість
матеріальних і нематеріальних активів,
що передаються платнику податків
безпосередньо покупцем або через
будь-яку третю особу у зв'язку з
компенсацією вартості товарів/послуг.

До бази оподаткування включаються
вартість товарів/послуг, які
постачаються (за виключенням суми
компенсації на покриття різниці між
фактичними витратами та регульованими
цінами (тарифами) у вигляді виробничої
дотації з бюджету та/або суми
відшкодування орендодавцю - бюджетній
установі витрат на утримання наданого
в оренду нерухомого майна, на
комунальні послуги та на енергоносії),
та вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
отримувачем товарів/послуг,
поставлених таким платником податку. У
випадках, передбачених статтею 189 цього
Кодексу, база оподаткування
визначається з урахуванням положень
статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до пп.. 14.1.71 п. 14 ст. 14 ПК
України звичайна ціна - ціна товарів
(робіт, послуг), визначена сторонами
договору, якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Якщо не доведено зворотне,
вважається, що така звичайна ціна
відповідає рівню ринкових цін.

Згідно п.п. 14.1.219 п. 14 ст. 14 ПК України
ринкова ціна - ціна, за якою товари
(роботи, послуги) передаються іншому
власнику за умови, що продавець бажає
передати такі товари (роботи, послуги),
а покупець бажає їх отримати на
добровільній основі, обидві сторони є
взаємно незалежними юридично та
фактично, володіють достатньою
інформацією про такі товари (роботи,
послуги), а також ціни, які склалися на
ринку ідентичних (а за їх відсутності -
однорідних) товарів (робіт, послуг) у
порівняних економічних (комерційних)
умовах.

Суд встановив, що позивачем база
оподаткування визначалася згідно з
договірними цінами, які, в контексті
вищезазначених положень рівноцінні
звичайній ціні, але, як зазначено в акті
перевірки від 16.07.2014 року № 1934/ та
підтверджується ВМД, копії яких додані
до матеріалів справи, є нижчими від
митної вартості товару, визначеної при
їх ввезенні на митну територію України.

Статтею 49 Митного кодексу України
передбачено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до ст. 43 Митного кодексу
України, товари і транспортні засоби
перебувають під митним контролем з
моменту його початку і до закінчення
згідно з заявленим митним режимом, а в
свою чергу митний контроль у разі
ввезення на митну територію України -
після здійснення у повному обсязі
митного оформлення товарів і
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України.

Таким чином, митна вартість
застосовується виключно для
нарахування податків і зборів для
товарів, які перебувають під митним
контролем, оскільки у відповідності до
ст. 259 Митного кодексу України, митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

На підставі системного аналізу чинного
законодавства суд дійшов висновку про
те, що митна вартість та звичайна ціна
при визначенні бази оподаткування
операцій з реалізації на території
України імпортного товару не є
тотожними. База обкладення ПДВ при
реалізації товару на митній території
України визначається виходячи з
вартості товару, визначеної при
продажі.

Позиція ж податкової інспекції про те,
що оскільки базою оподаткування для
товарів, що імпортуються, є договірна
(контрактна) вартість, але не менша від
митної, зазначеної у ввізній митній
декларації, а отже база оподаткування
при подальшій реалізації такого
імпортованого товару також не може
бути меншою, ніж митна вартість не
ґрунтується на приписах законодавства,
оскільки жодною нормою законодавства
не передбачено, що митна вартість
товару, яка визначається для товарів,
що ввозяться на митну територію
України, є звичайною ціною для такого
товару, який реалізується на території
України. При цьому суд звертає увагу на
помилковість застосування
відповідачем до спірних правовідносин
норми ст. 190 ПК України, оскільки така
застосовується виключно при
визначенні бази оподаткування для
товарів, при ввезені їх на митну
територію України, а не при їх
подальшому продажі на території
України.

Водночас, податковим органом було
встановлено, що при аналізі
собівартості автотранспортних засобів
при їх реалізації у травні 2014 року, на
порушення п. 190.1 ст. 190 та п.п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України при
реалізації автотранспортних засобів TOB
«Скайтек ЛТД», не нараховано податок на
додану вартість (при реалізації
автотранспортних засобів не включено
екологічний податок до собівартості
реалізованих автотранспортних
засобів), тим самим занижено суму
податкових зобов'язань, а саме: за
травень 2014 року в розмірі 4736 грн.

Суд не погоджується із вказаною
позицією відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до пп. 240.2. ст. 240 ПК України,
платниками екологічного податку є
суб'єкти господарювання, юридичні
особи, що не провадять господарську
(підприємницьку) діяльність, бюджетні
установи, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
постійні представництва нерезидентів,
включаючи тих, які виконують агентські
(представницькі) функції стосовно
таких нерезидентів або їх засновників,
а також громадяни України, іноземці та
особи без громадянства, які здійснюють
викиди забруднюючих речовин в
атмосферу пересувними джерелами
забруднення у разі використання ними
палива.

В той же час, як зазначалося вище
статтею 188 Податкового кодексу України,
база оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.

Виходячи з цього, екологічний податок є
непрямим податком, який включається в
ціну придбаного товару, то при
реалізації автотранспортних засобів
такий податок включений до
собівартості реалізованих
автотранспортних засобів, а тому
твердження відповідача щодо завищення
позивачем суми рядка 19 податкових
декларацій з податку на додану
вартість на суму 4736 грн, по декларації
за травень 2014 року є безпідставними.

При розподілі судових витрат суд
керується ч. 1 ст. 94 КАС України, в силу
якої якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області від 28.07.2014 року № .

Стягнути із Державного бюджету України
в користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Скайтек ЛТД" () сплачений при зверненні до
суду судовий збір в розмірі 216 грн. 00
коп. (двісті шістнадцять гривень).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс
Михайло Богданович