Справа № 2а/0370/1949/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 р.
Справа № 6613/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Качмара В.Я.,

при секретарі судового засідання
Рак Х.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Ягодинської митниці Міндоходів
на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Ягодинської митниці Міндоходів,
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування наказів в частині
припинення перебування на державній
службі, поновлення на посаді та
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про
скасування пункту 1 наказу Державної
митної служби України від 24 червня 2011
року №1311-к «По особовому складу
Ягодинської митниці»; скасування
пунктів 1, 2 наказу Ягодинської митниці
від 24 червня 2011 року №453-к «Про
оголошення наказу Держмитслужби
України від 24 червня 2011 року №1311-к «По
особовому складу Ягодинської митниці»
в частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
України ОСОБА_1 поновлення на посаді
начальника сектору охорони та
супроводження вантажів відділу митної
варти Ягодинської митниці з моменту
звільнення; стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

В позові покликається на те, що наказом
Державної митної служби України від 24
червня 2011 року №1311-к «По особовому
складу Ягодинської митниці» припинено
з 24 червня 2011 року перебування
позивача на державній службі в митних
органах відповідно до пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» та наказом
Ягодинської митниці від 24 червня 2011
року №453-к «Про оголошення наказу
Держмитслужби України від 24 червня 2011
року №1311-к «По особовому складу
Ягодинської митниці» оголошено про
припинення перебування ОСОБА_1 на
державній службі в митних органах
України з 24 червня 2011 року та
звільнення його з посади начальника
сектору охорони та супроводження
вантажів відділу митної варти
Ягодинської митниці. В період з 18
квітня 2011 року по 13 травня 2011 року
згідно наказу Ягодинської митниці від
14 квітня 2011 року №296-к «Про покладання
обов'язків на ОСОБА_1» у зв'язку з
перебуванням ОСОБА_3 у відпустці
позивач тимчасово виконував обов'язки
заступника начальника відділу -
начальника сектору оперативного
реагування та проведення спеціальних
заходів відділу митної варти, з огляду
на що ним було розроблено план-завдання
на проведення спеціальних заходів та
спеціальних митних операцій особовим
складом підрозділу митної варти
Ягодинської митниці на період з 1
травня 2011 року по 31 травня 2011 року, який
затверджено начальником митниці 27
квітня 2011 року.

13 травня 2011 року близько 22:30 год. від
т.в.о. начальника Ягодинської митниці
ОСОБА_4 (в телефонному режимі) позивачу
стало відомо, що на митному пості
«Ковель» здійснено митне оформлення
залізничного вагону № 24627259 з вантажем
«гранули паливні із відходів
деревини», який в режимі «експорт»
направляється з України в Литву. В
зв'язку з тим, що є підозра наявності у
вищезазначеному вантажі незаконних
вкладень, а саме: цигарок, ОСОБА_4
повідомив, що даний транспортний засіб
з вантажем керівництвом митниці
поставлений на контроль та надав
вказівку організувати нагляд за ним
посадовими особами відділу митної
варти з метою недопущення доступу до
вантажу сторонніх осіб. Дану вказівку
начальника митниці ним було виконано,
нагляд було проведено в період з 13
травня 2011 року по 14 травня 2011 року
старшим інспектором сектору охорони та
супроводження вантажів ОСОБА_5

Про можливе здійснення спеціального
заходу з використанням спеціального
митного штампу «Переогляд» позивач був
повідомлений ОСОБА_4 14 травня 2011 року. У
зв'язку з тим, що в той момент він вже не
виконував обов'язки заступника
начальника відділу - начальника
сектору оперативного реагування та
проведення спеціальних заходів
відділу митної варти, та неможливістю
зв'язатись із ОСОБА_3, інформація
керівництва митниці щодо можливого
здійснення спеціального заходу з
використання митного штампу
«Переогляд» ним в телефонному режимі
була передана старшим інспекторам
сектору оперативного реагування та
проведення спеціальних заходів
відділу митної варти ОСОБА_6, ОСОБА_7,
а 15 травня 2011 року - головному
інспектору сектору оперативного
реагування та проведення спеціальних
заходів відділу митної варти ОСОБА_8,
який згідно своєї посадової інструкції
повинен був виконувати обов'язки
керівника підрозділу митної варти.

З огляду на вказані обставини позивач
вважає, що за організацію здійснення
спеціального заходу з використанням
митного штампу «Переогляд» 14 травня 2011
року та 15 травня 2011 року вантажу
«гранули паливні із відходів
деревини», що переміщувався у
залізничному вагоні №24627259, він не
відповідав, оскільки на той момент не
виконував обов'язки заступника
начальника відділу - начальника
сектору оперативного реагування та
проведення спеціальних заходів
відділу митної варти, відтак нести
відповідальність за неналежну
організацію вказаного заходу не
повинен. Крім того, зазначає, що згідно
графіку роботи 14 та 15 травня 2011 року
(субота, неділя) у нього були вихідні
дні. Також вказує на ту обставину, що з
вимогами посадової інструкції
заступника начальника відділу -
начальника сектору оперативного
реагування та проведення спеціальних
заходів відділу митної варти його
ніхто не ознайомлював.

Одночасно посилається на порушення
відповідачами вимог Дисциплінарного
статуту митної служби України та
Інструкції про порядок організації та
проведення службового розслідування і
службової перевірки в митній службі
України, затвердженої наказом
Держмитслужби від 13 серпня 2010 року №918,
щодо неповного з'ясування всіх
обставин, неврахування особи позивача,
його сумлінне та бездоганне виконання
своїх обов'язків під час проходження
державної служби в митних органах.

Оскаржуваною постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
03.06.2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до
Ягодинської митниці Міндоходів,
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування наказів в частині
припинення перебування на державній
службі, поновлення на посаді та
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу - задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
пункт 1 наказу Державної митної служби
України від 24 червня 2011 року №1311-к «По
особовому складу Ягодинської митниці»
та пункти 1, 2 наказу Ягодинської
митниці від 24 червня 2011 року № 453-к «Про
оголошення наказу Держмитслужби
України від 24 червня 2011 року №1311-к «По
особовому складу Ягодинської митниці»
в частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
України ОСОБА_1 Поновлено ОСОБА_1 на
посаді начальника сектору охорони та
супроводження вантажів відділу митної
варти Ягодинської митниці Міндоходів з
24 червня 2011 року. Стягнуто з
Ягодинської митниці Міндоходів на
користь ОСОБА_1 заробітну плату за час
вимушеного прогулу в розмірі 55 495
(п'ятдесят п'ять тисяч чотириста
дев'яносто п'ять) грн. 75 коп.

У поданій апеляційній скарзі
Ягодинська митниці Міндоходів просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовної заяви в повному
обсязі, покликаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що ОСОБА_1, виконуючи функції
державного службовця, володіючи
інформацією про наявність у вагоні
контрабандних цигарок та отримавши
відповідну вказівку керівництва
митниці, не вжив достатніх заходів для
виявлення та припинення контрабанди,
чим підірвав авторитет митних органів
України на міждержавному рівні. Тому,
враховуючи результати, отримані в ході
службового розслідування, за порушення
Присяги державного службовця,
відповідно до пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу» 24 червня 2011 року припинено
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_1,
начальника сектора охорони та
супроводження вантажів відділу митної
варти Ягодинської митниці. Вважають
оспорювані накази такими, що видані у
межах наданих повноважень, з
дотриманням вимог чинного
законодавства, відтак підстави для їх
скасування та поновлення позивача на
службі в митних органах відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи позовну заяву суд першої
інстанції виходив з того, що
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону № 3723-XII можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону №3723-XII є крайнім
заходом відповідальності державного
службовця за порушення службової
дисципліни, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, тому
неможливість застосування до
посадової особи митної служби
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу повинно
бути мотивованим. Розділом 4 Статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, мають бути
встановлені внаслідок ретельного
службового розслідування, яке
регулюється Інструкцією. При цьому
необхідно враховувати, що у разі
вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебував на державній службі у митних
органах з 28 грудня 1992 року, що
підтверджується копією трудової
книжки позивача серії НОМЕР_1. 7 червня
1995 року позивачем прийнято Присягу
державного службовця. Наказом від 4
жовтня 2010 року №635-к позивача
переведено з 12 жовтня 2010 року на посаду
начальника сектору охорони та
супроводження вантажів відділу митної
варти Ягодинської митниці. Наказом
Держмитслужби України від 24 червня 2011
року №1311-к за порушення Присяги
державних службовців відповідно до
пункту 6 частини першої статті 30 Закону
України «Про державну службу»
припинено 24 червня 2011 року перебування
позивача на державній службі в митних
органах України. Цим же наказом
зобов'язано керівника Ягодинської
митниці ознайомити ОСОБА_1 з наказом
під підпис, видати відповідний наказ, а
Департамент кадрової роботи - довести
наказ до відома керівного та особового
складу митних органів.

Наказом Ягодинської митниці від 24
червня 2011 року №453-к оголошено наказ
Держмитслужби України від 24 червня 2011
року №1311-к та звільнено ОСОБА_1 із
займаної посади.

Звільненню позивача із займаної посади
передувало службове розслідування, про
що складено акт від 16 червня 2011 року, в
ході якого встановлено, що в мережі
«Інтернет» на офіційному сайті митної
служби Литовської Республіки 23 травня
2011 року опублікована інформація про
виявлення ними під час проведення
митного контролю 217 коробів з
цигарками, прихованих у сховищах
(подвійних бокових стінках)
залізничного вагону №24627259, у якому
переміщувався вантаж «гранули
паливні». Ця інформація підтверджена
листом Кримінальної служби митниці
Литовської Республіки від 3 червня 2011
№3R-8.7/l-1569. Встановлено, що 13 травня 2011
року здійснено митне оформлення
вантажу «гранули паливні» в режимі
«експорт» (відправник - ПП «Фенікс. СВ»
(м. Ковель); одержувач - UAB «BENDRYSTE»,
Литовська Республіка). У той же день
керівництвом Ягодинської митниці
прийнято рішення про проведення
переогляду зазначеного вантажу.

У своїх висновках комісія зі
службового розслідування зазначила, що
неналежна організація роботи з боку
керівників оперативних підрозділів по
здійсненню переогляду вантажу, який
переміщувався у залізничному вагоні №
24627259, а також неналежне виконання
безпосередніми виконавцями
оперативного заходу з використанням
штампу «Переогляд» своїх службових
обов'язків призвело до не виявлення
предметів правопорушення та
незаконного переміщення 217 коробів з
цигарками через митний кордон України.
Разом з тим, як було встановлено в ході
службового розслідування, у зв'язку з
наданням відпустки заступнику
начальника відділу - начальну сектору
оперативного реагування та проведення
спеціальних заходів відділу митної
варти ОСОБА_3 наказом Ягодинської
митниці «Про покладення обов'язків на
ОСОБА_1» від 14 квітня 2011 року №296-к
тимчасове виконання обов'язків
заступника начальника відділу -
начальника сектора оперативного
реагування та проведення спеціальних
заходів відділу митної варти було
покладено з 18 квітня 2011 року по 13 травня
2011 року на ОСОБА_1 Останній 13 травня 2011
року отримав пряму вказівку від т.в.о.
начальника Ягодинської митниці ОСОБА_4
про необхідність проведення відділом
митної варти спеціального заходу із
використанням штампу «Переогляд».

Як вбачається з матеріалів справи,
порушення позивачем Присяги
державного службовця виявилося у
недодержанні вимог законодавства
України з питань митної справи та
несумлінному виконанні позивачем
службових обов'язків на займаній ним
посаді.

Суд вважає, що припинення державної
служби за цих обставин не передбачено
законодавством, яке було застосовано
відповідачами. Правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, Митним кодексом
України, а в частині, що ними не
регулюється, -- Законом України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України (чинного на час виникнення
спірних відносин) посадові особи
митної служби України, вперше прийняті
на службу до митних органів, приймають
Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України від 16 грудня 1993 року
№3723-XII «Про державну службу» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин; далі - Закон №3723-XII)
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Зокрема, у частині другій статті 17
Закону № 3723-XII наведено текст Присяги.
Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, порушення яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків. Тобто,
як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону №3723-XII за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення. Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону №3723-XII регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
законами України.

Згідно зі статтею 408 Митного кодексу
України правовий статус посадових
осіб митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, цим Кодексом і лише в частині,
що ним не регулюється, - Законом №3723-XII.

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Дисциплінарний статут
(далі - Статут), який затверджується
законом.

В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону № 3723-XII.

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції
визначено приводи, підстави, мета,
порядок призначення і проведення
службового розслідування, прийняття за
ним рішень, виконання цих рішень,
формування матеріалів службового
розслідування у справі, а також права
та обов'язки посадових осіб митної
служби України під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. За пунктом 1.4
Інструкції з'ясування обставин
порушення трудової дисципліни
посадовими особами митної служби
здійснюється відповідно до вимог
Кодексу законів про працю України,
Закону №3723-XII, Статуту та правил
внутрішнього трудового розпорядку
митного органу.

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у статті 21,
частині першій статті 22, статті 31
Статуту, статтях 14, 17, 30 Закону №3723-XII,
свідчить, що за вчинення посадовими
особами митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
№3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення. У пункті 6 частини першої
статті 30 Закону №3723-XII визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Саме ж
припинення державної служби
відбувається у формі звільнення. Отже,
як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушення.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що дисциплінарна
відповідальність посадових осіб
митної служби врегульована
спеціальним законодавством, у тому
числі й нормами Статуту. Норми Закону
№3723-XII можуть застосовуватися щодо
посадових осіб митної служби у тій
частині, що не врегульована
спеціальним митним законодавством, у
тому числі й нормами Статуту, оскільки
припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини першої статті
30 Закону №3723-XII є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, тому неможливість
застосування до посадової особи митної
служби дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу повинно
бути мотивованим. Розділом 4 Статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, мають бути
встановлені внаслідок ретельного
службового розслідування, яке
регулюється Інструкцією. При цьому
необхідно враховувати, що у разі
вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Проте, оскаржувані накази Державної
митної служби України від 24 червня 2011
року №1311-к «По особовому складу
Ягодинської митниці» та Ягодинської
митниці від 24 червня 2011 року №453-к «Про
оголошення наказу Держмитслужби
України від 24 червня 2011 року №1311-к «По
особовому складу Ягодинської митниці»
в частині припинення з 24 червня 2011 року
перебування на державній службі в
митних органах ОСОБА_1 не містять
обґрунтування того, чому дії позивача
кваліфіковані відповідачами саме як
порушення Присяги державного
службовця, а не як порушення службової
дисципліни.

Прокуратурою Волинської області
проведено перевірку за матеріалами
службового розслідування Ягодинської
митниці та 26 серпня 2011 року прийнято
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи з посиланням на
відсутність в діях службових осіб
Ягодинської митниці ознак злочинів.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Таким чином, усі рішення та дії
суб'єкта владних повноважень мають
підзаконний характер, тобто повинні
бути прийняті (вчинені) на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
визначені законом.

Відповідачі належними та допустимими
доказами не довели правомірності
звільнення позивача з митних органів
України за порушення присяги, оскільки
судом не встановлено факту її
порушення зі сторони позивача, вказане
звільнення проведено із порушенням
Закону України «Про дисциплінарний
статут митної служби України», а тому
заявлений позов підлягає до повного
задоволення.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1
незаконно звільнили з роботи, на його
користь слід стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно довідки Ягодинської митниці
Міндоходів від 20 травня 2014 року №5/44-835
розмір середньоденної заробітної
плати позивача за останні два місяці
роботи становить 237 грн. 35 коп. Час
вимушеного прогулу становить 251
робочий день - з 24 червня 2011 року по 24
червня 2012 року. Таким чином, заробітна
плата за час вимушеного прогулу
складає 59 574 грн. 85 коп.

Судом встановлено, що після звільнення
з митних органів України ОСОБА_1
працював на публічному акціонерному
товаристві «Володимир-Волинська
птахофабрика» на посаді начальника
складу розхідних матеріалів, де у
період з 15 травня 2012 року по 13 лютого 2014
року отримав заробітну плату в
загальному розмірі 109 105 грн. 87 коп., що
підтверджується довідками від 20 травня
2014 року №ПТ000000081, №ПТ000000079 та №ПТ000000080.

Згідно із абзацом 1 пункту 32 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів» при
присудженні оплати за час вимушеного
прогулу зараховується заробіток за
місцем нової роботи (одержана допомога
по тимчасовій непрацездатності,
вихідна допомога, середній заробіток
на період працевлаштування, допомога
по безробіттю).

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014 року
у справі № 2а/0370/1949/11 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар