Справа № 462/9074/13а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
Справа
№ 4303/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду м. Львові
апеляційну скаргу Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
01.04.2014 року у справі за позовом
Львівського комунального підприємства
«Залізничнетеплоенерго» до
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
оскарження дій та бездіяльності
посадових осіб державної виконавчої
служби, -

В С Т А Н О
В И В :

У листопаді 2013 року позивач звернувся з
позовом про оскарження дій та
бездіяльності посадових осіб
державної виконавчої служби, в якому
просить визнати неправомірною
бездіяльність Залізничного відділу
державного виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції щодо невжиття заходів
виконання рішення Залізничного
районного суду м. Львова №2/1239 від
27.08.2008р. з примусового стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ЛКП «Залізничтеплоенерго»
заборгованості за спожиту теплову
енергію в розмірі 4401,03 грн., зобов'язати
посадових осіб Залізничного відділу
державного виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції виконати рішення Залізничного
районного суду м. Львова №2/1239 від
27.08.2008р.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
державний виконавець допустив
бездіяльність щодо виконання судового
рішення Залізничного районного суду м.
Львова у справі № 2/1239 від 27.08.2008р., не
вжив заходів примусового виконання
рішення щодо примусового стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ЛКП «Залізничтеплоенерго»
заборгованості за спожиту теплову
енергію в розмірі 4401,03 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року позов задоволено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи, не досліджені подані
сторонами виконавчого провадження та
органом ДВС письмові докази.

Просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 01.04.2014 року.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
27.08.2008 р. рішенням Залізничного
районного суду м. Львова у справі № 2-1239
за позовом ЛКП
«Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 стягнуто в
солідарному порядку 4401,03 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію, про що видано виконавчий лист,
згідно якого державним виконавцем
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції 10.11.2008р
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження.

05.12.2008р. державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувану, і як встановлено
судом виконавчі дії з виконання
рішення Залізничного районного суду м.
Львова у справі № 2-1239 (виконавчий лист
від 27.08.2008 р.) у строк встановлений ч.2 ст.
30 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 р.№ 606 не
проведені, а саме відповідачем не
надано суду жодних доказів скерування
позивачу постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №9973976
рекомендованою кореспонденцією та
отримання такої позивачем, не надано
суду доказів прийняття рішень в
порядку ст. 40,76 Закону України "Про
виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції який критично
ставиться до тверджень відповідача про
те, що боржником укладено договір від
14.11.2007р. про реструктуризацію боргу до
14.11.2012р., оскільки такого договору
відповідачем суду не представлено,
існування такого договору також
заперечила в судовому засіданні
представник позивача, а тому
враховуючи наведене, суд правильно
вважає, що позовні вимоги відповідачем
не спростовані, не повідомлено
обставин, що перешкоджають провадженню
виконавчих дій.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства передбачає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Стаття 6 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 5 статті 124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Тому невжиття державним виконавцем
достатніх заходів щодо виконання
судового рішення, яке винесено з метою
захисту прав позивача, порушує права
позивача, гарантовані йому
Конституцією України.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія погоджується з судом першої
інстанції, що дії державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції щодо
невжиття заходів виконання рішення
Залізничного районного суду м. Львова
№2/1239 від 27.08.2008р. з примусового
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ЛКП
«Залізничтеплоенерго» заборгованості
за спожиту теплову енергію в розмірі
4401,03 грн. є неправомірними, заявлені
вимоги про визнання бездіяльності
відповідача неправомірною є
підставними та підлягають до
задоволення.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду
м. Львова від 01.04.2014 року по справі №
462/9074/13-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор