Справа № 825/2810/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2014 року
Чернігів Справа №
825/2810/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Прокіної А.С.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Войтехович В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Департаменту соціального захисту
населення Чернігівської обласної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Департаменту соціального захисту
населення Чернігівської обласної
державної адміністрації, в якому
просить визнати протиправними дії
відповідача щодо не включення в
розрахунковий період грудня 2013 року
матеріальної допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1 в сумі 3445,20 гривень; зобов'язати
Департамент соціального захисту
населення Чернігівської обласної
державної адміністрації надати ОСОБА_1
довідку про середню заробітну плату
(дохід) (для розрахунку виплат на
випадок безробіття) за розрахунковий
період грудня 2013 року - травня 2014 року, в
якій в розрахунковий період грудня 2013
року включити в дохід, крім
відпусткових та премії, матеріальну
допомогу на оздоровлення в сумі 3445,20
гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідно до статті 35 Закону України
«Про державну службу» допомога для
оздоровлення виплачується при наданні
державним службовцям щорічної
відпустки. Згідно п.п. 3 п. 2 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» від 09.03.2006 року
№268 працівникам надається матеріальна
допомога для оздоровлення при наданні
щорічної відпустки. Зазначає, що в
листопаді 2013 року звернувся до
відповідача із заявою про надання
щорічної оплачуваної відпустки на 30
календарних днів (з 02.12.2013 року по 31.12.2013
року) та виплату належної матеріальної
допомоги на оздоровлення. Однак, на
думку позивача відповідачем було
помилково включено матеріальну
допомогу на оздоровлення при наданні
відпустки до розрахункового періоду
листопада 2013 року, в той час як дану
суму необхідно було включити до
розрахункового періоду грудня 2013 року
разом з нарахованими відпустковими.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, посилаючись на
обставини викладені в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити в
задоволенні адміністративного позову
з підстав, викладених в запереченнях та
посилаючись, на п. 4.9 Порядку формування
та подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 р. №454.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, розглянувши
подані сторонами документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.11.2013 року
звернувся до відповідача із заявою про
надання відпустки та виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
при наданні відпустки.

22.11.2013 року на підставі заяви від 20.11.2013
року відповідачем було видано Наказ
№75-в про надання відпустки (а.с. 19).

Крім того, 22.11.2013 року на підставі заяви
позивача від 20.11.2013 року та наказу
відповідача від 22.11.2013 року №75-в про
надання відпустки було видано наказ
№122-к про виплату матеріальної
допомоги на оздоровлення (а.с. 18).

Позивач в липні 2014 року звернувся до
відповідача із заявою про надання
довідки про середню заробітну плату
(дохід) (для розрахунку виплат на
випадок безробіття).

З довідки про середню заробітну плату
(дохід) (для розрахунку виплат на
випадок безробіття) від 29.07.2014 року
№07-29/6863, розрахункових листів та
пояснень сторін встановлено, що до
складу доходу ОСОБА_1 в розрахунковому
періоді грудня 2013 року відповідачем
включено 3625,20 грн. відпусткових та 2802,73
грн. премії, нарахованої в грудні 2013
року, разом 6427,93 грн., в той час, як сума
нарахованої матеріальної допомоги на
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки в розмірі 3445,20 грн. включена
відповідачем до розрахункового
періоду листопада 2013 року.

Спір між сторонами виник виключно
через неоднакове розуміння та
трактування положень законодавства
щодо віднесення до певного періоду
доходу, виплаченого працівнику
роботодавцем в якості матеріальної
допомоги на оздоровлення, передбаченої
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 березня 2006 року №268 «Про
упорядкування структури та умов праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів».

На думку позивача, оскільки зазначена
допомога виплачується виключно при
наданні щорічної відпустки, зазначену
виплату, як і відпусткові слід включати
до доходу працівника у місяці, в якому
відпустка надана, незважаючи на дату її
фактичного нарахування та виплати.
Згідно позиції відповідача, допомога
на оздоровлення має відноситися до
доходу за місяць, в якому вона була
фактично нарахована.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами,
суд виходить з наступних положень
діючого законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» у середньомісячну
заробітну плату (дохід) для обчислення
допомоги по безробіттю включаються всі
види виплат, на які нараховувалися
страхові внески, які підтверджуються
даними Єдиного державного реєстру
застрахованих осіб Пенсійного фонду
України.

Згідно статті 35 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
надається щорічна відпустка
тривалістю 30 календарних днів, якщо
законодавством не передбачено більш
тривалої відпустки, з виплатою
допомоги для оздоровлення у розмірі
посадового окладу.

Відповідно до положень п.п. 3 п. 2
постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
від 09.03.2006 року №268 працівникам
надається матеріальна допомога для
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки.

З наведених вище норм, суд робить
висновок про пов'язаність та
взаємозалежність матеріальної
допомоги на оздоровлення з наданням
працівнику щорічної відпустки. З чого
слідує, що зазначену виплату, як і
відпусткові, слід відносити до доходу
працівника у місяці, в якому відпустка
надана, незалежно від дати її фактичної
виплати.

Крім того, суд бере до уваги, що податок
на доходи з фізичних осіб утримано з
доходу розрахункового періоду грудня
2013 року, в якому враховано матеріальну
допомогу на оздоровлення.

Посилання відповідача на положення
Порядку формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 року №454, Закону
України «Про зайнятість населення»,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення,
затвердженого наказом Міністерства
соціальної політики України та
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 року №60/62, а також
норм статті 115 Кодексу законів про
працю України та Закону України «Про
відпустки» не спростовують доводів
позивача та не містять будь-яких чітких
вказівок, щодо віднесення матеріальної
допомоги на оздоровлення до
розрахункового періоду місяця виплати
(листопад 2013 року в даному випадку).

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Департаменту соціального захисту
населення Чернігівської обласної
державної адміністрації необхідно
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії
Департаменту соціального захисту
населення Чернігівської обласної
державної адміністрації щодо не
включення в розрахунковий період
грудня 2013 року матеріальної
допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 в сумі
3445,20 грн.

Зобов'язати Департамент соціального
захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації
видати ОСОБА_1 довідку про середню
заробітну плату (дохід) (для розрахунку
виплат на випадок безробіття) за
розрахунковий період грудня 2013 року -
травня 2014 року, в якій в розрахунковий
період грудня 2013 року включити в дохід,
крім відпускних та премії, матеріальну
допомогу на оздоровлення в сумі 3445,20
гривень.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць