Справа № П/811/299/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2014 рокусправа № П/811/299/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2014 року по справі № П/811/299/14 за
позовом Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Кіровоградській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_8, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_9, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_10, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_11, ОСОБА_12,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
застосування заходів реагування,-

в с т а н о в и В:

Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Кіровоградській області звернулося до
суду з позовом, в якому просило, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, застосувати заходи
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) шляхом зупинення роботи двох
будівель стаціонарних магазинів ринку
„Ринок" (АДРЕСА_1) шляхом опечатування
(опломбування) вхідних дверей до
вказаних будівель. Заявлений позов
обґрунтовувався тим, що в ході планової
перевірки ринку «Ринок» (АДРЕСА_1)
встановлено експлуатацію двох
стаціонарних магазинів з порушенням
вимог чинного законодавства, що
створює загрозу життю та здоров'ю
людей.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Постанова суду
мотивована встановленими обставинами
справи, які свідчать про наявність
допущених відповідачами порушень
вимог пожежної безпеки, які не були ним
усунені у повному обсязі, що є
підставою для вжиття заходів
реагування, на яких наполягав позивач.

Не погоджуючись з постановою суду,
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин справи,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, просила скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволені позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
фактично судовим рішенням зупинено
роботу не підприємства, а 12 суб'єктів
господарювання, які користувалися цими
об'єктами на підставі договорів оренди
та суборенди. Крім цього, за позицією
заявника апеляційної скарги, позивачем
не дотримано порядок застосування
заходів реагування у сфері державного
нагляду, оскільки останній звернувся з
позовом про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду,
а не з позовними вимогами щодо
обґрунтованості вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування, як того вимагають Закон
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та Кодекс
адміністративного судочинства
України. Також, відповідач вказує на те,
що позивачем не наведено, а судом не
встановлено конкретного переліку
порушень, які створюють загрозу життю
та здоров'ю людей.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалам справи, що
посадовими особами Олександрівського
районного відділу Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Кіровоградській області проведено
планову перевірку додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту, контролю за
діяльністю аварійно-рятувальних служб
ринку "Ринок" (за адресою:
Кіровоградська область,
Олександрівський район, АДРЕСА_1).

За результатами перевірки складено Акт
№ 2 від 16.01.2014 року, в якому зазначено
про порушення вимог Кодексу цивільного
захисту України №5403-VІ, Правил пожежної
безпеки в Україні, затверджених
наказом МНС України №126 від 19 жовтня 2004
року, зареєстрованих у Міністерстві
юстиції України 04.11.2004 за №1480/10009 (НАПБ А
01.001-2004), Державних будівельних норм
України "Інженерне обладнання будинків
і споруд. Системи протипожежного
захисту", затверджених наказом
Мінрегіонбуду України від 22.12.2010 року №
537 (ДБН В.2.5:56-2010), Правил з вогнезахисту,
затверджених наказом МНС України від
02.07.2007 №460 та зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 24.07.2007
№849/14116, а саме:

- не проведено вогнезахисне обробляння
дерев'яних конструкцій горищ двох
стаціонарних будівель (НАПБ А.01.001-2004 п.
4.2.6, "Правила з вогнезахисту",
затверджені наказом МНС України від
02.07.2007 №460 та зареєстровані у Мін'юсті
України 24.07.2007р. № 849/14116, розділ 10);

- не проведено профілактичний огляд та
планово-попереджувальний ремонт
електрообладнання і електромереж (НАПБ
А.01.001 -2004 п.5.1.38);

- будівлі не забезпечено
сертифікованими первинними засобами
пожежогасіння згідно норм належності
(НАПБ А.01.001-2004 п.2.9, п.6.4.8, п.6.4.9, п.6.4.15);

- сигнал від приймально-контрольного
приладу системи пожежної сигналізації
не виведено на пульт централізованого
спостереження (НАПБ А.01.001-2004 п. 6.1.28,
розділ 1, ДБН В.2.5:56-2010 "Інженерне
обладнання будинків і споруд. Системи
протипожежного захисту" п. 4.9);

- не укладено угоду на технічне
обслуговування установки пожежної
сигналізації з організацією, яка має
ліцензію на право виконання цих робіт
(НАПБ А.01.001-2004 п. 6.1.3, 6.1.4);

- не надано декларацію відповідності
матеріально-технічної бази вимогам
законодавства з питань пожежної
безпеки (Кодекс цивільного захисту
України, ст. 57);

- для працівників охорони (сторожів,
вахтерів, вартових тощо) не розроблена
інструкцію, у якій визначені їхні
обов'язки щодо контролю за додержанням
протипожежного режиму, огляду
території і приміщень, порядок дій в
разі виявлення пожежі, спрацювання
засобів пожежної сигналізації, а також
указано, хто з посадових осіб
адміністрації має бути викликаний в
нічний час у разі пожежі (НАПБ А.01.001-2004
п. 3.11);

- посадовим особам не пройдено
навчання та перевірку знань з питань
пожежної безпеки (НАПБ А.01.001-2004 п. 3.19);

- на об'єкті не заведено експлуатаційну
документацію по автоматичній системі
пожежної сигналізації відповідно до
вимог нормативно-правових актів (НАПБ
А.01.001 -2004 п. 6.1.10);

- в приміщенні топкової монтаж
електропроводки виконано з
порушеннями вимог ПУЕ та ДНАОП 0.00-1.31-01
(НАПБ А.01.001-2004 п. 5.1.15).

16.01.2014р. позивачем на адресу власника
ринку «Ринок» направлено припис про
усунення виявлених перевіркою
порушень та встановлені терміни, в які
такі порушення мають бути усуненні
(а.с.26).

На виконання вимог зазначеного припису
відповідачами вжито певних заходів
щодо усунення виявлених порушень на
об'єкті, що розташований в смт.
Олександрівка Кіровоградської
області.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції встановлено, що
відповідачами залишається невиконаним
ряд протипожежних заходів, що
підтверджується Актом перевірки від
24.04.2014 року №127 (а.с.142-155), а саме:

- не проведено вогнезахисне обробляння
дерев'яних конструкцій горищ двох
будівель стаціонарних магазинів;

- сигнал від приймально-контрольного
приладу системи пожежної сигналізації
двох будівель стаціонарних магазинів
не виведено на пульт централізованого
спостереження;

- не укладено угоду на технічне
обслуговування установки пожежної
сигналізації двох будівель
стаціонарних магазинів з організацією,
яка має ліцензію на право виконання цих
робіт;

- відсутня декларація на відповідність
матеріально- технічної бази вимогам
законодавства з питань пожежної
безпеки відповідно до Кодексу
цивільного захисту України.

Як свідчать матеріали справи факт не
усунення у повному обсязі виявлених
порушень відповідачами не
заперечується.

Вказані обставини стали підставою для
зміни позивачем заявлених вимог про що
викладено у відповідній заяві (а.с.101-102).

Вирішуючи питання щодо повноважень
позивача на звернення до суду з
відповідним позовом, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
Державна служба України з надзвичайних
ситуацій (ДСНС України) є центральним
органом виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики, у тому числі, у сфері пожежної
та техногенної безпеки, що передбачено
Указом Президента України від 16 січня
2013 №20/2013 "Деякі питання Державної
служби України з надзвичайних
ситуацій".

Відповідно до пп.57 п.4 Положення про
Державну службу України з надзвичайних
ситуацій затвердженого Указом
Президента України від 16.01.2013 року
№20/2013 «Про деякі питання Державної
служби України з надзвичайних
ситуацій» ДСНС України відповідно до
покладених на неї завдань організовує
та проводить перевірку додержання
вимог законодавства у сферах
цивільного захисту, техногенної та
пожежної безпеки, організації
виконання заходів щодо захисту
населення і територій від надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру на підприємствах, в
установах, організаціях, що входять до
складу залізничного, автомобільного,
авіаційного, морського та річкового
транспорту, на базах складах, арсеналах
зберігання та у місцях виробництва,
утилізації ракетно-артилерійського
озброєння, компонентів рідкого
ракетного палива.

Згідно статті 68 Кодексу Цивільного
захисту України посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
які здійснюють державний нагляд у
сфері техногенної та пожежної безпеки,
у разі порушення вимог законодавства з
питань техногенної та пожежної
безпеки, у тому числі невиконання їх
законних вимог, зобов'язані
застосовувати санкції, визначені
законом. У разі встановлення
порушення вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, що
створює загрозу життю та здоров'ю
людей, посадові особи центрального
органу виконавчої влади, які
здійснюють державний нагляд у сферах
техногенної та пожежної безпеки,
звертаються до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч.7 ст. 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» на підставі акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Таким чином, встановивши повноваження
ДСНС України та прийнявши до уваги
встановлені перевіркою факти
експлуатації стаціонарних магазинів
на території ринку з порушенням вимог
пожежної безпеки, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність повноважень у позивача для
звернення з відповідним позовом до
суду.

Визначаючи наявність чи відсутність
підстав для застосування заходів
реагування на яких наполягав позивач,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з встановлених перевіркою
порушень, які фактично не
заперечувались відповідачами та які
свідчать про експлуатацію магазинів з
порушенням вимог пожежної безпеки, що у
свою чергу становить загрозу життю та
здоров'ю людей.

Щодо доводів заявника апеляційної
скарги про фактичну заборону
підприємницької діяльності 12 суб'єктів
господарювання, які користувалися цими
об'єктами на підставі договорів оренди
та суборенди, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Так, по-перше: рішенням суду першої
інстанції не було заборонено
господарську діяльність суб'єктів
підприємницької діяльності, які є
відповідачами у справі. По-друге:
будь-яка господарська діяльність має
здійснюватися у спосіб, що не
заборонений Законом, у тому числі
здійснюватися з дотриманням правил
пожежної безпеки. Саме з цих обставин
обґрунтовано виходив суд першої
інстанції визначаючи відповідачів у
справі, яким встановлено наступні
обставини.

Власником спірних нежитлових
приміщень згідно матеріалів справи є
громадянин ОСОБА_12,, який передав у
оренду ФОП ОСОБА_1 частину комплексу
нежитлових приміщень в АДРЕСА_1 (а.с.34-35).

У свою чергу, ФОП ОСОБА_1 передав
вказані приміщення за договорами
суборенди іншим фізичним
особам-підприємцям: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с.57-82).

За змістом зазначених договорів на
період суборендного використання
приміщення зобов'язання щодо
забезпечення вимог пожежної безпеки
покладається на суборендаря.

За таких умов судом першої інстанції
обґрунтовано залучено до справи у
якості відповідачів суборендаторів
нежитлових приміщень, розташованих на
території ринку у АДРЕСА_1.

В той же час, приймаючи до уваги вимоги
ч.3 ст.55 Кодексу цивільного захисту
України, якою передбачено, що
забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання, суд першої
інстанції правильно вказав і на
обов'язок власника приміщення щодо
утримання об'єктів у належному
протипожежному стані.

Таким чином, за результатами перегляду
судового рішення колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим
підстав для його скасування, в межах
доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2014
року по справі № П/811/299/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено
05.09.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк