Справа № 2а-8982/12/1370
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/272/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Коваля Р.Й.,

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю
«Бориславський експериментальний
ливарно-механічний завод» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.11.2012 року
в адміністративній справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м.Бориславі Львівської області до
товариства з додатковою
відповідальністю «Бориславський
експериментальний ливарно-механічний
завод» про стягнення заборгованості,

встановив:

У жовтні 2012 року управління Пенсійного
фонду України в м.Бориславі Львівської
області (далі - УПФУ в м.Бориславі)
звернулося до Львівського окружного
адміністративного суду із вказаним
позовом та просило стягнути з
товариства з додатковою
відповідальністю «Бориславський
експериментальний ливарно-механічний
завод» (далі - ТзДВ «Бориславський
експериментальний ливарно-механічний
завод») заборгованість з відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в сумі 35 849,85 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30.11.2012 року
позов задоволено.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального і процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про можливість розгляду
справи у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
апелянта слід залишити без задоволення
з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є
платником страхових внесків на
соціальне страхування та збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Об'єктом оподаткування для платника
зазначеного збору є також фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "а "
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 вказаного
Закону.

Згідно з пунктом 2 Перехідних положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах, здійснюється згідно
з окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
вказаним особам пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" відшкодуванню підлягають
пенсії, призначені за п. "а" статті 13
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно статті 2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону (а це суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених вище, що не мають статусу
юридичної особи, розташовані на
території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "а" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" у
розмірі 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції встановлено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
„Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно із пунктом 6.8. Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У
відповідності до вищевказаних
приписів позивачем направлялись на
адресу відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення, наявним в
матеріалах справи.

Таким чином, підставою для
відшкодування підприємством органам
Пенсійного фонду витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій є розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за
відповідний період.

В матеріалах справи є розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій
призначених відповідно до п. «а» ст.. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», згідно яких сума
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгової пенсії станом на
25.09.2012 становить 35 849,85 грн.

Апелянт не заперечує, що за вересень 2012
року він зобов'язаний відшкодувати
Пенсійному фонду 35849,85 грн, втім
зазначає, що частину цієї
заборгованості уже погасив згідно з
платіжними дорученнями від 08.11.2012 року
на суму 13498,53 грн, від 14.11.2012 року на суму
11248,22 грн, від 22.11.2012 року на суму 8264,38
грн, загалом протягом листопада 2012 року
було сплачено 33011,13 грн.

Проте, судом встановлено, що кошти, що
надійшли у листопаді 2012 року на
загальну суму 33011,13 грн були спрямовані
на погашення заборгованості, оскільки
така виникла раніше і становить 98004,87
грн. Оскільки більше коштів від
товариства не надходило, то
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату пільгових пенсій за
вересень 2012 року залишається незмінною
і становить 35849,85 грн.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів приходить до переконання, що
оскільки відповідачем доказів про
сплату заборгованості з відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах не
подано, тому суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
законність позовних вимог.

Частиною 1 статті 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного судова
колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю
«Бориславський експериментальний
ливарно-механічний завод» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
30.11.2012 року в адміністративній справі №
8982/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
Р.Й. Коваль

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький