Справа № 821/1524/14
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

11 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1524/14

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Яковлева Ю.В.

судді - Домусчі С.Д.

судді - Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції в м.
Херсоні Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року по адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні до відділення
виконавчої дирекції в м.Херсоні Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України про стягнення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій,

встановила:

Позивач УПФУ в м. Херсоні 07.05.2014 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідача про стягнення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що за період з 01.01.2014
року по 31.03.2014 року УПФУ в м. Херсоні
було здійснено витрати на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, особам, які отримали
травми на території держав колишнього
СРСР на загальну суму 1961,93 гривня. З
посиланням на норми Закону України "Про
пенсійне забезпечення", Закону України
"Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Угоди країн-учасниць
Співдружності Незалежних Держав про
гарантії прав громадян держав
співдружності у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року
обґрунтував правомірність своїх вимог
та зазначив, що відповідно до ст. 3 цієї
Угоди, всі витрати, пов'язані із
здійсненням пенсійного забезпечення
за даною Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України є страховиком від
нещасного випадку. Статтею 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999 №1105-XIV визначено, що у разі
настання страхового випадку Фонд
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні пенсію по інвалідності.

Справа була розглянута в порядку
письмового провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року позовні вимоги були задоволені.

Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Херсоні
витрати, понесені Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
на виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали травми на території держав
колишнього СРСР на загальну суму 1961
(одна тисяча дев'ятсот шістдесят одна)
гривня 93 копійки.

В апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції в м. Херсоні Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, посилаючись на
порушення судом 1-ї інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що УПФУ
в м. Херсоні в період з січня по
березень 2014 року щомісяця направлялись
Відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань України в м.Херсоні акти
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Проте відповідачем не було прийнято до
заліку та відшкодування кошти в сумі
1961,93 гривня, що складають розмір пенсії
та витрати на її виплату і доставку за
указаний вище період по шести особам,
яким призначено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Всі особи в
різний час отримали травми на
території Росії в складі СРСР та
сучасної Російської Федерації.

Крім того, УПФУ в м. Херсоні було надано
додатковий список померлих осіб, які
отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за березень 2014 року.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР (у редакції,
чинній на час вирішення спірних
відносин) загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 вищевказаних Основ
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до Основ.

Пунктом 4 статті 25 Основ передбачено, що
за страхуванням від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
про тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 №1105-XIV, яка
визначає перелік соціальних послуг та
виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 вказаних Основ,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене ч. 2 ст. 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 №1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Пункт 7 Порядку, якому, на думку
заявника, суперечать вимоги управління
ПФУ про відшкодування витрат, не
врегульовує спірні відносини, які
виникли у цій справі, оскільки
встановлене ним правило та механізм
взаєморозрахунків на централізованому
рівні між Фондом та ПФУ розраховані на
відсутність спору та реалізуються за
наслідками попередньо здійснених
згідно з пунктами 5, 6 Порядку звірок
витрат за особовими справами
потерпілих, складання актів таких
звірок, узгодження й подання
відповідних довідок.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 №1105-XIV
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15 (далі - Положення про
виконавчу дирекцію Фонду), організовує
та забезпечує виконання рішень
правління Фонду, робочими органами
виконавчої дирекції Фонду є, зокрема,
її відділення в районах і містах
обласного значення. Робочі органи
виконавчої дирекції Фонду є юридичними
особами, мають самостійні кошториси,
печатку із зображенням Державного
Герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до п. 7 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011 (чинного на час
виникнення спірних відносин) Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи.

Виходячи з вищевикладеного, вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основними
завданнями якої згідно з Положенням
про виконавчу дирекцію Фонду, крім
іншого, визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві, та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання. Такий висновок щодо
застосування норм матеріального права
міститься у постановах Верховного Суду
України від 20 березня 2007 року, 12 червня
2012 року, 21 травня 2013 року, 04 червня 2013
року (справи №№ 21-1087во06, 21-165а12 та 21-129а13
відповідно), які в силу положень ст.244-2
КАС України є обов'язковими для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Такої ж правової позиції
притримується і ВАСУ в своїй ухвалі від
05.12.2013 року по справі № К/800/28842/13.

Частиною 1 статті 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач по справі обґрунтував
правомірність своїх вимог у
досліджуваних судом відносинах.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
та у достатньому обсязі встановив
обставини справи, і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування чи зміни
постанови суду 1-ї інстанції колегія
суддів не вбачає, а доводи апеляційної
скарги вважає не суттєвими та такими,
що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України,
колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції в м. Херсоні Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року по адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні до відділення
виконавчої дирекції в м. Херсоні Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України про стягнення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/С.Д. Домусчі
Суддя:/підпис/В.О. Скрипченко