Справа № 826/11736/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М., розглянувши заяву (з урахуванням доповнень до неї) представника приватного акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 11 серпня 2014 року про відкриття провадження справу призначено до розгляду колегією суддів у судовому засіданні 09 вересня 2014 року.

Ухвалою суду від 19 серпня 2014 року задоволено відповідну письмову заяву представника позивача та вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

При цьому, 01 вересня 2014 року до суду через канцелярію від представника позивача надійшла письмова заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі правоохоронним органам, вчиняти будь-які протиправні дії щодо повернення орендованого майна цілісного майнового комплексу (далі - ЦМК) ДП "Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат" (місто Вільногірськ, Дніпропетровська область) (далі - ДП "Вільногірський державний ГМК") всупереч Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом відповідача від 07 серпня 1997 року № 847, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 1997 року за № 446/2250 (далі - Порядок № 847), у тому числі без проведення інвентаризації орендованого майна.

Поряд з цим, 04 вересня 2014 року до суду через канцелярію від представника позивача надійшли письмові доповнення до поданої 01 вересня 2014 року заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі правоохоронним органам, вчиняти будь-які протиправні дії щодо повернення орендованого майна ЦМК ДП "Вільногірський державний ГМК", а саме дії щодо повернення (передачі) орендованого майна без обов’язкового проведення його інвентаризації та/або із застосуванням спеціальної процедури повернення (передачі) орендованого майна, передбаченої п. 11 Порядку № 847.

В обґрунтування поданої заяви, з урахуванням доповнень до неї, представником позивача зазначено, що позивач є орендарем цілісного майнового комплексу ДП "Вільногірський державний ГМК" згідно з договором оренди від 06 вересня 2004 року № 587 (далі - договір оренди).

Листом від 07 серпня 2014 року № 01-02-01/1354 позивач повідомив відповідача, що відповідно до ст. 777 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), він має намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, для чого листом від 19 серпня 2014 року № 01-02-01/1490 позивач направив відповідачу два примірники додаткової угоди до договору оренди, підписані позивачем.

Однак, як зазначає представник позивача, відповідач не вчинив жодних дій, направлених на укладення договору оренди на новий строк. При цьому, листом від 05 червня 2014 року № 10-16-7070 відповідач повідомив позивача про намір припинити дію договору оренди, оскільки орендоване майно необхідне для потреб його власника - Державної акціонерної компанії "Українські поліметали" (далі - ДАК "Українські поліметали").

У позові представником позивача зазначено, зокрема, що відповідач, який не є власником орендованого майна, а виступає тільки його орендодавцем, не мав компетенції приймати рішення про необхідність використання орендованого майна для потреб власника - ДАК "Українські поліметали".

Сам власник орендованого майна (ДАК "Українські поліметали") не попереджав позивача за три місяці до закінчення строку дії договору про свій намір використовувати орендоване майно для власних потреб.

Отже, враховуючи відсутність попередження від власника орендованого майна про його використання для власних потреб, ЦМК ДП "Вільногірський державний ГМК" підлягає передачі в оренду на новий строк після закінчення дії договору оренди, оскільки, виходячи зі ст. 777 ЦК України та ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", саме позивач має переважне право на укладення договору оренди на новий строк.

Саме тому, за переконанням представника позивача, бездіяльність відповідача щодо не укладення договору оренди на новий строк не ґрунтується на законі та є протиправною.

Поряд з цим, замість укладення договору оренди на новий строк, відповідача вчиняє протиправні дії щодо повернення орендованого майна із грубим порушенням норм існуючого Порядку № 847, затвердженого наказом самого ж відповідача.

Так, згідно з п.п. 3, 4, 5, 10 Порядку № 847 (у редакції, чинній станом на момент звернення до суду з позовом), зміст і послідовність процедур припинення або розірвання договору оренди і реорганізації орендного підприємства визначаються цим Порядком, договором оренди та досягнутою між орендодавцем і орендарем не пізніше як за 10 днів до визначеної дати припинення (розірвання) договору оренди домовленістю, яка може бути оформлена відповідною угодою.

На підставі досягнутої домовленості орендодавець своїм наказом утворює спільну комісію по розмежуванню і оцінці майна орендного підприємства (надалі - комісія). До складу комісії входять представники орендодавця і орендаря. На вимогу однієї з сторін до роботи в комісії можуть залучатися і представники органу управління відповідним державним майном.

Повна інвентаризація майна орендного підприємства здійснюється інвентаризаційною комісією, утвореною орендодавцем, станом на останнє число місяця, в якому закінчується строк договору оренди, або розривається договір оренди за домовленістю сторін чи за рішенням суду.

Оцінка цілісного майнового комплексу орендного підприємства і часток держави та орендаря в ньому здійснюється на дату повної інвентаризації за даними інвентаризації і передавального балансу в 15-денний строк після їх отримання і оформлюється актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства у разі припинення або розірвання договору оренди.

Отже, повернення орендованого майна розпочинається із проведення його повної інвентаризації. У зв’язку з тим, що строк дії договору оренди закінчується 05 вересня 2014 року, тому його повна інвентаризація повинна проводитись станом на 30 вересня 2014 року.

Однак, всупереч нормам Порядку № 847, відповідачем 04 липня 2014 року оформлено оскаржуваний наказ, згідно з яким, повна інвентаризація орендованого майна підлягає проведенню до 19 липня 2014 року. Оскільки оскаржуваний наказ прямо суперечив п. 5 Порядку № 847, тому позивач не надав своїх представників до складу інвентаризаційної комісії та не допустив членів інвентаризаційної комісії на об’єкт оренди.

Такі дії змусили позивача звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.

Як також зазначає представник позивача, такі дії свідчать про намагання відповідача повернути орендоване майно із грубим порушенням Порядку № 847.

При цьому, 01 вересня 2014 року представником позивача подано до суду письмову заяву про зміну предмету позову, а саме, окрім задоволення первинних вимог, також про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не укладення з позивачем договору оренди на новий строк.

За переконанням представника позивача, у разі задоволення позову, визнання протиправною бездіяльності відповідача та укладення договору оренди на новий строк, повернення орендованого майна ЦМК ДП "Вільногірський державний ГМК" спричинить значних матеріальних втрат, оскільки у даному випадку орендоване майно підлягатиме передачі знову у користування позивача. До того ж, процедура передача майна цілісного майнового комплексу є досить складною та потребує залучення значних людських і матеріальних ресурсів.

Крім того, представник позивача зазначає, що відповідач, намагаючись повернути орендоване майно у протиправний спосіб, своїм наказом від 28 серпня 2014 року № 2200 вніс зміни до власного Порядку № 847, якими, зокрема, передбачив, що у випадку не надання своїх представників до складу інвентаризаційної комісії та не допуску членів інвентаризаційної комісії на об’єкт оренди застосовується спеціальна процедура повернення орендованого майна (п. 11). Відповідно до цієї процедури, інвентаризація ЦМК та його оцінка повинні здійснюватись уже після прийняття його на баланс державним підприємством, яке визначається державним органом управління. Поряд з цим, підписання акту приймання-передавання майна між орендодавцем та орендарем у цій процедурі взагалі не передбачено.

Внесені до Порядку № 847 зміни визначають, що інвентаризація та оцінка орендованого майна здійснюється не станом на останнє число місяця, у якому закінчується строк дії договору оренди, як це передбачалось раніше, а до дати закінчення строку дії договору оренди, тобто до 05 вересня 2014 року.

За переконанням представника позивача, своїми діями відповідач створив штучні умови, за яких у червні-серпні 2014 року позивачем, нібито, порушено новий порядок повернення орендованого майна з оренди, що надає відповідачу право застосувати вище зазначену спеціальну процедуру повернення майна (п. 11 Порядку № 847), яка взагалі не передбачає участі позивача у цій процедурі.

Перевіривши зазначені у поданій заяві про вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням доповнень до неї, доводи на предмет їх відповідності викладеним у даному судовому рішенні нормам та обставинам, зважаючи при цьому, що дія договору оренди закінчується 05 вересня 2014 року, а справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні 09 вересня 2014 року, суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви і доповнень до неї та, як наслідок, необхідність термінового їх розгляду і вирішення без проведення судового засідання та повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Так, згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 117, ч.ч. 1, 3 ст. 118 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб’єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб’єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов’язковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого ч. 3 цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Питання про забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених ч. 1 цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Розглядаючи та вирішуючи подану заяву і доповнення до неї, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого заходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, виходячи із системного тлумачення вище викладених норм у контексті з’ясованих обставин, зважаючи при цьому, що протягом судового розгляду та вирішення справи можуть відбутися фактичні дії, направлені на повернення орендованого майна ЦМК ДП "Вільногірський державний ГМК", суд прийшов до висновку, що у поданій заяві та доповненнях до неї представником позивача обґрунтовано та доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, враховуючи, що оскаржуваний наказ суперечить нормам Порядку № 847, суд погоджується з доводами представника позивача щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву (з урахуванням доповнень до неї) представника приватного акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч. 5 ст. 118 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути пред’явлена до виконання у порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 04 вересня 2015 року.

Копії ухвали направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам), у тому числі направити для негайного виконання до Фонду державного майна України та відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин