Справа № 826/11167/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2014 року 15:55
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомДочірнього підприємства
"Край Проперті"доДержавної екологічної
інспекції у місті Києвіпровизнання
протиправним та скасування
приписуОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Дочірнє підприємство "Край Проперті"
(далі по тексту - позивач, ДП "Край
Проперті") звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у місті Києві
(далі по тексту - відповідач), в якому
просить визнати протиправним та
скасувати припис відповідача від 30
травня 2014 року №05/467п.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 серпня 2014 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В судовому засіданні 18 серпня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, відповідач свого
представника до суду не направив.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи неприбуття представника
відповідача та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 18 серпня 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
За результатами перевірки ДП "Край
Проперті" на відповідність дотримання
вимог природоохоронного законодавства
у галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами складено акт
№05/1073а (далі по тексту - Акт перевірки).
В акті перевірки встановлено порушення
позивачем: статей 1, 5, 17, 26, 32, 33, 34 Закону
України "Про відходи", статті 55 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища", статті 1 Закону
України "Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності", постанови
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 1998 року №1218, постанови Кабінету
Міністрів України від 31 серпня 1998 року
№1360, постанови Кабінету Міністрів
України від 01 листопада 1999 року №2034,
пункту 5 Порядку проведення державного
обліку та паспортизації відходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 листопада 1999
року №2034, наказу Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 07 липня 2008 року №342, ДСанПіН
2.2.7.029-99 "Гігієнічні вимоги щодо
поводження з промисловими відходами та
визначення їх класу небезпеки для
здоров'я населення".
З метою усунення порушень
природоохоронного законодавства,
виявлених під час перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
старшим державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища м. Києва Нікіташ О.О.,
державними інспекторами з охорони
навколишнього природного середовища м.
Києва Коваленко Ю.М. та Ільченко О.М.
видано припис від 30 травня 2014 року
№05/467п, відповідно до якого позивачу
приписано: видати наказ по
підприємству про відповідальних
посадових осіб за виконання даного
припису, а також розробити план
організаційно-технічних заходів з
усунення виявлених недоліків, їх копії
надати до Державної екологічної
інспекції у місті Києві; провести
інвентаризацію джерел утворення та
видів відходів за адресою: м. Київ,
проспект Академіка Глушкова, 13. На
підставі інвентаризації джерел
утворення відходів провести
розрахунок показника загального
утворення відходів (Пзув). У разі, якщо
Пзув перевищує граничне значення, що
дорівнює 1000 умовних одиниць та/або
показник загального обсягу оброблення
чи утилізації відходів більше 100 тонн
на рік, заповнити реєстрові карти
об'єктів утворення, оброблення та
утилізації відходів і подати їх на
затвердження КМДА, а також отримати
дозвіл на здійснення операцій у сфері
поводження з відходами. У випадку, якщо
Пзув не перевищує граничне значення і є
меншим 1000 умовних одиниць, подати
декларацію про утворення відходів.
Копії вищезазначених документів
надати до Державної екологічної
інспекції у місті Києві; подавати
статистичну звітність, щодо поводження
з відходами; вести за встановленими
нормами, первинний облік кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться, зберігаються
чи утилізуються за формою №1-Вт;
визначити та погодити склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища;
розробити план організації роботи у
сфері поводження з відходами;
облаштувати місце для тимчасового
складування та зберігання
відпрацьованих люмінесцентних ламп до
моменту передачі їх іншим споживачам у
відповідності до вимог ДСанПіН 2.2.7.029-99.
Позивач вважає оскаржуваний припис
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню, мотивуючи позовні вимоги
тим, що підприємство не є суб'єктом
господарювання у сфері поводження з
відходами, а передає відходи за
договорами про утилізацію
спеціалізованим підприємствам для
подальшої переробки, захоронення, або
постійного (остаточного) їх зберігання.
Відповідач у письмовому запереченні
проти позову зазначив, що ДП "Край
Проперті" є виробником відходів, а отже
здійснює операції у сфері поводження з
Окружний адміністративний суд міста
Києва не погоджується з позовними
вимогами ДП "Край Проперті", виходячи з
Правові, організаційні та економічні
засади діяльності, пов'язаної із
запобіганням або зменшенням обсягів
утворення відходів, їх збиранням,
перевезенням, зберіганням,
сортуванням, обробленням, утилізацією
та видаленням, знешкодженням та
захороненням, а також з відверненням
негативного впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини на території України
визначає Закон України "Про відходи".
Статтею 1 Закону України "Про відходи"
встановлено, що відходи - будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
Відповідно до статті 32 Закону України
"Про відходи" з метою обмеження та
запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється провадити будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
місцевих органів виконавчої влади
дозволу на здійснення операцій у сфері
поводження з відходами відповідно до
Статтею 55 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
суб'єкти права власності на відходи
повинні вживати ефективних заходів для
зменшення обсягів утворення відходів,
а також для їх утилізації, знешкодження
Здійснення операцій у сфері поводження
з відходами дозволяється лише за
наявності дозволу на здійснення
операцій у сфері поводження з
відходами на визначених місцевими
радами територіях із додержанням
санітарних та екологічних норм у
спосіб, що забезпечує можливість
подальшого використання відходів як
вторинної сировини і безпеку для
навколишнього природного середовища
Згідно статті 17 Закону України "Про
відходи" суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані: запобігати
утворенню та зменшувати обсяги
утворення відходів; забезпечувати
приймання та утилізацію використаних
пакувальних матеріалів і тари, в яких
знаходилася продукція цих підприємств,
установ та організацій - суб'єктів
господарської діяльності, або укладати
угоди з відповідними організаціями на
їх збирання та утилізацію; визначати
склад і властивості відходів, що
утворюються, а також ступінь
небезпечності відходів для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини відповідно до
нормативно-правових актів, які
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення, за погодженням
із центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сфері охорони
навколишнього природного середовища;
на основі матеріально-сировинних
балансів виробництва виявляти і вести
первинний поточний облік кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються, і подавати щодо них
статистичну звітність у встановленому
порядку; забезпечувати повне збирання,
належне зберігання та недопущення
знищення і псування відходів, для
утилізації яких в Україні існує
відповідна технологія, що відповідає
вимогам екологічної безпеки; брати
участь у будівництві об'єктів
поводження з відходами; здійснювати
організаційні, науково-технічні та
технологічні заходи для максимальної
утилізації відходів, реалізації чи
передачі їх іншим споживачам або
підприємствам, установам та
організаціям, що займаються збиранням,
обробленням та утилізацією відходів, а
також забезпечувати за власний рахунок
екологічно обґрунтоване видалення тих
відходів, що не підлягають утилізації;
не допускати змішування відходів, якщо
це не передбачено існуючою технологією
та ускладнює поводження з відходами
або не доведено, що така дія відповідає
вимогам підвищення екологічної
безпеки; не допускати зберігання та
видалення відходів у несанкціонованих
місцях чи об'єктах; здійснювати
контроль за станом місць чи об'єктів
розміщення власних відходів; своєчасно
в установленому порядку сплачувати
екологічний податок, що справляється
за розміщення відходів; надавати
місцевим органам виконавчої влади та
органам місцевого самоврядування,
уповноваженим органам виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
інформацію про відходи та пов'язану з
ними діяльність, у тому числі про
випадки несанкціонованого попадання
відходів у навколишнє природне
середовище та вжиті щодо цього заходи;
призначати відповідальних осіб у сфері
поводження з відходами; забезпечувати
розробку в установленому порядку та
виконання планів організації роботи у
сфері поводження з відходами;
відшкодовувати шкоду, заподіяну
навколишньому природному середовищу,
здоров'ю та майну громадян,
підприємствам, установам та
організаціям внаслідок порушення
встановлених правил поводження з
відходами, відповідно до законодавства
України; забезпечувати професійну
підготовку, підвищення кваліфікації та
проведення атестації фахівців у сфері
поводження з відходами; мати ліцензії
на здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами
і/або дозвіл на транскордонне
перевезення небезпечних відходів; мати
погоджений із уповноваженими органами
виконавчої влади план дій на випадок
виникнення надзвичайної ситуації,
пов'язаної з поводженням з
небезпечними відходами; передбачати
при укладанні угод на поставку в
Україну товарної продукції утилізацію
чи вивезення з України використаних
пакувальних матеріалів і тари;
здійснювати планування нового
будівництва або реконструкції об'єкта
поводження з відходами з дотриманням
вимог законодавства про
містобудування; мати дозвіл на
здійснення операцій у сфері поводження
з відходами, крім суб'єктів
господарювання у сфері поводження з
відходами, діяльність яких призводить
виключно до утворення відходів, для
яких Пзув не перевищує 1000; виконувати
інші обов'язки, передбачені
законодавством, щодо запобігання
забрудненню навколишнього природного
середовища відходами.
Суб'єкти господарської діяльності у
сфері поводження з відходами,
діяльність яких призводить виключно до
утворення відходів, для яких Пзув від 50
до 1000, зобов'язані щороку подавати
декларацію про відходи за формою та у
порядку, встановленими Кабінетом
Проаналізувавши вказані правові норми,
суд приходить до висновку, що при
вирішенні питання про наявність
підстав для складання спірного припису
суду належить встановити чи є позивач
суб'єктом у сфері поводження з
відходами та чи мав місце факт
здійснення ним операцій поводження з
Згідно статті 13 Закону України "Про
відходи" суб'єктами у сфері поводження
з відходами є громадяни України,
іноземці та особи без громадянства, а
також підприємства, установи та
організації усіх форм власності,
діяльність яких пов'язана із
поводженням з відходами.
За визначенням статті 1 Закону України
"Про відходи" поводження з відходами -
дії, спрямовані на запобігання
утворенню відходів, їх збирання,
перевезення, сортування, зберігання,
оброблення, перероблення, утилізацію,
видалення, знешкодження і захоронення,
включаючи контроль за цими операціями
та нагляд за місцями видалення;
операції поводження з відходами -
збирання, перевезення, зберігання,
сортування, оброблення (перероблення),
утилізація, видалення, знешкодження і
захоронення відходів; розміщення
відходів - зберігання та захоронення
відходів у спеціально відведених для
цього місцях чи об'єктах; зберігання
відходів - тимчасове розміщення
відходів у спеціально відведених
місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи
видалення); видалення відходів -
здійснення операцій з відходами, що не
призводять до їх утилізації; виробник
відходів - фізична або юридична особа,
діяльність якої призводить до
Судом встановлено, що основним видом
господарської діяльності позивача є
надання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
Як зазначив позивач, відходи які
утворюються в результаті його
господарської діяльності, ним не
використовуються, а передаються
спеціалізованим підприємствам для
подальшої переробки, захоронення, або
постійного (остаточного) їх зберігання,
а у випадку наявності на підприємстві
відпрацьованих люмінесцентних ламп,
тимчасове їх складування та зберігання
здійснюється у спеціально відведеному
місці у металевих контейнерах.
На підтвердження вказаного, позивачем
надано в матеріали справи: договір про
надання послуг з вивезення та
знешкодження твердих побутових
відходів, за умовами якого виконавець
зобов'язується надавати послуги з
вивезення та знешкодження
(утилізації/захоронення) твердих
побутових відходів з території
замовника; договір на послугу по
прийому відпрацьованих люмінесцентних
ламп, згідно якого виконавець приймає
на себе виконання робіт по прийому
відпрацьованих ртутних люмінесцентних
З аналізу визначення термінів, які
наведені у статті 1 Закону України "Про
відходи" та матеріалів справи
вбачається, що у процесі господарської
діяльності позивача утворюються
відходи (виробник відходів - фізична
або юридична особа, діяльність якої
призводить до утворення відходів), які
тимчасово зберігаються у спеціально
відведеному місці до їх видалення,
тобто до моменту їх передачі
спеціалізованим підприємствам згідно
вказаних вище договорів.
При цьому, як свідчить зміст договору
на послугу по прийому відпрацьованих
люмінесцентних ламп, позивач
самостійно доставляє виконавцю цілі,
розсортовані за розмірами та типами в
заводській упаковці відпрацьовані
люмінесцентні лампи, тобто виконує
перевезення та сортування відходів.
Таким чином, як встановлено судом та не
заперечується позивачем, ДП "Край
Проперті" вчиняє дії, які спрямовані на
перевезення, сортування, зберігання, та
видалення відходів, тобто виконує
операції поводження з відходами, та
відповідно є суб'єктом у сфері
поводження з відходами.
Судом враховано, що обов'язок щодо
оброблення, перероблення, утилізації,
знешкодження і захоронення відходів, у
даному випадку покладається на
спеціалізовані підприємства, які
здійснюють діяльність у сфері
поводження з відходами, з якими
позивачем укладено відповідні
договори, однак дана обставина не
спростовує факт здійснення позивачем
операцій поводження з відходами.
Частиною другою статті 27 Закону
України "Про відходи" передбачено, що
реєстр об'єктів утворення, оброблення
та утилізації відходів ведеться на
підставі звітних даних виробників
відходів, відомостей уповноважених
органів виконавчої влади у сфері
поводження з відходами.
Враховуючи вказану правову норму, суд
не приймає до уваги посилання позивача
на той факт, що підприємство не
включено до реєстру ОУВ та ООУВ,
оскільки неподання позивачем звітних
даних про відходи не звільняє від
відповідальності за порушення
природоохоронного законодавства.
Таким чином, позивачем не доведено, а
судом не встановлено неправомірності
прийняття припису від 30 травня 2014 року
№05/467п, а тому суд вважає, що спірний
припис є чинним та підлягає
обов'язковому виконанню.
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, дії відповідача
відповідають вимогам, встановленим
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, в свою чергу позивач не довів
суду обставин, на яких ґрунтуються його
вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень законодавства України та
доказів, наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов ДП "Край
Проперті" не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного
позову Дочірньому підприємству "Край
Проперті" відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко