Справа № 2а-1255/12/1370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Справа № 9104/137944/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу приватного підприємства «Цвіт
ліс» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2012 року у справі за позовом
державної податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області до приватного підприємства
«Цвіт ліс» про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2012 року державна податкова
інспекція у Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області звернулась до суду
з адміністративним позовом, в якому
просила стягнути з приватного
підприємства «Цвіт ліс» в дохід
державного бюджету податковий борг в
сумі 11672,4 грн.

Постановою від 18 червня 2012 року
Львівський окружний адміністративний
суд позов задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ПП «Цвіт ліс» подало
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що ПП
«Цвіт ліс» вчасно подавало податкову
звітність, однак, апелянт не має
можливості надати підтвердження через
поважні причини.

Крім того, вказує, що ДПІ у
Кам'янка-Бузькому районі звернулася з
позовом про стягнення податкового
боргу лише у 2012 році, пропустивши
6-місячний строк з дня виникнення права
на стягнення такого боргу.

За таких обставин відповідач просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та направити справу до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга не належить до задоволення з
таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що за
ПП «Цвіт ліс» рахується заборгованість
по сплаті узгоджених сум податку на
додану вартість, податку на прибуток
підприємств, а також нарахованих
податковим органом штрафних санкцій

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
час розгляду справи за відповідачем
рахується податковий борг, а вжиті
податковим органом заходи не призвели
до його погашення.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Так, згідно з пунктом 41.5 статті 41
Податкового кодексу України, органами
стягнення є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи, щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень.

Податковим кодексом України також
визначено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом (ст. 57.1).

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу (ст. 57.3).

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95 - 99 Податкового
кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95
Податкового кодексу України). Отже,
право на стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу виникає у
контролюючого органу на наступний день
після закінчення 60 днів з дня
надіслання платникові податків
податкової вимоги.

При цьому відповідно до пункту 59.1
Податкового кодексу України порядок
надіслання платникові податків
податкової вимоги є тотожним порядку
надіслання податкового
повідомлення-рішення.

З матеріалів справи апеляційний суд
вбачає, що наявність у відповідача
податкового боргу в розмірі 11672,4 грн.
підтверджується довідкою ДПІ у
Кам'янка-Бузькому районі про суми
податкового боргу, деклараціями з
податку на додану вартість за лютий 201,
року № 2471, березень 2010 року № 2744, з
податку на прибуток підприємства за
півріччя 2009 року №14073, розрахунком
заборгованості та податковими
повідомленнями-рішеннями.

Крім того, відповідач не скористався
своїм правом оскарження прийнятих
податкових повідомлень-рішень, що
свідчить про його згоду з висновками
актів та узгодженість зазначених
штрафних санкцій.

Податковий орган вживав заходи,
спрямовані на погашення податкового
боргу, а саме: відповідно до статті 59
Податкового кодексу України
відповідачу надіслано податкову
вимогу. Однак, вказані заходи не
спричинили погашення податкового
боргу відповідачем.

За таких обставин, апеляційний суд
визнає вірними та обґрунтованими
висновки суду першої інстанції щодо
задоволення позову, оскільки на час
розгляду справи у відповідача був
наявний податковий борг, з часу
надіслання податкової вимоги та
звернення податкового органу до суду
пройшло більше 60 днів, відповідач боргу
не погасив.

Відповідно до частини третьої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного
судочинства України передбачає
можливість встановлення іншими
законами спеціальних строків
звернення до адміністративного суду, а
також спеціального порядку обчислення
таких строків. Такі спеціальні строки
мають перевагу в застосуванні
порівняно із загальним строком
звернення до адміністративного суду,
визначеним частиною другою статті 99
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 102.4 статті 102
Податкового кодексу України у разі,
якщо грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
102.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Отже, наведена законодавча норма
встановлює строк примусового
стягнення податкового боргу - це 1095
днів з дня виникнення податкового
боргу.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє
посилання відповідача на
шестимісячний строк звернення до суду
з позовом про стягнення податкового
боргу.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів визнає безпідставними, оскільки
укладення договорів про розстрочення
податкового боргу не звільняє від
сплати такого боргу та не є підставою
для відмови у позові про стягнення
податкового боргу. Зазначені договори
можуть бути враховані в процесі
виконання рішення суду про стягнення
боргу.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу приватного
підприємства «Цвіт ліс» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2012 року у справі № 2а-1255/12/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар