Справа № 815/3430/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3430/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м. Одеса

09год. 25хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого -судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Терещука С.Ю.

За участю сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідачів: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" до Ізмаїльського державного
гуманітарного університету,
виконуючого обов'язки ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткової
Галини Васильовни Г.В. про визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України", в якій позивач просить суд
визнати дії Ізмаїльського державного
гуманітарного університету, що
полягають у відмові в задоволенні
запиту на інформацію позивача та у
ненаданні запитаної належним чином
засвідченої інформації на запит на
інформацію позивача протиправною;
визнати дії виконуючого обов'язки
ректора Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткової
Г.В., що полягають у відмові в
задоволенні запиту на інформацію
позивача та у ненаданні запитаної
належним чином засвідченої інформації
на запит на інформацію позивача,
протиправною.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 25.11.2013 року
Всеукраїнською громадською
організацією "Комітет
конституційно-правового контролю
України" направлено запит
розпорядникам публічної інформації -
Ізмаїльському державному
гуманітарному університету та
виконуючому обов'язки ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Бутковій
Г.В. з проханням надати публічну
інформацію про ВНЗ, яка становить
суспільний інтерес, у вигляді належним
чином засвідчених копій: статуту ВНЗ,
свідоцтва про реєстрацію ВНЗ, довідки
про включення ВНЗ до Державного
реєстру ВНЗ України з додатками,
Ліцензії ВНЗ та додатків до неї, витягу
ВНЗ із Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних
осіб-підприємців, Правила прийому до
ВНЗ у 2014 році, Положення про приймальну
комісію ВНЗ, наказу про затвердження
складу приймальної комісії ВНЗ.

Відповідачами на вказаний запит була
надана відповідь без запитуваних
документів, згідно якої останні
витребували у позивача данні про
реєстрацію Комітету
конституційно-правового контролю
України в якості всеукраїнської
громадської організації.

17.12.2013 року позивачем була надіслана
факсом та поштою копія свідоцтва про
реєстрацію Міністерством юстиції
України Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України", однак відповідачі листом від
17.12.2013 року за вих. №1-4/595 без надання
запитуваних документів, вказали, що
можливості належним чином завірити
інформацію, яку позивач просить надати,
немає, оскільки це не передбачено
Законом України «Про доступ до
публічної інформації». Крім того, у ВНЗ
наявний дефіцит паперу та
розмножувальної техніки, у зв'язку з
чим вказану інформацію, яка на думку
відповідачів становить суспільний
інтерес, надсилає електронною поштою
та вказано, що запитувана інформація
знаходиться на офіційному веб-сайті
ВНЗ.

Вказане твердження відповідачів, на
думку позивача, є необґрунтованим та
безпідставним, з огляду на положення ч.1
ст.22 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" по суті є
протиправною відмовою у наданні
інформації.

Таким чином, позивач вважає, що дія
кожного із відповідачів як
розпорядників інформації є
протиправною та такою, що порушує право
Позивача на доступ до публічної
інформації, яке гарантується
обов'язком розпорядників інформації
надавати інформацію, передбачене п.1 ч.1
ст. 3 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», на одержання у
порядку, визначеному законом,
публічної інформації, що знаходиться у
володінні суб'єкта владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, передбачене п.3
ч.1 ст. 21 "Про доступ до публічної
інформації", на проведення моніторингу
з питань запобігання та протидії
дискримінації та провадити іншу
діяльність, відповідно до
законодавства, з питань дотримання
принципу недискримінації, передбачене
ч.1 ст. 13 Закону України «Про засади
запобігання та протидії дискримінації
в Україні», бути учасником
цивільно-правових відносин, набувати
майнові і немайнові права відповідно
до законодавства, передбачене п.1 ч.2 ст.
21 Закону України «Про громадське
об'єднання», на здійснення інших прав,
не заборонених законом, передбачене п.6
ч.1 ст. 21 Законцу України «Про
громадські об'єднання».

Відповідачі надали до суду письмові
заперечення на позов (а.с. 38-43), в яких
просили суд відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі, посилаючись на
те, що, по-перше, відповідачам невідомі
фактичні повноваження позивача,
оскільки відсутній завірений належним
чином повний текст Статуту, по друге,
Закон України «Про громадське
об'єднання» не передбачає право
позивача вимагати та отримувати
інформацію від ВНЗ, також позивачем не
надано жодного доказу в підтвердження
порушення його прав та інтересів з боку
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету та
виконуючого обов'язки ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткова
Г.В, по третє, ніяких делегованих
повноважень суб'єкта владних
повноважень в.о. ректора Ізмаїльського
державного гуманітарного університету
Буткової Г.В не виконує, а тому не
являється розпорядником запитуваної
інформації, відповідно до приписів ч.3
ст. 13 Закону України «Про доступ до
публічної інформації». На
розпорядників інформації, визначених у
п.п.2,3,4 частини першої і частини другої
цієї страті, вимоги вказаного закону
розповсюджуються тільки в частині
оприлюднення та надання відповідної
інформації по запитам, таким чином на
ВНЗ дія Закону України «Про доступ до
публічної інформації»
розповсюджується лише в частині
надання інформації відносно
використання бюджетних коштів, однак
позивач просить надати інформацію, яка
не є інформацією про використання
бюджетних ресурсів та не є інформацією,
пов'язаною з виконанням посадових
повноважень в.о. ректора Ізмаїльського
державного гуманітарного
університету.

Представник позивача в судове
засідання 09.09.2014р. не з'явився, надав до
суду клопотання про розгляд справи за
його відсутності.

Представник відповідачів заперечував
проти задоволення позову в повному
обсязі з підстав, зазначених у
письмових запереченнях на
адміністративний позов. В судове
засідання 09.09.2014 року не з'явився, був
повідомлений належним чином, що
підтверджується підписом у розписці
про отримання судової повістки
представника відповідачів за
довіреністю ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності, заслухавши
пояснення представників
сторін,проаналізувавши положення
чинного законодавства, суд дійшов
наступного.

Судом встановлено, що Всеукраїнською
громадською організацією "Комітет
конституційно-правового контролю
України" на адресу Ізмаїльського
державного гуманітарного університету
та ректора Ізмаїльського державного
гуманітарного університету
направлено запит на інформацію щодо
надання публічної інформації про ВНЗ,
яка становить суспільний інтерес, від
25.11.2013 року № 749/4-13 (а.с.11). Так, у
вказаному запиті позивач, згідно
положень Закону України "Про доступ до
публічної інформації", просив
надіслати на його адресу поштовим
зв'язком у термін не пізніше п'яти днів
з дня отримання запиту на інформацію
публічну інформації про ВНЗ, яка
становить суспільний інтерес, у
вигляді належним чином засвідчених
копій наступних документів: статут ВНЗ,
свідоцтво про реєстрацію ВНЗ, довідку
про включення ВНЗ до Державного
реєстру ВНЗ України з додатками,
Ліцензії ВНЗ та додатків до неї, витягу
ВНЗ із Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних
осіб-підприємців, Правила прийому до
ВНЗ у 2014 році, Положення про приймальну
комісію ВНЗ, наказу про затвердження
складу приймальної комісії ВНЗ.

На вказаний запит позивача, 06.12.2013 року
за №1-4/575 виконуючим обов'язки ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Бутковою
Г.В. надано відповідь наступного
змісту: у зв'язку з запитом №749, 750/4/13 від
25.11.2013 року просимо повідомити по
телефаксу Ізмаїльського державного
гуманітарного університету данні про
реєстрацію Комітету
конституційно-правового контролю
України в якості Всеукраїнської
громадської організації (а.с.12).

17.12.2013 року позивачем була надіслана
факсом та листом вих. №1120/4-13 поштою
копія свідоцтва про реєстрацію
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" від 24.09.2007.

17.12.2013 року за вих. №1-4/595 в.о. ректора
Буткова Г.В. надала відповідь,
відповідно до якої Ізмаїльський
державний гуманітарний університет
вказує на те, що Закон України «Про
доступ до публічної інформації» не
уповноважує розпорядників завіряти
надані у відповідь на запит копії
документів та не надає запитувачу
права вимагати такого завірення, крім
того, Ізмаїльський державний
гуманітарний університет вказує на
проблеми з проходженням платежів через
державне казначейство, що фактично
унеможливлює закупівлю паперу і
матеріалів для розмножувальної
техніки, для університету папір і
матеріали для розмножувальної техніки
становлять значний дефіцит. Обсяг
інформації, що запитує позивач,
становить близько 150 сторінок, у заявку
з чим направляється на електронну
адресу позивача інформація, яка на
погляд відповідача становить
суспільний інтерес, а саме:

- Правила прийому до Ізмаїльського
державного гуманітарного університету
у 2014 р.;

- Положення про приймальну комісію
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету;

- Довідку про включення університету до
Державного реєстру ВНЗ;

- Ліцензію ІДГУ з додатками.

Крім того, відповідачем повідомлено, що
з Правилами прийому, Положенням про
приймальну комісію й іншими
документами, що стосуються вступної
кампанії, позивач можете ознайомитись
па сайті Університету.

Вважаючи дії відповідачів такими,
що порушують положення Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" в частині ненадання
інформації за запитом на інформацію
позивача та у ненаданні засвідченої
інформації на запит на інформацію,
позивач звернувся з відповідним
позовом до суду.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес
визначає Закон України "Про доступ до
публічної інформації" (надалі - Закон).

Метою цього Закону є забезпечення
прозорості та відкритості суб'єктів
владних повноважень і створення
механізмів реалізації права кожного на
доступ до публічної інформації.

Статтею 1 цього Закону визначено, що
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Закону доступ до
інформації забезпечується шляхом: 1)
систематичного та оперативного
оприлюднення інформації: в офіційних
друкованих виданнях; на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет; на
інформаційних стендах; будь-яким іншим
способом; 2) надання інформації за
запитами на інформацію.

Відповідно до положень ст.12 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" суб'єктами відносин у сфері
доступу до публічної інформації є:
запитувачі інформації - фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень; розпорядники
інформації - суб'єкти, визначені у ст.13
цього Закону; структурний підрозділ
або відповідальна особа з питань
запитів на інформацію розпорядників
інформації.

Таким чином, позивач у даній справі -
ВГО «Комітет конституційно-правового
контролю України» належить до
суб'єктів, які мають право запитувати
інформацію в порядку, встановленому
вказаним законом.

Згідно статті 13 Закону, розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються: суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів;
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

До розпорядників інформації,
зобов'язаних оприлюднювати та надавати
за запитами інформацію, визначену в цій
статті, у порядку, передбаченому цим
Законом, прирівнюються суб'єкти
господарювання, які володіють:
інформацією про стан довкілля;
інформацією про якість харчових
продуктів і предметів побуту;
інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; іншою інформацією, що
становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією). На
розпорядників інформації, визначених у
пунктах 2, 3, 4 частини першої та в
частині другій цієї статті, вимоги
цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.

Частина 3 статті 23 Закону визначає, що
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ізмаїльський державний гуманітарний
університет є вищим закладом освіти,
що створений розпорядженням Кабінету
міністрів України від 01.03.2002р..

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
"Про вищу освіту" від 17.01.2002 № 2984-III (далі
- Закон № 2984-III), вищий навчальний заклад
- освітній, освітньо-науковий заклад,
який заснований і діє відповідно до
законодавства про освіту, реалізує
відповідно до наданої ліцензії
освітньо-професійні програми вищої
освіти за певними освітніми та
освітньо-кваліфікаційними рівнями,
забезпечує навчання, виховання та
професійну підготовку осіб відповідно
до їх покликання, інтересів, здібностей
та нормативних вимог у галузі вищої
освіти, а також здійснює наукову та
науково-технічну діяльність; вищий
навчальний заклад державної форми
власності - вищий навчальний заклад,
заснований державою, що фінансується з
державного бюджету і
підпорядковується відповідному
центральному органу виконавчої влади.

Згідно з ч.2 ст.21 Закону № 2984-III, власник
(власники) здійснює (здійснюють) права,
передбачені частиною першою цієї
статті, щодо управління вищим
навчальним закладом безпосередньо або
через уповноважений ним орган (особу).

Частиною 1 статті 32 Закону № 2984-III
передбачено, що безпосереднє
управління діяльністю вищого
навчального закладу здійснює його
керівник - ректор (президент),
начальник, директор тощо.

Згідно із п.4.3 Статуту Ізмаїльського
державного гуманітарного університету
безпосереднє управління діяльністю
Університету здійснює його
керівник-ректор, який призначається на
посаду відповідно до ЗУ «Про вищу
освіту».

На час надходження запиту ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України» та надання відповіді на
вказаний запит повноваження керівника
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету належали
в.о. ректора Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Бутковій
Г.В., саме нею надано відповідь на запит
позивача.

З аналізу вищевказаних норм
вбачається, що в.о. ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткова Г.В
є розпорядником публічної інформації у
розумінні ст. 13 Закону України "Про
доступ до публічної інформації".

Таким чином, належним відповідачем у
даній справі є в.о. ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткова
Г.В, а не юридична особа - Ізмаїльський
державний гуманітарний університет.

Статтею 16 Закону передбачено, що запит,
який пройшов реєстрацію у
встановленому розпорядником
інформації порядку, обробляється
відповідальними особами з питань
запитів на інформацію.

Згідно ч.1,2 статті 19 Закону, запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту. У разі якщо запит
стосується надання великого обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, розпорядник інформації може
продовжити строк розгляду запиту до 20
робочих днів з обґрунтуванням такого
продовження.

До обов'язків розпорядників
інформації, зокрема, віднесено
обов'язок надавати достовірну, точну та
повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації (п.6 ч.1
ст.14 Закону України "Про доступ до
публічної інформації").

В запереченнях на адміністративний
позов відповідач посилається на
відсутність у позивача повноважень на
отримання запитуваної інформації,
оскільки позивачем не наданий належним
чином завірений повний текст Статуту.

Однак, вказану позицію суд вважає
хибною, так як відповідно до частини
п'ятої статті 19 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" запит
на інформацію має містити: ім'я
(найменування) запитувача, поштову
адресу або адресу електронної пошти, а
також номер засобу зв'язку, якщо такий
є; загальний опис інформації або вид,
назву, реквізити чи зміст документа,
щодо якого зроблено запит, якщо
запитувачу це відомо; підпис і дату за
умови подання запиту в письмовій формі.

Вказана норма не передбачає обов'язку
запитувача інформації надавати докази
щодо своїх повноважень, запит на
інформацію ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України» містить необхідні реквізити
запиту, при цьому, позивачами 17.12.2013
року була надіслана факсом та
додатково поштою копія свідоцтва про
реєстрацію Міністерством юстиції
України Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України.

Згідно відповіді відповідача від 17.12.2013
року за вих. №1-4/595 останній, серед
іншого зазначив, що Ізмаїльський
державний гуманітарний університет
згідно Закону України «Про доступ до
публічної інформації» не зобов'язаний
завіряти надані у відповідь на запит
копії документів та не надано
запитувачу права вимагати такого
завірення.

Вказане твердження суперечить
приписам "Типової інструкції з
діловодства у центральних органах
виконавчої влади, Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
органах виконавчої влади",
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України № 1242 від 30.11.2011 року,
якою визначений порядок засвідчення
копії.

Так, п. 77 Інструкції встановлено: напис
про засвідчення документа
складається із слів "Згідно з
оригіналом", найменування посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів
(ініціалу імені) та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляється
нижче реквізиту документа "Підпис",
наприклад: Згідно з оригіналом,
Провідний спеціаліст відділу
організації діловодства підпис
ініціали (ініціал імені), прізвище,
дата.

Напис про засвідчення копії
скріплюється печаткою із зазначенням
на ній найменування відповідної
установи (без зображення герба) або
печаткою структурного підрозділу
(служби діловодства, служби кадрів,
бухгалтерії тощо) установи.

Отже, всупереч вказаним приписам
Інструкції, в.о. ректора Ізмаїльського
державного гуманітарного університету
Бутковою Г.В. неправомірно відмовлено у
наданні завірених належним чином копій
запитаних документів.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про
протиправність дій в.о. ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткової
Г.В., що полягають у ненаданні
засвідчених копій документів на запит,
як то передбачено приписами чинного
законодавства.

Крім того, у відповіді на запит
відповідач посилається на дефіцит
паперу і матеріалів для
розмножувальної техніки, однак,
позивачем в запиті на інформацію від 25
листопада 2013 року за вих. № 749/4-13
зазначено, що запитувач зобов'язується
виконати всі зобов'язання покладені на
запитувача інформації Законом України
"Про доступ до публічної інформації",
проте, всупереч вимогам чинного
законодавства відповідач не надав
позивачу рахунків з визначенням
кількості сторінок та вартості
фактичних витрат на копіювання та друк.

Відповідач у відповіді на запит вказує
на направлення на електронну адресу
позивача інформації, яка на погляд
відповідача становить суспільний
інтерес, а саме: Правила прийому до
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету у 2014 р.;
Положення про приймальну комісію -
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету; Довідку
про включення університету до
Державного реєстру ВНЗ; Ліцензію ІДГУ з
додатками, при цьому доказів
надсилання електронним зв'язком
вказаних документів та докази
отримання позивачем документів до суду
надано не було.

У своїй відповіді на запит В.о. ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткова Г.В
повідомила заявника, про можливість
ознайомлення з Правилами прийому,
Положенням про приймальну комісію й
іншими документами, що стосуються
вступної кампанії, па сайті
університету із зазначенням
електронної адреси.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до ст. 5 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" систематичне та оперативне
оприлюднення інформації, зокрема на
офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет,
є лише одним з засобів забезпечення
доступу до інформації.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ "Про доступ до
публічної інформації" відповідь
розпорядника інформації про те, що
інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Оприлюднення інформації на офіційному
веб-сайті в мережі Інтернет не є
тотожнім поняттям "надання інформації
за запитом на інформацію", що
узгоджується з положенням ч. 2 ст. 22
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", відповідно до якої
відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, вважається неправомірною
відмовою в наданні інформації.

Таким чином, суд дійшов висновку про
протиправність відмови у наданні
інформації з посиланням на її
розміщення у загальнодоступних
джерелах.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що в.о. ректора Ізмаїльського
державного гуманітарного університету
Буткова Г.В. неправомірно відмовила
позивачу у задоволенні запиту на
інформацію, пославшись на відсутність
можливості копіювання запитуваної
інформації, відсутність обов'язку
завіряння копій та направлення
інформації, що становить суспільний
інтерес електронним зв'язком.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЗУ «Про доступ до
публічної інформації» розпорядник
інформації має право відмовити в
задоволенні запиту в таких випадках: 1)
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; 2) інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; 3) особа, яка подала запит
на інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; 4) не дотримано вимог до запиту
на інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов до висновку , що в.о.ректора
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткова
Г.В., яка на дату відповіді на запит
позивача діяла як розпорядник
публічної інформації у розумінні ст.13
ЗУ «Про доступ до публічної
інформації», п.1 ч.1 ст.13 цього Закону,
допущено протиправну відмову у
задоволенні запиту ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України» на інформацію з підстав, що не
передбачені ч.1 ст.22 Закону, а отже
позовні вимоги, звернені до цього
відповідача, підлягають задоволенню.

Натомість, заявлення тих самих вимог
до юридичної особи - Ізмаїльського
державного гуманітарного університету
суд вважає безпідставним, оскільки
Університет, всупереч твердженням
позивача, не є особою, яка виконує
делеговані повноваження суб'єктів
владних повноважень згідно із законом
чи договором, включаючи освітні
послуги (п.3 ч.1 ст.13 Закону).

Надання освітніх послуг у розумінні
ст.65 ЗУ «Про вищу освіту» (чинного на
час здійснення запиту на інформацію) є
платними послугами у галузі вищої
освіти, їх здійснення - правом ВНЗ, а не
делегованим повноваженням суб'єктів
владних повноважень, отже Ізмаїльський
державний гуманітарний університет в
даному випадку не є розпорядником
запитуваної ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України» інформації та не вчиняв
протиправних дій по відмові у
задоволенні запиту позивача.

Відтак, у задоволенні позовних вимог до
Ізмаїльського державного
гуманітарного університету слід
відмовити.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії виконуючого обов'язки
ректора Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткової
Галини Васильовни, що полягають у
відмові в задоволенні запиту на
інформацію та у ненаданні запитаної
належним чином засвідченої інформації
на запит на інформацію Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України", протиправними.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та
підписано 15.09.2014 року.

Суддя
М.М. Аракелян

Позов задовольнити частково.

Визнати дії виконуючого обов'язки
ректора Ізмаїльського державного
гуманітарного університету Буткової
Галини Васильовни, що полягають у
відмові в задоволенні запиту на
інформацію та у ненаданні запитаної
належним чином засвідченої інформації
на запит на інформацію Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України", протиправними.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

15 вересня 2014 року