Справа № 826/9909/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2014 року № 826/9909/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Гарника К.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" до Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві про визнання протиправними та
скасування постанов
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(далі по тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві (далі по тексту -
відповідач) в якому просить суд:
- визнати неправомірною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві від 19 червня 2014 року ВП № 43187356 про
стягнення з боржника виконавчого
- визнати неправомірною постанову
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві від 19 червня 2014
року ВП № 43187356 про стягнення з
боржника витрат на проведення
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 липня 2014 року
відмолено у відкритті провадження в
адміністративній справі в частині
позовних вимог про визнання незаконним
та скасування пункту 2 постанови
відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції в місті Києві Городньої Г.Ю. від
20 червня 2014 року про закінчення
виконавчого провадження № 43187356 щодо
виведення в окреме провадження
постанов від 19 червня 2014 року про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій та про
стягнення з боржника виконавчого
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 липня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі в решті вимог.
За результатом повторного
автоматичного розподілу,
адміністративну справу №
826/9909/14 передано на розгляд судді
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 серпня 2014 року
адміністративну справу № 826/9909/14
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні на 13
У судовому засіданні 13 серпня 2014 року
представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його. Представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, матеріали виконавчого
провадження не надав, хоча про дату, час
та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином.
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 липня 2014 року та
від 05 серпня 2014 року судом
витрбовувались завірені належним
чином копії матеріалів спірного
виконавчого провадження, проте вимоги
суду відповідачем не виконані, відтак,
суд розглядає справу за наявними
доказами.

Судом встановлено, що постановою
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві від 07 травня 2014
року відкрито виконавче провадження №
43187356 по примусовому виконанню
виконавчого листа Пролетарського суду
міста Донецька № 262/6405/13-ц виданий 29
квітня 2014 року про стягнення з ПАТ
"СК"АХА Страхування" на користь ОСОБА_2
борг у розмірі 867032,34 грн.

Зазначеною постановою надано Боржнику
семиденний строк для добровільного
виконання рішення.

У подальшому, відповідачем
винесені постанови від 19 червня 2014 року
про стягнення з боржника виконавчого
збору та витрат на проведення
виконавчих дій.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві від 20 червня 2014 року закінчено
виконавче провадження № 43187356.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що про відкриття виконавчого
провадження йому стало відомо 14 травня
2014 року, натомість Пролетарського суду
міста Донецька останнім виконано
добровільно, про що свідчать матеріали
справи.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року № 606-IV, Інструкцією про проведення
виконавчих дій, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 74/5, зареєстровану в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за N 865/4158, Конституцією України,
тощо.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Пунктом 5 цієї статті визначено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до статті 31 Закону України
"Про виконавче провадження" копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 4.1.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі
по тексту - Інструкції № 74/5)
встановлено, що державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Таким чином, відкриваючи виконавче
провадження, державний виконавець
надає боржнику семиденний строк для
добровільного виконання виконавчого
документу, який в даному випадку
(враховуючи обов'язок державного
виконавця направити Боржнику
постанову про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом із
повідомленням про вручення та
обов'язковість пересвідчення чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк) починає
перебіг з дня отримання Боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Як вже зазначалось, матеріали
виконавчого провадження
підтверджують, що виконавче
провадження № 43187356 відкрито згідно
постанови від 07 травня 2014 року, яка
отримана позивачем 14 травня 2014 року
(відповідно до інформації з сайту
Укрпошти про відстеження пересилання
поштових відправлень за штрихкодовим
ідентифікатором 552).

Судом встановлено, що в порушення вимог
частини 5 статті 25 Закону України «Про
виконавче провадження» копія
вищевказаної постанови від 07 травня 2014
року направлена на адресу позивача
лише 12 травня 2014 року, що
підтверджується інформацією з сайту
Укрпошти про відстеження пересилання
поштових відправлень.

15 травня 2014 року позивачем через
канцелярію ВДВС Подільського РУЮ в м.
Києві було здано заяву вих. № 909/26цв від
15 травня 2014 року з проханням відкласти
провадження виконавчих дій та поновити
строки для добровільного виконання
рішення (тобто на строк до 28 травня 2014
року).

19 травня 2014 року через канцелярію ВДВС
Подільського РУЮ в м. Києві позивачем
здано запит вих. №3984/26цв від 19 травня 2014
року про надання інформації по ВП
№ 43187356, а саме: повідомити чи
розглянуто заяву АТ «СК «АХА
Страхування» про поновлення строків на
добровільне виконання рішення суду
(вих. № 3909/26цв від 15 травня 2014
року) та яке по ній прийнято рішення.

Проте, як зазначає позивач,
зворотного суду не надано, станом на
момент звернення до суду відповіді від
відповідача не надійшло. Натомість, 26
травня 2014 року АТ «СК «АХА Страхування»
сплачено на реквізити ВДВС
Подільського РУЮ В м. Києві борг в
розмірі 769 579,96 грн. згідно платіжного
доручення № 109 907 від 26 травня 2014 року,
що свідчить про повне виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43187356.

Згідно пункту 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
№ 14 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії чи бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження"
витрати виконавчого провадження та
виконавчий збір стягується за
постановою державного виконавця з
боржника, якщо останній не виконав
рішення добровільно в установлений для
цього строк і воно було виконане
примусово.

Відтак, суд дійшов висновку, що
позивач (Боржник у спірному
виконавчому провадженні) добровільно
виконав виконавчий документ у
відповідності до встановленого
судовим рішенням порядку.

До того ж, Закон України "Про
виконавче провадження" визначає умови
та види примусового виконання рішення,
доказів вчинення відповідачем яких
матеріали справи не містять, що
свідчить про передчасність спірної
постанови про стягнення виконавчого
збору та встановлення обставин для
скасування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору.

Щодо визнання неправомірною та
скасування постанови Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві від 19 червня 2014
року ВП № 43187356 про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 27
цього Закону у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Згідно частини першої статті 41 Закону
України "Про виконавче провадження"
витрати органів державної виконавчої
служби, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження.

Кошти виконавчого провадження
складаються з: авансового внеску
стягувача на організацію та проведення
виконавчих дій; стягнутих з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій; інших
надходжень, що не суперечать
законодавству (ч. 3 ст. 41 ЗУ "Про
виконавче провадження").

До витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату: перевезення, зберігання і
реалізації майна боржника; послуг
експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому законом порядку до
провадження виконавчих дій; поштового
переказу стягувачу стягнених
аліментних сум; проведення розшуку
боржника, його майна або розшуку
дитини; розміщення оголошення в
засобах масової інформації;
виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень; інших витрат,
необхідних для забезпечення належної
організації виконання рішень органами
державної виконавчої служби (ч. 4 ст. 41
ЗУ "Про виконавче провадження").

Про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк (ч. 5 ст. 41 ЗУ
"Про виконавче провадження").

Враховуючи, що судом встановлено
добровільне виконання боржником
виконавчого документу, а відповідачем
не надано суду доказів вчинення дій
щодо забезпечення примусового
виконання рішень та не надано акту про
витрати на проведення виконавчих дій,
постанова Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві від 19 червня 2014 року ВП № 43187356 про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій підлягає
скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведено правомірність винесення
оскаржуваних постанов з урахуванням
вимог, встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві від 19 червня 2014 року ВП № 43187356 про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

3.Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві від 19 червня 2014 року ВП № 43187356 про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник