Справа № 2а-37/13/1213
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/25419/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Олендера І.Я.,

Штульмана І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Луганська про перерахунок
пенсії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Луганська на
постанову Ленінського районного суду
міста Луганська від 22 лютого 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Луганська про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії державному службовцю з
урахуванням інших виплат, які
зазначені в довідці про складові
заробітної плати.

Постановою Ленінського районного
суду міста Луганська від 22 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року, позов задоволено частково.
Визнано відмову відповідача щодо
перерахунку позивачу пенсії з
врахуванням інших виплат протиправною
та зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивачу з 11 червня
2012 року, з врахуванням інших виплат. В
іншій частині позовних вимог позивачу
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції у
справі, Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста
Луганська звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 працював на
посаді заступника керуючого
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів.
На теперішній час позивач перебуває на
пенсійному обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська та отримує пенсію
за віком відповідно до Закону України
«Про державну службу» з 02 березня 2011
року.

В грудні 2012 року позивач звернувся з
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська про проведення перерахунку
призначеної пенсії з урахуванням
виплачених йому сум, які входять до
структури заробітної плати державного
службовця.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, відповідач листом від 10 грудня
2012 року № 19154/02-1 відмовив у перерахунку
пенсії, посилаючись на те, що у
зазначеній довідці у графі «інші
виплати» указують такі види виплат, як
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення, грошова винагорода за
сумлінну безперервну працю та
індексація, які були нараховані та
сплачені державному службовцю у
відповідний період. А також зазначив,
що такі інші виплати, що зазначені в
довідці, не є складовими заробітної
плати державного службовця, а тому не
враховуються при розрахунку пенсії
державного службовця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що на матеріальну
допомогу на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань,
індексацію, нараховувались страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, тому дії
відповідача, який не включив зазначені
суми для визначення розміру заробітної
плати, з якої позивачу виплачується
пенсія є неправомірними і вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій, виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України № 108/95ВР «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України №
1788-XII «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За таких обставин, суд першої
інстанції, правильно встановив
обставини справи, дав належну оцінку
доказам зібраним по справі, прийняв
правильне і обґрунтоване рішення про
часткове задоволення позовних вимог, з
чим погодився і суд апеляційної
інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Луганська залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду міста Луганська від 22
лютого 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: