Справа № 826/9898/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2014 року 14:57
№ 826/9898/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О., при
секретері судового засідання
Самаренко Х.С., вирішив адміністративну
справу
за позовомОСОБА_2доГоловного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській
областіпровизнання протиправними та
скасування наказу, зобов'язання
за участю представників сторін:
представник позивача: ОСОБА_3
від відповідача: Дорошенко М.М.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 28 серпня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Київській області, в якому просить (з
урахуванням уточнених позовних вимог
від 22.08.2014 р.):

- визнати протиправним та скасувати
наказ ГУМВС України в Київській
області № 1201 від 20.06.2014 р., в частині
накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного
стягнення - звільнення з органів
внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати
наказ ГУМВС України в Київській
області № 525 о/с від 23.06.2014 р., в частині
звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх
справ;

- поновити ОСОБА_2 на службі в
Управлінні боротьби з незаконним
обігом наркотиків ГУМВС України в
Київській області на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах відділу попередження
та викриття правопорушень на об'єктах
легального обігу наркотичних засобів
Управління боротьби з незаконним
обігом наркотиків ГУМВС України в
Київській області;

- в частині поновлення ОСОБА_2 на службі,
постанову суду звернути до негайного
виконання.

- зобов'язати ГУМВС України в Київській
області виплатити середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані незаконними
діями начальника Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області, що полягають у
прийнятті наказу № 1201 від
20.06.2014 р. та наказу № 525 о/с від 23.06.2014 р.
по особовому складу відносно позивача.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити в
повному обсязі з тих підстав, що спірні
пункти наказу № 1201 від 20.06.2014 р. та
наказу № 525 о/с від 23.06.2014 р. не
відповідають дійсності, оскільки не
підтверджуються належними доказами, а
тому підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти заявлених
позовних вимог та просив суд відмовити
в їх задоволенні. Обґрунтовуючи
заперечення на позовні вимоги
зазначив, що позивачем було допущено
дисциплінарний проступок. Вказаний
проступок полягав у порушенні вимог ст.
7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України в частині
дотримання законодавства, ч. 1 ст. 236 КПК
України, що виразилося в участі у
проведенні обшуку 13.06.2014 року у гр.
ОСОБА_5 без належних на те підстав, а
тому застосування до позивача
дисциплінарного стягнення є
правомірним. Також пояснив, що при
звільненні позивача відповідачем не
було порушено вимог чинного
законодавства.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач проходив службу на посаді
старшого оперуповноваженого в ОВС
відділу попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області майор
міліції з 04.04.2014 року.

Відповідно до витягу з наказу
Головного управління МВС України в
Київській області №525 о/с від
23.06.2014 року позивача було звільнено в
запас Збройних сил за п.64 «є» (за
порушення дисципліни). Підставою
звільнення зазначено наказ ГУМВС
України в області від 20.06.2014 року №1201.

Згідно з п. 2 Наказу начальника
Головного управління МВС України в
Київській області від 20.06.2014 р. № 1201 за
порушення службової дисципліни, яке
виявилось в порушенні ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України в частині
дотримання законодавства, ч. 1 ст. 236 КПК
України, що виявилось в участі у
проведенні обшуку 13.06.2014 року у гр. Г.
без належних на те підстав, старшого
оперуповноваженого в ОВС відділу
попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області майора
міліції ОСОБА_2 було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та
наказано звільнити з органів
внутрішніх справ за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (далі -
Положення).

23.06.2014 року позивач був ознайомлений із
вказаним наказом.

На підставі наказу Головного
управління МВС України в Київській
області від 20.06.2014 р. № 1200 «Про
призначення службового розслідування»
було проведено службове розслідування
за фактом відкриття прокуратурою
Київської області кримінального
провадження за заявою громадянки
ОСОБА_6 про вимагання працівниками
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області чужого майна з
використанням службового становища та
погрозою обмеження прав і свобод.

Проведення службового розслідування
було доручено заступнику начальника
відділу інспекції з особового складу
Управління кадрового забезпечення ГУ
МВС України в Київській області
підполковнику міліції Павлюку Р.В.

20.06.2014 року Начальником ГУ МВС України в
Київській області генерал-майором
міліції Голомшою Я.Я. було затверджено
Висновок про результати службового
розслідування за фактом відкриття
кримінального провадження щодо
неправомірних дій працівників
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області.

Так, у п. 4 даного висновку було вказано,
що за порушення службової дисципліни,
яке виявилось в порушенні ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України в частині
дотримання законодавства, ч. 1 ст. 236 КПК
України, що виявилось в участі у
проведенні обшуку 13.06.2014 року у гр.
ОСОБА_5 без належних на те підстав,
старшого оперуповноваженого в ОВС
відділу попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області майора
міліції ОСОБА_2 звільнити з органів
внутрішніх справ за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

Підставою для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності стали
висновки службової перевірки.

Так, перевіркою було встановлено
наступне:

13.06.2014 року працівниками
Білоцерківського МВ у рамках
кримінального провадження №
0001463, розпочатого 20.03.2014 року за ч. 2
ст. 307 КК України, на підставі дозволу
слідчого судді Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04.06.2014 року, було проведено обшук у
гр. ОСОБА_5 (м Біла Церква, АДРЕСА_1);

у проведенні обшуку з невстановлених
причин брали участь начальник сектору
організації оперативної роботи та
контролю за діяльністю
міськрайлінорганів у протидії
наркозлочинності УБНОН ГУМВС України
Київській області майор міліції Яценко
Сергій Миколайович та старший
оперуповноважений в ОВС відділу
попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області майор
міліції ОСОБА_2;

у діях позивача вбачається порушення
вимог ч. 1 ст. 236 КПК України «Виконання
ухвали про дозвіл на обшук житла чи
іншого володіння особи», у якій
зазначено що для участі в проведенні
обшуку може бути запрошений
потерпілий, підозрюваний захисник,
представник та інші учасники
кримінального провадження. З метою
одержання допомоги з питань, що
потребують спеціальних знань, слідчий
прокурор для участі в обшуку має право
запросити спеціалістів. Слідчий
прокурор вживає належних заходів для
забезпечення присутності під час
проведення обшуку осіб, чиї права та
законні інтереси можуть бути обмежені
або порушені. ОСОБА_2 для участі в
обшуку запрошено не було.

На думку відповідача, під час
проведення службового розслідування
позивач виявив нещирість, надавав
неправдиві пояснення, про участь у
проведенні обшуку та його результати
керівництву УБНОН не доповів.

Після проведення обшуку гр. Г.
звернулась до прокуратури Київської
області із заявою про вимагання
працівниками Білоцерківського МВ
ГУМВС України в Київській області
чужого майна з використанням
службового становища та погрозою
обмеження прав і свобод. За цим фактом
14.06.2014 року відкрито кримінальне
провадження № 0000228 за ч. 2 ст. 189 КК
України.

На думку відповідача позивач надав
неправдиві відомості, стосовно того, що
він не приймав участі у проведенні
обшуку, оскільки це спростовується
поясненнями осіб, які безпосередньо
проводили обшук, а саме, слідчого Сушка
С.Ю. та капітана міліції ОСОБА_10

Посилаючись на те, що позивач для
проведення обшуку за вказаною адресою
не направлявся, відповідач дійшов
висновку про порушення позивачем вимог
ст. 7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України в частині
дотримання законодавства, ч. 1 ст. 236 КПК
України, щодо проведення обшуку 13.06.2014
року у гр. ОСОБА_5 без належних на те
підстав.

Позивач в свою чергу зазначає, що був
присутнім у квартирі під час
зазначеного обшуку, але не з метою його
проведення, оскільки приїхав до ОСОБА_10
забрати рапорт на отримання грошових
коштів для здійснення оперативних
закупівель, тобто виконання своїх
службових обов'язків (копія рапорту
наявна у справі).

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення позивача,
представників сторін, свідків
дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Посилання відповідача на те, що позивач
не повідомивши свого керівництва 13.06.2014
року самовільно поїхав до м. Біла
Церква з метою проводити обшук,
спростовується поясненнями заступника
начальника УБНОН ГУМВС України в
Київській області Хахуляка Олега
Несторовича. В яких він зазначив, що
13.06.2014 року начальник сектору УБНОН
ГУМВС України в Київській області
Яценко С.М. та старшим
оперуповноваженим в ОВС відділу
попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області майором
міліції ОСОБА_2 здійснять виїзд до м.
Біла Церква для роботи по матеріалам
ОРС, яке знаходиться у провадженні
ОСОБА_2 У другій половині дня Яценко С.М.
зателефонувавши Хахуляку О.Н. доповів,
що вони зустрінуться з начальником
СБНОН Білоцерківського МВ ГУМВС
України в Київській області ОСОБА_10
так, як останній мав передати рапорт на
отримання грошових коштів за ст. 9
Кошторису МВС для проведення
оперативних закупівель (а.с. 95-96).

Суд звертає увагу на те, що вказані
пояснення були надані суду
відповідачем, та досліджені під час
проведення службової перевірки
відносно позивача 20.06.2014 року. Отже не
знати про вказані обставини відповідач
не міг.

У протоколі обшуку складеного 13.06.2014
року старшим слідчий СВ
Білоцерківського МВ капітаном міліції
ОСОБА_12 у м. Біла Церква (на виконання
ухвали слідчого судді №
357/7397/14-к/кс/357/946/14 від 04.06.2014 року),
проведеного в період з 19 год 20 хв до 20
год 40 хв, докази на підтвердження, що
обшук було проведено старшим
оперуповноваженим в ОВС відділу
попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області майором
міліції ОСОБА_2 відсутні.

Враховуючи, що одні і ті ж обставини, а
саме пояснення посадових осіб, які були
присутні під час зазначеного обшуку,
відносно участі позивача в обшуку
трактуються сторонами у справі
нарізно, судом було викликано та
допитано у судовому засіданні 19.08.2014
року свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в порядку ст.
141 Кодексу адміністративного
судочинства України були повідомлені
судом про кримінальну
відповідальність за завідомо
неправдиві покази та відмову від
давання показів відповідно до ст. ст.
384,385 КК України, присяга наявна у
справі.

Так, судом встановлено та підтверджено
допитами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12, що
13.06.2014 року у зв'язку з
оперативно-розшуковими заходами в
рамках оперативно-розшукової справи
«Захист» позивач виконував свої
службові обов'язки спільно з
начальником сектору організації
оперативної роботи та контролю за
діяльністю міськрайлінорганів у
протидії наркозлочинності УБНОН ГУМВС
України в Київській області майором
міліції Яценком С.М. в Білоцерківському
районі Київської області. З метою
отримання рапорту на отримання коштів
спеціального призначення для
проведення оперативної закупівлі
Яценко С.М. зателефонував до начальника
СБНОН Білоцерківського МВ ГУМВС
України в Київській області ОСОБА_10 для
написання останнім вказаного рапорту.
ОСОБА_10 повідомив, що він перебуває на
обшуці та запропонував ОСОБА_2 з
Яценком С.М. під'їхати до нього.
Прибувши за вказаною ОСОБА_10 адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та Яценком С.М. було
виявлено, що в квартирі гр. ОСОБА_5
проводиться санкціонований судом
обшук у кримінальному провадженні №
0001463 від 20.03.2014 за ознаками ст.307 ч.2
КК України відносно гр. ОСОБА_5
Оскільки, ОСОБА_10 приймав участь у
зазначеному обшуці, ОСОБА_2 разом з
Яценком С.М. зачекали коли останній
звільнився та склав їм рапорт на
отримання коштів спеціального
призначення для проведення
оперативної закупівлі. Під час
проведення зазначеного обшуку, ОСОБА_2
був присутній з дозволу слідчого
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області ОСОБА_12, який
керуючись ч. 3 ст. 236 КПК України
заборонив присутнім залишити місце
обшуку до його завершення.

В ході проведення обшуку, з учасниками
процесуальної дії ОСОБА_2 не
спілкувався, участі в яких-небудь
процесуальних і тим більше
протиправних діях не приймав.

Відповідно до ст. 236 КПК України ухвала
про дозвіл на обшук житла чи іншого
володіння особи може бути виконана
слідчим чи прокурором. Для участі в
проведенні обшуку може бути запрошений
потерпілий, підозрюваний, захисник,
представник та інші учасники
кримінального провадження. З метою
одержання допомоги з питань, що
потребують спеціальних знань, слідчий,
прокурор для участі в обшуку має право
запросити спеціалістів. Слідчий,
прокурор вживає належних заходів для
забезпечення присутності під час
проведення обшуку осіб, чиї права та
законні інтереси можуть бути обмежені
або порушені.

Слідчий, прокурор має право заборонити
будь-якій особі залишити місце обшуку
до його закінчення та вчиняти будь-які
дії, що заважають проведенню обшуку.
Невиконання цих вимог тягне за собою
передбачену законом відповідальність.

Наведене вище, підтверджує, що ОСОБА_2
не був учасником процесуальної дії -
обшуку, а був присутнім під час обшуку.
Зазначена обставина підтверджується
також протоколом обшуку, оскільки у
зазначеному протоколі ОСОБА_2 не
зазначений як учасник обшуку.

Таким чином, відповідачем не доведено в
діях позивача порушення вимог чинного
законодавства, як то проведення обшуку
без наявності законних на це підстав.
Отже, застосування до позивача
дисциплінарного стягнення, а саме
звільнення є безпідставним.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року
N 3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII)
основними обов'язками державних
службовців є, у тому числі, додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань
державних органів відповідно до їх
компетенції; недопущення порушень прав
і свобод людини та громадянина;
сумлінне виконання своїх службових
обов'язків, ініціатива і творчість в
роботі. Державний службовець повинен
діяти в межах своїх повноважень.

Згідно зі ст.14 цього Закону
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначено Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР
від 29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення).

Зазначеним положенням визначено, що
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією та
іншими законодавчими актами, а їх
права, обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням.

Пунктом 11 Положення встановлено, що
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ приймають
Присягу відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 23 Положення, особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначено Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Законом України від 22 лютого 2006 року №
3460-IV.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту ОВС
встановлено, що службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС
службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути вічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння

встановленої форми одягу, вітання та
етикету; з гідністю і честю поводитися
в позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють; берегти та підтримувати в
належному стані передані їй в
користування вогнепальну зброю,
спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
особа рядового або начальницького
складу повинна вжити заходів щодо
припинення цих порушень та доповісти
про це безпосередньому або старшому
прямому начальникові.

Слід зазначити, що проведення
службового розслідування від 20.06.2014
року на підставі якого видано накази №
1201 від 20.06.2014 та № 525 о/с від ГУМВС
України було здійснено відповідачем, з
посиланням на заяву громадянки ОСОБА_6
щодо вимагання працівниками
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області чужого майна з
використанням службового становища.

Отже, наказ на підставі якого
призначено службове розслідування,
видано за № 1200 від 20.06.2014 року
стосується саме можливих незаконних
дій працівників Білоцерківського МВ
ГУМВС України в Київській області, і аж
ніяк не стосується ОСОБА_2 - працівника
УБНОН ГУМВС України в Київській
області і тим більше не з метою
з'ясування дисциплінарного проступку в
діях позивача.

Тобто, мета та підстава проведення
службового розслідування не
відповідає висновку самого службового
розслідування. Крім того, більшість
пояснень учасників службового
розслідування, а саме ОСОБА_12, ОСОБА_10,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, датовані 14.06.2014
року. Зазначені пояснення, на яких
ґрунтується висновок службового
розслідування, є недопустимими та
неналежними доказами, оскільки
отримані, ще до призначення службового
розслідування та в порушення
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в ОВС України,
затвердженої наказом МВС України № 230
від 12.03.2013 року (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230,
підставами для проведення службового
розслідування є порушення особами РНС
службової дисципліни, у тому числі
скоєння кримінальних або
адміністративних правопорушень,
знищення або втрата службових
документів, доручених або охоронюваних
матеріальних цінностей, вчинення
особами РНС діянь, які порушують права
і свободи громадян, службову
дисципліну, інші події, пов'язані із
загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх
травмуванням (пораненням), а також
події, які сталися за участю осіб РНС і
можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з ч. 6 п. 1.2 Інструкції № 230 про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, службове розслідування
- це комплекс заходів, які здійснюються
у межах компетенції з метою уточнення
причин і умов подій, що стали підставою
для призначення службового
розслідування, ступеня вини особи
(осіб), якою (якими) вчинено
дисциплінарний проступок.

Таким чином, досліджені в судових
засіданнях пояснення учасників
службового розслідування не містять
конкретного посилання на факт вчинення
ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, суті
цього проступку.

Крім того, в супереч наведених норм у
висновку службового розслідування від
20.06.2014 року, не надано належної оцінки
та не перевірено відповідними доказами
пояснення ОСОБА_2 від 20.06.2014 року,
відносно того, що під час проведення
обшуку в помешканні ОСОБА_5, він жодної
участі у проведенні обшуку не приймав,
а був присутнім до його завершення з
метою отримання рапорту від ОСОБА_10

Проте, особа, яка проводила службове
розслідування ігноруючи свої обов'язки
не вжила заходів для повного
об'єктивного і всебічного
розслідування обставин порушень,
скоєних особами рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, виявлення причин та
умов, що сприяли їхньому скоєнню,
встановлення винних і забезпечення
правильного застосування чинних
нормативних актів. Зокрема, не опитано
ОСОБА_5, двох понятих, які були присутні
під час обшуку.

Крім того, пунктом 8.3 Інструкції,
встановлено, що у висновку по
результатах службового розслідування,
поряд з іншими обставинами, має бути
сформульовано суть встановленого
порушення та його наслідки, чим
підтверджується чи виключається вина
працівника, обставини, що пом'якшують
чи обтяжують ступінь відповідальності,
а також ставлення до скоєного, причини
та умови, що сприяли порушенню,
прийняті або запропоновані заходи по
їх усуненню. Проте, жоден з перелічених
вище критеріїв, при обрані виду
стягнення, не було враховано, при
проведенні службового розслідування,
стосовно позивача.

За результатами службового
розслідування відповідачем прийнято
наказ про звільнення позивача із
займаної посади, що також є предметом
розгляду у межах даної
адміністративної справи і якому суд
зобов'язаний надати належну оцінку, у
тому числі в контексті матеріалів
службового розслідування.

Разом з тим, оцінюючи висновки
службового розслідування та прийняті
на їх основі накази, якими ОСОБА_2
звільнено з посади, суд приходить до
висновку про їх необґрунтованість з
наступних підстав.

Жодних доказів на підтвердження того,
що позивачем здійснювалися дії щодо
проведення обшуку 13.06.2014 року у гр.
ОСОБА_5 відповідачем суду не надано.

Водночас інших документів, які б
свідчили про невиконання позивачем
своїх обов'язків відповідачем суду не
надано.

Аналізуючи законодавство щодо порядку
притягнення службовців до
відповідальності за дисциплінарні
проступки суд дійшов висновку, що
дисциплінарне провадження передбачає
порушення дисциплінарної справи,
розслідування обставин проступку,
розгляд справи посадовою особою,
прийняття рішення за наслідками
розгляду.

Зокрема, висновок службового
розслідування повинен містити привід
для призначення службового
розслідування, суть встановленого
порушення та його наслідки, чим
підтверджується чи виключається вина
працівника, обставини, що пом'якшують і
посилюють його відповідальність,
причини та умови, що сприяли порушенню,
прийняті або запропоновані заходи по
їх усуненню, пропозиції про
застосування конкретного виду
дисциплінарного стягнення або міри
громадського впливу, направлення
матеріалів в слідчі органи або про
припинення службового розслідування.

З висновку службового розслідування
щодо ОСОБА_2 вбачається, що в ході
проведення службового розслідування
та при виданні оскаржуваних наказів,
відповідачем не проведено
об'єктивного, повного та всебічного
дослідження обставин; не встановлено
та не обґрунтовано, в чому полягає
провина позивача, тяжкість вчиненого
проступку; не доведено вину в скоєнні
проступків, що, в свою чергу, спричинило
застосування дисциплінарного
стягнення, у вигляді звільнення з
посади, що за даних обставин є
неправомірним та не ґрунтується на
нормі закону.

З урахуванням зазначеного, на підставі
встановлених в судовому засіданні
фактів та обставин, враховуючи, що
докази, наведені відповідачем не дають
підстав вважати що службове
розслідування проведено всебічно і
повно, а позивачем доведено суду
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд приходить до висновку, що
пункт 2 наказу ГУ МВС України в
Київській області від 20 червня 2014 року
№1201, а відповідно і наказ ГУ МВС
України в Київській області від 23
червня 2014 року №525 о/с в частині, що
стосується ОСОБА_2, як такий, що
прийнятий на підставі наказу від 20
червня 2014 року №1201 підлягають
скасуванню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, зважаючи на
взаємний та достатній зв'язок доказів у
їх сукупності, та враховуючи, що докази,
наведені відповідачем у запереченнях
на позов, не спростовують доводи
позивача, суд дійшов висновку, що
адміністративний підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_2 задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області № 1201 від 20.06.2014 р. в
частині накладення на ОСОБА_2
дисциплінарного стягнення - звільнення
з органів внутрішніх справ.

3. Визнати протиправним та
скасувати наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області № 525 о/с від 23.06.2014
р., в частині звільнення ОСОБА_2 з
органів внутрішніх справ.

4. Поновити ОСОБА_2 на службі
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах відділу попередження
та викриття правопорушень на об'єктах
легального обігу наркотичних засобів
Управління боротьби з незаконним
обігом наркотиків ГУМВС України в
Київській області.

5. Зобов'язати Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області
виплатити середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 24 червня 2014 року
по 28 серпня 2014 року.

6. Допустити негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
ОСОБА_2 на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах відділу попередження
та викриття правопорушень на об'єктах
легального обігу наркотичних засобів
Управління боротьби з незаконним
обігом наркотиків ГУМВС України в
Київській області з 24 червня 2014 року та
присудження виплати йому середнього
заробітку в межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 01.09.2014
р.