Справа № 241/565/14-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Демочко Д.О.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
справа №241/565/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Компанієць І.Д.,
Шальєвої В.А., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Першотравневого районного суду
Донецької області від 11 червня 2014 року
у справі № 241/565/14-а за позовом ОСОБА_2
до Урзуфської сільської ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Урзуфської сільської
ради, в якому просив визнати
протиправними дії відповідача та
скасувати рішення відповідача № 6/64-507
від 21 березня 2014 року, яким відмовлено в
задоволенні клопотання про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо отримання у власність
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва на териї Урзуф,
Донецької області та зобов'язати
відповідача повторно розглянути на
найближчій сесії Урзуфської сільської
ради вищевказане клопотання та
прийняти законне, обгрунтоване та
вмотивоване рішення згідно із
положенням частини 7 статті 118
Земельного кодексу України (а.с. 2).

Постановою Першотравневого районного
суду Донецької області від 11 червня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 32-34).

Позивач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі (а.с. 39-41).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що суд першої
інстанції неправильно застосував
положення ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу
України. Крім, того в доводах
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції не було враховано, що
визначення меж запитуваної земельної
ділянки може бути здійснено відповідно
до закону лише на наступній стадії
процесу відведення земельної ділянки у
власність - стадії розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Тому, апелянт наголошує на тому, що на
графічному матеріалі, який було подано
до Урзуфської сільської ради у якості
додатку до клопотання про виділення
земельної ділянки, позивачем
самостійно зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки шляхом
обведення пунктирною лінією певної
земельної площі та позначення цієї
території відтінком темного кольору.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Від
апелянта надійшло клопотання про
розгляд справи у її відсутність. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зробив
висновок про те, що відповідачем не
допущено порушень при розгляді
клопотання позивачки про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою по відведенню земельної
ділянки, та акцентував увагу на те, що
позивачу не відмовлено в наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою, а рекомендовано
звернутися із вказаним клопотанням
після розробки проекту розширення меж
Урзуфської сілької ради.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_2 звернулась до
Урзуфської сільської ради 30 січня 2014
року, з клопотанням, в якому просила
визначити без її погодження та
виділити їй земельну ділянку
орієнтованим розміром до 0,10 га в межах
с. Урзуф та надати дозвіл на розробку
проекту землеустрою по відведенню
земельної ділянки та безоплатної
передачі їй у власність для
індивідуального дачного будівництва
(а.с.4-5).

До клопотання позивачем було додано
графічний матеріал з бажаним місцем
розташування земельної ділянки, в
межах території (с. Урзуф, Донецька
область).

Як вбачається з рішення Урзуфської
сільської ради № 6/64-507 від 21 березня 2014
року, у задоволенні клопотання ОСОБА_2
було відмовлено та рекомендовано
звернутися із клопотанням після
розробки проекту розширення меж
Урзуфської сільської ради, з
посиланням на те, що згідно з
інформацією, якою володіє Урзуфська
сільська Рада, на зазначеній території,
що вказана в доданих до заяви графічних
матеріалах, всі землі державної чи
комунальної власності, що можуть бути
використані під забудову вже надані у
користування.

Як вбачається з копії технічного
завдання на встановлення і зміни меж с.
Урзуф та селища Бабах-Тарама від 19
грудня 2012 року, наданого Урзуфською
сільською радою, начальником Головного
управління Держземагенства у
Донецькій області затверджено
завдання на розробку проекту
землеустрою встановлення і зміни меж с.
Урзуф та селища Бабах-Тарама, яке
погоджено із начальником ДРФ ДП «Центр
ДЗК» та начальником Держземагенства у
Першотравневому районі (а.с.19-20).

Як вбачається з протоколу засідання
постійної комісії Урзуфської
сільської ради з питань
агропромислового комплексу,
соціального розвитку села і
регулювання земельних відносин від 20
березня 2014 року, на даному засіданні
було вирішено направити клопотання
ОСОБА_2 на розгляд сесії ради та
рекомендувати сільській раді
відмовити у задоволенні клопотання та
запропонувати громадянці ОСОБА_2
звернутися із клопотанням після
розробки проекту розширення меж
Урзуфської сільської ради, а також
повідомити, що згідно з інформацією,
якою володіє Урзуфська сільська рада,
на зазначеній території, що вказана у
доданих до заяви графічних матеріалах,
всі землі державної чи комунальної
власності, що можуть бути використані
під забудову вже надані у користування
(а.с.21).

Як вбачається з рішення Урзуфської
сільської ради № 6/61-501 від 30 грудня 2013
року, було вирішено розпочати роботи по
розробці проекту землеустрою щодо
встановлення (змін) меж населеного
пункту с. Урзуф та с. Бабах-Тарама
Урзуфської сільської ради (а.с.24).

Зазначені обставини не були
спростовані як в суді першої так і
апеляційної інстанції.

Спірним питанням у даній справі є
надання дозволу позивачу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в межах
населеного пункту с. Урзуф
Першотравневого району Донецької
області для індивідуального дачного
будівництва.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного
кодексу України сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України передбачено, що відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державний земельний кадастр»
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

При цьому ст. 6 Закону України «Про
державний земельний кадастр»
встановлено, що ведення та
адміністрування Державного земельного
кадастру забезпечуються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про
державний земельний кадастр"
кадастрова карта (план) ведеться для
актуалізованого відображення у часі
об'єктів Державного земельного
кадастру у межах кадастрового
кварталу, кадастрової зони, у цілому в
межах території
адміністративно-територіальної
одиниці (село, селище, місто, район,
область, Автономна Республіка Крим).
Кадастрова карта (план) ведеться в
електронній (цифровій) формі. Зміст та
вимоги щодо відображення інформації на
кадастровій карті (плані)
встановлюються «Порядком ведення
Державного земельного кадастру»
затвердженого постановою КМУ від 17
жовтня 2012 року № 1051.

Викопіювання з кадастрової карти
(плану) може бути надане фізичним та
юридичним особам. Порядок надання
такого викопіювання встановлюється
Порядком ведення Державного
земельного кадастру.

Пунктами 46-48 вищевказаного Порядку
передбачено, що з метою надання
фізичним та юридичним особам
актуальної картографічної інформації
про об'єкти Державного земельного
кадастру згідно з пунктами 162 - 199 цього
Порядку виготовляється викопіювання з
кадастрової карти (плану) та іншої
картографічної документації
Державного земельного кадастру за
формою згідно з додатком 7.

Викопіювання виготовляється в
масштабі, який забезпечує чітке
відображення усіх елементів
картографічної основи Державного
земельного кадастру та відображених на
ній відомостей Державного земельного
кадастру.

Вид картографічної основи та перелік
відомостей Державного земельного
кадастру, які відображаються на
викопіюванні, визначаються фізичними
та юридичними особами під час подання
згідно з пунктами 162 - 199 цього Порядку
заяви про отримання викопіювання.

Судова колегія звертає увагу, що
позивач звернувся з клопотанням до
Урзуфської сільської ради щодо надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки, до якого було додано графічні
матеріали з бажаним місцем
розташування земельної ділянки, в
межах території, що виділена (с. Урзуф,
Донецька область) та графічну карту
кадастрового розподілу з бажаним
місцем розташування земельної ділянки,
в межах території, що виділена (с. Урзуф,
Донецька область), при цьому на
вказаних документах позначені лише
межі с. Урзуф та не можливо зрозуміти,
яку саме земельну ділянку бажає
отримати позивачка.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог,
оскільки згідно вимог чинного
законодавства Урзуфська сільська рада
повинна розглядати питання щодо
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення конкретно
визначеної земельної ділянки з певними
межами, місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами,
відомостями щодо ії категорії, форми
власності та інше.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції. В судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частину.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Першотравневого районного суду
Донецької області від 11 червня 2014 року
у справі № 241/565/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Першотравневого
районного суду Донецької області від
11 червня 2014 року у справі № 241/565/14-а -
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць

В.А. Шальєва