Справа № 821/2962/14
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2962/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області до товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія" Елемент
Стор Україна" про застосування арешту
на кошти, що знаходяться на рахунках у
банках,

встановив:

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- позивач, ДПІ) звернулась до суду з
адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія" Елемент
Стор Україна" (далі- відповідач, ТОВ
"Компанія" Елемент Стор Україна",
товариство) про застосування арешту на
кошти, що знаходяться на рахунках у
банках.

Адміністративний позов обгрунтований
тим, що відповідачем у порушення
вимог підпункту 16.1.13 пункту 16.1 статті
16 Податкового кодексу України не
допущено посадову особу ДПІ до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки за
наявності законних підстав. За
фактом недопуску до перевірки ДПІ
складено акт від 28 липня 2014 року. На
підставі звернення начальника
управління доходів і зборів з
фізичних осіб, керівником органу
доходів і зборів було прийнято
рішення про застосування умовного
адміністративного арешту майна
платника податків від 29 липня 2014
року. Позивачем зазначено, що недопуск
посадових осіб контролюючого органу
до перевірки є підставою для
звернення до суду з позовною заявою
про арешт коштів на рахунку платника
податків, тому просить застосувати
арешт на кошти, що знаходяться на
відкритих розрахункових рахунках ТОВ
"Компанія" Елемент Стор Україна" у
банках.

Представником позивача надано до
суду клопотання про розгляд справи
в порядку письмового провадження. На
позовних вимогах наполягає.

Від відповідача до суду надійшло
клопотання щодо розгляду справи в
письмовому провадженні та письмове
пояснення, в якому зазначено, що 28
липня 2014 року особою, яка
представилась податковим інспектором
та надала копію наказу про
проведення перевірки ТОВ "Компанія"
Елемент Стор Україна" та направлення
на її здійснення, усупереч положенням
статті 81 Податкового кодексу
України, не було пред'явлено
службового посвідчення, що
унеможливило проведення
ідентифікації її посади і прізвища
із вказаними у направленні.
Відповідачем зауважено, що він
скористався правом, встановленим
п.81.1 Податкового кодексу України, у
вигляді недопуску до проведення
перевірки, про що власноруч зазначив
на бланку направлення. Крім того,
керівником товариства вказано, що
позивач вже звертався до суду з
поданням про підтвердження
обгрунтованості адміністративного
арешту майна ТОВ "Компанія" Елемент
Стор Україна", зафіксованого у
рішенні від 29 липня 2014 року, але
суд у задоволенні його вимог
відмовив. Відповідач вважає, що за
даних обставин, рішення про
застосування до товариства
адміністративного арешту майна
та/або коштів є необгрунтованим.
Зауважив, що посадові особи ДПІ
будуть безперешкодно допущені до
проведення перевірки в разі
дотримання відповідних вимог
законодавства України.

Згідно з ч.4 ст. 122 КАС України особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

28 липня 2014 року на підставі наказу
начальника ДПІ про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Компанія" Елемент Стор
Україна" № 958 від 28 липня 2014 року та
направлення на перевірку № 714/21032206
від 28 липня 2014 року головним
державним ревізором - інспектором
відділу податкового аудиту ОСОБА_1
здійснено вихід за адресою ТОВ
"Компанія" Елемент Стор Україна" для
проведення контролюючого заходу.

Вказані документи (копія наказу та
направлення) були пред'явлені
директору товариства ОСОБА_2, однак
посадова особа ТОВ "Компанія" Елемент
Стор Україна" відмовилась від
підписання направлення на перевірку,
отримання копії наказу та надання
документів для перевірки, про що
свідчить акт позивача від 28 липня
2014 року № 395/21-03-22-04/38906466 "Про відмову
від допуску посадової особи до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Компанія" Елемент Стор Україна".

За результатами розгляду звернення
начальника управління доходів і
зборів з фізичних осіб та доданих до
нього матеріалів, 29 липня 2014 року о
12:00 годині начальником Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області було прийнято
рішення про застосування умовного
адміністративного арешту майна
платника податків.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Підпунктом 21.1.1. п.21.1. ст. 21
Податкового кодексу України (далі -
ПКУ) встановлено, що посадові особи
контролюючих органів зобов'язані:
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами.

Згідно з п. 81.3. ст. 83 ПКУ під час
проведення перевірок посадові
(службові) особи органів державної
служби повинні діяти у межах
повноважень, визначених цим Кодексом.

Так, посадові особи контролюючого
органу мають право приступити до
проведення документальної виїзної
перевірки, фактичної перевірки за
наявності підстав для їх проведення,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення або надіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки...;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

При цьому, непред'явлення цих
документів є підставою для
недопущення посадових (службових) осіб
контролюючого органу до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки (п.81.1. ПКУ).

Згідно з приписами п.п. 3 п.3.1 розділу III
Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України 10 жовтня 2013 року № 568,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 31 жовтня 2013 року за №
1839/243713.1. (далі - Порядок) арешт майна
може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин:
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб органу доходів і зборів.

Пунктом 4.1. розділу IVПорядку
визначено, що керівник органу доходів
і зборів (його заступник) за наявності
однієї з обставин, визначених розділом
III цього Порядку, та на підставі
звернення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків (додаток 1)
відповідного підрозділу, який у межах
своїх повноважень встановлює такі
обставини, приймає рішення про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків (додаток 2).

Податковим кодексом України
розрізняються поняття арешту майна
платника податків та арешту коштів на
банківському рахунку.

Так, згідно абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПКУ
арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПКУ арешт на
майно може бути накладено рішенням
керівника органу державної податкової
служби (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

Таким чином, застосування
адміністративного арешту коштів на
рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду, у
цьому разі відповідне рішення
керівника податкового органу або його
заступника не приймається, тому
реалізація права податкового органу на
застосування адміністративного арешту
коштів на рахунках платника податків
може здійснюватись виключно шляхом
безпосереднього звернення до
адміністративного суду з позовом про
застосування арешту на кошти, що
знаходяться на рахунках у банках.

Відповідно до п.п.1 п. 8.2. розділу VIII
Порядку припинення адміністративного
арешту майна платника податків
здійснюється у зв'язку з: відсутністю
протягом строку, зазначеного у пункті
4.2 розділу IV цього Порядку, рішення суду
про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, як вбачається зі змісту позовної
заяви та доданих до неї матеріалів,
підставою для звернення Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області з позовом про
арешт коштів відповідача на рахунках у
банках стала відмова товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія"
Елемент Стор Україна" від допуску
посадових осіб податкового органу до
документальної позапланової виїзної
перевірки 28 липня 2014 року за
наявності законних підстав. Ці ж
обставини слугували підставою для
прийняття керівником органу доходів і
зборів 29 липня 2014 року о 12:00 год.
рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Судом з'ясовано, що для підтвердження
обґрунтованості арешту майна
відповідача позивач звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду із
відповідним поданням (справа
№821/2961/14/2170). У ході судового розгляду
подання було встановлено, що головним
державним ревізором - інспектором
відділу податкового аудиту ОСОБА_1
при здійсненні виходу на перевірку
ТОВ "Компанія" Елемент Стор Україна",
усупереч вимогам абзацу 2 пункту 81.1
статті 81 Податкового кодексу України,
не представлено відповідачеві
службове посвідчення. Постановою
Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 серпня
2014 року у задоволенні подання
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія" Елемент
Стор Україна" про підтвердження
обгрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків
згідно з рішенням начальника ДПІ від
29 липня 2014 року відмовлено у
повному обсязі. Постанова суду
набрала законної сили.

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено,
що обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відтак, положення частини 1 статті 72
КАС України, що обумовлює підставу
для звільнення від подальшого
доказування, спростовує доводи
позивача у даній справі про наявність
законних підстав для проведення
перевірки, до якої відповідач не
допустив посадових осіб ДПІ.

Виходячи зі змісту п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПКУ,
за відсутності законних підстав для
проведення перевірки, відмова платника
податку від допуску до перевірки не
може мати наслідки у вигляді прийняття
рішення про арешт коштів.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що саме
відсутність права у посадових осіб
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
проведення перевірки 28 липня 2014 року є
підставою для відмови у задоволенні
даного позову про застосування арешту
на кошти, що знаходяться на рахунках у
банках ТОВ "Компанія" Елемент Стор
Україна".

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 122, 158 -
163,167 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Гомельчук С.В.

кат. 8.2.2