Справа № 809/2642/14
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.
справа № 809/2642/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання
Драгомирецького І.М.

представника позивача: Державної
податкової інспекції у Снятинському
районі Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області - не з'явився,

відповідача: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в сумі 339,67 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківським окружним
адміністративним судом 11.08.2014 року
відкрито провадження у справі за
позовом Державної податкової
інспекції у Снятинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі по
тексту - позивач, Державна податкова
інспекція у Снятинському районі) до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
по тексту - відповідач) про стягнення
податкового боргу в сумі 339,67 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
порушення вимог частини 1 статті 67
Конституції України, статті 36, пункту
57.3 статті 57 Податкового кодексу
України відповідачем не сплачено в
повному обсязі зобов'язання за
штрафними санкціями з податку на
доходи фізичних осіб, застосоване
податковим повідомлення-рішенням від
31.10.2013 року за № на суму
340,00 гривень, за не подання декларацій
про майновий стан і доходи за 2011-2012
роки. Дана сума зобов'язань є
узгодженим податковим боргом
відповідача, який станом на день
звернення до адміністративного суду,
із урахуванням часткової сплати
(зарахування у зв'язку із переплатою) в
сумі 0,33 гривень, становить 339,67 гривень,
та несплачений фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 до бюджету.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Однак, 21.08.2014 року
від позивача на адресу суду надійшло
письмове клопотання про розгляд справи
без участі представника Державної
податкової інспекції у Снятинському
районі Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області. Позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив позов
задовольнити (а.с. 19, 20).

Відповідач чи його представник у
судове засідання призначене на 26.08.2014
року не з'явився. Відповідач належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання, що
підтверджується отриманим 13.08.2014 року
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення, яке
містяться в матеріалах справи (а.с. 18).
Причини своєї неявки не повідомив, із
клопотаннями про відкладення розгляду
справи чи розгляду справи без участі
представника відповідача, останній до
суду не звертався.

Відповідно до приписів частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Судом, за умови належного повідомлення
відповідача про розгляд справи у
відповідності до вимог частини 3 статті
33 і частини 3 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, продовжено розгляд справи за
відсутності відповідача на підставі
частини 4 статті 128 коментованого
Кодексу.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши зібрані по справі докази, в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального права, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд виходить з таких підстав та
мотивів.

Судом встановлено, що відповідач 03.03.2003
року зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа, що підтверджується Свідоцтвом
про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи (а.с. 7). Взятий, 03.03.2003 року на облік
Державною податковою інспекцією у
Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області як платник
податків і зборів.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачем
врегульовані положеннями Податкового
кодексу України.

Конституційний обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом
визначений частиною 1 статті 67
Конституції України.

Податковий кодекс України з 01.01.2011 року
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36
вказаного Кодексу податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом або законами з
питань митної справи.

Згідно статті 38 Податкового кодексу
України виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Пунктом 15.1 статті 15 зазначеного
Кодексу визначено, що платниками
податків визнаються фізичні особи
(резиденти і нерезиденти України),
юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.3. пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Податок на доходи фізичних осіб, який є
предметом стягнення за даним
адміністративним позовом, відповідно
до підпункту 9.1.2. пункту 9.1 статті 9
Податкового кодексу України належить
до загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкові платежі).

Досліджуючи обставини про наявність
податкового боргу з податку на доходи
фізичних осіб, визначеного відповідачу
податковим повідомлення-рішенням за
№ від 31.10.2014 року, суд зазначає
наступне.

Відповідач згідно підпункту 162.1.1.
пункту 162.1. статті 162 Податкового
кодексу України, є платником податку на
доходи фізичних осіб.

У відповідності до пункту 49.2. статті 49
коментованого Кодексу платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений Податковим кодексом
України звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Відповідно до підпункту ''в'' пункту 176.1
статті 176 Податкового кодексу України
платники податку, серед іншого,
зобов'язані подавати податкову
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього розділу таке
подання є обов'язковим.

Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному року для
платників податку на доходи фізичних
осіб - підприємців - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5.
пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу
України).

Згідно пунктів 177.5, 177.11 статті 177
Податкового кодексу України фізичні
особи-підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

Фізичні особи-підприємці подають річну
податкову декларацію у строк,
визначений підпунктом 49.18.5. пункту 49.18
статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з
доходами від підприємницької
діяльності мають зазначатися інші
доходи з джерел їх походження з України
та іноземні доходи.

Пунктом 179.1 статті 179 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податку зобов'язаний подавати річну
декларацію про майновий стан і доходи
(податкову декларацію) відповідно до
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 179.5 статті 179 вказаного
Кодексу, податкова декларація про
майновий стан і доходи заповнюється
платником податку самостійно або іншою
особою, нотаріально уповноваженою
платником податку здійснювати таке
заповнення, у порядку, передбаченому
главою 2 розділу II цього Кодексу.

Статтею 75 Податкового кодексу України
визначено, що органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

У судовому засідання встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Снятинському районі 15.10.2013 року за
результатами перевірки своєчасності
подання податкової звітності, складено
акт за №491/17-НОМЕР_1, яким встановлено
порушення відповідачем підпункту "в"
пункту 176.1 статті 176, пункту 177.5 статті 177
та підпункту 49.18.5. пункту 49.18 статті 49
Податкового кодексу України, а саме:
неподання податкової декларації про
майновий стан і доходи за 2011-2012 року
(а.с. 8).

Положенням частини 1 пункту 120.1 статті
120 Податкового кодексу України
визначено, що неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Відповідно до підпункту 20.1.19. пункту 20.1
статті 20 зазначеного Кодексу органи
державної податкової служби наділені,
зокрема, правом застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи та стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, якщо платник податків не
подає в установлені строки податкову
(митну) декларацію (підпункт 54.3.1. пункту
54.3 статті 54 Податкового кодексу
України).

Державною податковою інспекцією у
Снятинському районі на виконання
повноважень, передбачених підпунктом
20.1.19. пункту 20.1 статті 20 Податкового
кодексу України, у відповідності до
пункту 120.1 статті 120 Податкового
кодексу України, за виявлене вказане
вище порушення, податковим
повідомлення-рішенням № від
31.10.2013 року із урахуванням факту
неподання відповідачем обов'язкової
звітності за 2011-2012 року, до
останнього застосовано штрафну
(фінансову) санкцію в загальній сумі
340,00 гривень (а.с. 9).

За умови наявної переплати
відповідачем власних зобов'язань за
попередній період (0,33 гривень),
заборгованість з штрафної санкції
становить 339,67 гривень (а.с. 12).

Як слідує із матеріалів справи, позивач
направив відповідачу податкове
повідомлення-рішення від 31.10.2013 року
№, яке 08.11.2013 року отримане
уповноваженою особою відповідача, на
підтвердження чого в матеріалах справи
міститься копія рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 9).

Положеннями пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України визначено,
що податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

За таких обставин суд вважає, що
податкове повідомлення-рішення від
31.10.2013 року № про
застосування штрафних санкцій з
податку на доходи фізичних осіб є
врученим відповідачу.

На час розгляду справи штрафна санкція,
застосована податковим
повідомлення-рішенням від 31.10.2013 року
№ з податку на доходи фізичних
осіб відповідачем до бюджету сплачена
частково і заборгованість по ній
становить 339,67 гривень (а.с. 12).

За приписами пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Оскільки, відповідачем у відповідності
до вимог статті 56 Податкового кодексу
України не була порушена процедура
адміністративного оскарження
податкового зобов'язання, визначеного
податковим повідомлення-рішенням від
31.10.2013 року, суд приходить до
переконання, що застосована позивачем
штрафна санкція за не подання
податкової декларації з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 339,67
гривень, є узгодженим грошовим
зобов'язанням та являється податковим
боргом.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Із матеріалів справи слідує, що
Державною податковою інспекцією у
Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області 25.06.2014 року
вручено відповідачу податкову вимогу
форми "Ф" за №1647/10/09-12-25/515 від
25.06.2014 року, що підтверджується записом
на корінці податкового повідомлення,
копія якого міститься в матеріалах
справи (а.с. 11). Податкова вимога від
25.06.2014 року, у строк передбачений
законом, відповідачем не
оскаржувалась.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Податковий борг відповідача
підтверджується податковим
повідомлення-рішенням від 31.10.2013 року
№, витягом із облікової картки
платника податку на доходи фізичних
осіб, податковою вимогою форми "Ф" за
№1647/10/09-12-25/515 від 25.06.2014
року, які містяться в матеріалах справи
(а.с. 9, 21-22, 11).

В матеріалах справи також наявна
довідка від 30.07.2014 року за №174/9п/09-12-25/601,
якою позивачем засвідчено, що за
відповідачем станом на 30.07.2014 року
обліковується сума заборгованості по
податку на доходи фізичних осіб за
податковим повідомлення-рішенням в
сумі 339,67 гривень, яка не сплачена до
бюджету.

Довідкою від 26.08.2014 року №208/9п/09-12-25/693
підтверджено, що податкова вимога
позивача за №1647/10/09-12-25/515 від 25.06.2014 року
не була відкликана (а.с. 25-26).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що визначене позивачем податковим
повідомлення-рішенням грошове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 339,67 гривень,
являється податковим боргом
відповідача.

Доказів, які б свідчили про погашення
заборгованості, що є предметом
стягнення або спростування її
наявності, відповідач суду не надав.

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
передбачено право контролюючих
органів на звернення до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відповідач зобов'язаний
погасити вказану суму податкового
боргу. Наявність такого обов'язку у
відповідача є визначальною для
вирішення такого спору, крім того,
даний обов'язок забезпечується
Конституцією України, стаття 67 якої
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

З огляду на вказане, позовні вимоги про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 339,67
гривень є обґрунтованими, а позов таким
що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1, Івано-Франківська область, 78300)
в дохід бюджету податковий борг в сумі
339 (триста тридцять дев'ять) гривень 67
копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Складання постанови в повному обсязі
було відкладено на 3 дня. У зв'язку із
вказаним постанова в повному обсязі
виготовлена 29.08.2014 року.

Суддя
/підпис/
Чуприна О.В.