Справа № 806/1849/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"21" серпня 2014 р.
Справа № 806/1849/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "30" квітня
2014 р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Коростені
Житомирської області про стягнення
заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області звернулось до
суду із позовом, в якому просило
стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Коростені
невідшкодовані суми з виплати
основного розміру пенсії та витрат на
допомогу на поховання в загальній сумі
569,15 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про задоволення позову.
В апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального,
процесуального права та неповне
з'ясування обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ст.200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Правильне по суті судове рішення не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідачем не прийнято до заліку за
жовтень-грудень 2013 року включно
витрати відповідно до списків осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Акт щомісячної звірки
витрат за вказані періоди підписаний з
розбіжностями на суму 569,15 грн.

Зазначена сума є неприйнятою до заліку
допомогою на поховання - у розмірі 569,15
грн. через відсутність підтвердження
причинного зв'язку смерті потерпілого
з одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції посилався на те, що
позивачем при включенні до акта
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, порушено
вимоги чинного законодавства, оскільки
суду не було надано висновків
відповідних медичних закладів, які б
підтверджували причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, а тому позовні вимоги є без
підставними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з такого.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії по втраті годувальника з цих
причин, при настанні страхового
випадку.

Згідно з частиною 8 статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" в
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків згідно з Порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 року №826 затверджений
Порядок проведення витрат на
поховання, пунктом 2 якого визначено, що
витрати на поховання проводяться в
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначений
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Факт нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до Закону України "Про
охорону праці". Підставою для оплати
потерпілому витрат на медичну
допомогу, проведення медичної,
професійної та соціальної
реабілітації, а також страхових виплат
є акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання (отруєння) за
встановленими формами.

Крім того, згідно з вимогами ч.9 ст.34
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі смерті
потерпілого суми страхових виплат
особам, які мають на це право,
визначаються із середньомісячного
заробітку потерпілого за вирахуванням
частки, яка припадала на потерпілого та
працездатних осіб, що перебували на
його утриманні, але не мали права на ці
виплати. У разі смерті потерпілого,
який одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат.

Причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Таким чином, Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та вищевказаним
нормативно-правовим актом чітко
визначено, що допомога на поховання
відшкодовується Фондом тільки в тому
випадку, якщо смерть потерпілого
настала за наслідками нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
підтверджується висновками
спеціальних медичних закладів.

Позивачем при включенні до акта
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, порушено
вказану вимогу Закону, оскільки ним не
надано висновків відповідних медичних
закладів, які б підтверджували
причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України у постановах
від 23.04.2013 р. (справа №21-108а13) та від
23.05.2011 р. (справа № 21-48а11).

Оскільки, постанову від 30.04.2014 р.
Житомирським окружним
адміністративним судом винесено
відповідно до позовних вимог з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав для
зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції у справі.

За таких обставин колегія суддів
апеляційної інстанції не знаходить
підстав для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "30" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "26" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області
вул.Грушевського,16/1,м.Коростень,Корост
енський район, Житомирська область,11501

3- відповідачу/відповідачам:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Коростені
Житомирської області вул.
Крупської,7,м.Коростень,Коростенський
район, Житомирська область,11500

4-третій особі: - ,