Справа № 814/2410/14
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2014
Справа № 814/2410/14

м. Миколаїв

10:10

Миколаївський оружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Птичкіної В. В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу

за поданням:Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030
до відповідача:Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
про:підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
відповідача,Державна податкова
інспекція у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
(надалі - ДПІ) в порядку статті 1833
Кодексу адміністративного судочинства
України звернулася до суду з поданням
про підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків - фізичної особи
ОСОБА_1.

Відповідно до частин 4 і 6 статті 128,
частини 8 статті 1833 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд розглянув подання у
письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків.

29.07.2014 керівник ДПІ, з посиланням на
підпункт 80.2.7 пункту 80.2 статті 80
Податкового кодексу України, видав
наказ № 784 про проведення з 30.07.2014
фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з
питання ухилення від оподаткування
виплаченої (нарахованої) найманим
особам (у тому числі без
документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
не укладення платником податків
трудових договорів з найманими особами
згідно із законом, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (надалі
- наказ, ар. с. 13).

Посадовим особам ДПІ 30.07.2014 були видані
направлення на перевірку № 559/14-03-17-03-00 і
№ 560/14-03-17-03-00 (надалі - направлення, ар. с.
14,15).

Згідно з пунктом 80.2 статті 80
Податкового кодексу України, фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції під розписку до
початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючого органу мають право
приступити до проведення фактичної
перевірки за наявності підстав для її
проведення, визначених цим Кодексом, та
за умови пред'явлення або надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
направлення на проведення перевірки,
копії наказу про проведення перевірки,
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені вище, не
допускається.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81
Податкового кодексу України, у разі
відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими особами
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81
Податкового кодексу України, у разі
відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови.

Підпунктом 16.1.9 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний не
перешкоджати законній діяльності
посадової особи контролюючого органу
під час виконання нею службових
обов'язків та виконувати законні
вимоги такої посадової особи, а згідно
з підпунктом 16.1.13 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний допускати
посадових осіб контролюючого органу
під час проведення ними перевірок до
обстеження приміщень, територій, що
використовуються для одержання
доходів чи пов'язані з утриманням
об'єктів оподаткування, а також для
проведення перевірок з питань
обчислення і сплати податків та зборів
у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом. Арешт
майна може бути застосовано, якщо
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб органу державної податкової
служби (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94
Податкового кодексу України).

14.08.2014 начальник ДПІ прийняв рішення
про застосування умовного
адміністративного арешту майна ФОП
ОСОБА_1 (ар. с. 16). Як зазначено у рішенні,
«… платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску осіб
контролюючого органу».

На підтвердження існування
передбачених підпунктом 94.2.3 пункту 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
обставин ДПІ надала «Акт про
неможливість розпочати перевірку
08.08.2014 № 5/14-03-17-03-18/НОМЕР_1» (ар. с. 12).

Відповідно до пункту 94.10 статті 94
Податкового кодексу України арешт на
майно може бути накладено рішенням
керівника органу державної податкової
служби (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

На думку суду, подання ДПІ задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Згідно з частиною 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування.

Як вказано вище, і у випадку відмови
платника податків розписатися у
направленні на перевірку, і у випадку
відмови платника податку від допуску
посадових осіб контролюючого органу
складаються відповідні акти.

Наданий ДПІ акт не є актом,
необхідність оформлення якого
визначена у статті 81 Податкового
кодексу України.

Враховуючи це, суд дійшов висновку про
те, що ДПІ не довела існування обставин,
що є підставою для застосування арешту
майна платника податків.

До того ж суд зауважує, що ДПІ не надала
доказів надіслання рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або вручення особисто під розписку
платнику податків рішення про
застосування умовного
адміністративного арешту майна, а
такий обов'язок покладений на
контролюючий орган пунктом 4.3 розділу IV
Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 10.10.2013 № 568.

Керуючись статтями 128, 158, 160, 1833 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області відмовити.

Постанову може бути оскаржено в
порядку, передбаченому статтями 1833, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
постанови у випадках, встановлених
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
В.В. Птичкіна