Справа № 822/3741/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/10951/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого
2014року

у справі №822/3741/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Реєстраційної служби
Нетішинського міського управління
юстиції,

за участю третіх осіб на стороні
відповідача 1) Дочірнє підприємство
"Ліки України", 2) ОСОБА_6, 3) ОСОБА_7, 4)
ОСОБА_8, 5) ОСОБА_9, 6) ОСОБА_10, 7) ОСОБА_11, 8)
ОСОБА_12, 9) ОСОБА_13, 10) ОСОБА_14, 11) ОСОБА_15,
12) ОСОБА_16, 13) ОСОБА_17, 14) ОСОБА_5, 15)
ОСОБА_18, 16) ОСОБА_19, 17) ОСОБА_20, 18) ОСОБА_21,
19) ОСОБА_22, 20) ОСОБА_23, 21) ОСОБА_24, 22)
ОСОБА_25, 23) ОСОБА_26, 24) ОСОБА_27, 25) ОСОБА_30,
26) ОСОБА_28, 27) ОСОБА_29,

про зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Реєстраційної служби
Нетішинського міського управління
юстиції (далі по тексту Реєстраційна
служба), яким просила зобов'язати
відповідача внести зміни до Державного
реєстру речових прав та їх обтяжень
щодо зазначення загальної площі
нежитлової будівлі магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1, в
розмірі 2569,3 кв. м.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня
2013року у справі №822/3741/13-а, залишеною
без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

При ухваленні рішень суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з
недоведеності позивачем своїх вимог,
оскільки Реєстраційна служба,
відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4
про виправлення технічної помилки,
діяла на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з ухвалою суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Реєстраційна служба подала до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувала на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України.
Відповідач просив залишити касаційну
скаргу без задоволення, судові рішення
- без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 24.05.2013 року
звернулася із заявою про проведення
державної реєстрації права власності
(перереєстрація) на будівлю магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1.

Позивачу видано витяг № 3907507 від 24.05.2013
року, де зазначена загальна площа
магазину 2289,7 кв.м. Площа магазину
становить 2289,7 кв. м. та внесена в ДРРП
відповідно до рішення Господарського
суду Хмельницької області від 28.03.2012
року у справі за № 15/5025/2118/11, яке
відповідно до пп. 26, 27 Порядку є
необхідним документом, що підтверджує
виникнення, перехід чи припинення
права власності на об'єкт нерухомого
майна. Відповідно до поданих
документів про проведення державної
реєстрації (перереєстрації) ОСОБА_10 від
07.02.2013 року, якій був наданий витяг з
ДРРП із зазначеною площею 2289,7 кв. м.

24.05.2013 року ОСОБА_4 подано заяву щодо
реєстрації права власності на магазин
у зв'язку із проведенням реконструкції
відповідного магазину.

31.05.2013 р. Реєстраційною службою
прийнято рішення №2741466 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень.

Вказаним рішенням встановлено
відсутність у повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, визначених п. 46 Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 р. №703, а саме - письмову згоду
всіх співвласнків об'єкта нерухомого
майна щодо проведення його
реконструкції та письмову заяву
співвласників про розподіл часток у
спільній власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна, якщо розмір відповідних часток у
праві спільної власності змінився у
зв'язку із проведенням його
реконструкції.

06.06.2013 року Реєстраційною службою
прийнято рішення про відмову в
проведенні державної реєстрації права
власності на реконструйований магазин,
оскільки документи, подані для
проведення державної реєстрації прав
заявником у п'ятиденний строк не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття рішення про зупинення
розгляду заяви.

12.07.2013 року на поштову адресу
реєстраційної служби Нетішинського
міського управління юстиції надійшов
рекомендований лист із заявою позивача
про внесення змін в реєстрі прав
власності на нерухоме майно та ДРРП.

Відповідно до Закону України «Про
звернення громадян» надана відповідь
від 09.08.2013 року № 496/02.2-04/110 з
відповідними роз'ясненнями. У
відповіді зокрема, зазначається, що
відповідно до п. 7 Порядку державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№703, для проведення державної
реєстрації прав заявник подає органу
державної реєстрації прав, нотаріусу
заяву про державну реєстрацію, форму та
вимоги до заповнення якої встановлює
Мін'юст. Окрім цього, відзначено, що
згідно п. 10 Порядку, заявник разом із
заявою про державну реєстрацію подає
органу державної реєстрації прав,
нотаріусу необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав та
документ про сплату державного мита.
Також, відповідно до п. 26 Порядку, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком. У
відповіді на заяву від 12.07.2013 року,
вказано, що для проведення державної
реєстрації, заявнику - слід надати
вищезазначені документи.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до абзацу 7 пункту 46
постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" від 22.06.2011 року (далі -
Порядок) у разі коли державна
реєстрація прав з видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
проводиться на реконструйований об'єкт
нерухомого майна, що до проведення
реконструкції належав на праві
спільної власності, заявник, крім
документів, що зазначені в цьому
пункті, подає органові державної
реєстрації прав письмову згоду всіх
співвласників об'єкта нерухомого майна
щодо проведення його реконструкції.
Якщо розмір відповідних часток у праві
спільної власності змінився у зв'язку з
проведенням реконструкції об'єкта
нерухомого майна, заявник подає
органові державної реєстрації прав
письмову заяву співвласників про
розподіл часток у спільній власності
на реконструйований об'єкт нерухомого
майна.

З матеріалів справи вбачається, що при
зверненні до державного реєстратора
позивачем не було подано письмову
згоди всіх співвласників щодо
проведення реконструкції або спільну
заяву про розподіл та перерахунок
часток.

Згідно до абзацу 2 пункту 2.4 Наказу
Міністерства юстиції України "Про
затвердження Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" від 12.12.2011 року у разі
допущення технічної помилки не з вини
державного реєстратора заявник подає
документ про внесення плати за
внесення змін до запису Державного
реєстру прав.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 звертає
увагу колегія суддів Вищого
адміністративного суду України на
порушення апеляційним судом норм
процесуального права, а саме ухвалою
від 19.11.2013 року апеляційну скаргу
позивача залишено без руху з причин
несплати судового збору, хоча вона є
особою 2-ої категорії, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС.

З цього приводу суд касаційної
інстанції зазначає, що за нормою
частини 2 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не може бути скасовано судове
рішення з мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Вказані касатором порушення
апеляційним адміністративним судом
норм процесуального права не призвели
до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 фактично покладені доводи, які
зводяться до переоцінки доказів у
справі та не свідчать про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративними
судами правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваній судовій ухвалі, вона
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі №822/3741/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: