Справа № 2а-0370/3888/12
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/90/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Коваля Р.Й.,

суддів:
Ільчишин Н.В., Большакової О.О.,

з участю секретаря судового засідання:
Прокопенко О.В.,

представника позивача:
ОСОБА_1,

представника відповідача:
Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 03.12.2012 року
у справі № 2а/0370/3888/12 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення,

встановив:

У листопаді 2012 року ФОП ОСОБА_3
звернувся з позовом до Луцької ОДПІ про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 01.12.2010 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив про помилковість висновків
податкового органу про завищення
податкового кредиту в результаті
господарських операцій з ПП «Пальміра
Фрут», оскільки реальність
господарських операцій, на підставі
яких сформовано податковий кредит,
підтверджується первинними
документами.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 03.12.2012 року
позов задоволено.

Постанову суду оскаржила Луцької ОДПІ,
яка вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржену постанову
та прийняти нову, якою відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 01
грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року
позивач здійснював оптову та роздрібну
торгівлю продовольчими товарами,
перебував на загальній системі
оподаткування та був платником податку
на додану вартість, податку з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності, податку з
доходів фізичних осіб від найманих
працівників та земельного податку.

Для здійснення господарської
діяльності позивачем використовується
власне офісне та складське приміщення,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
розміщене на земельній ділянці, площею
0,632 га. Згідно із технічним паспортом №
577 від 10 листопада 2007 року площа
вказаних нежитлових приміщень
становить 894,7 кв.м.

17 жовтня 2009 року між ПП "Пальміра Фрут"
(постачальником) та позивачем
(покупцем) укладено договір
купівлі-продажу № 2, предметом якого є
поставка товару, асортимент та
кількість якого визначається
накладними на даний товар (а.с.31 - 32).

На виконання умов зазначеного договору
у грудні 2011 року позивачем отримано від
ПП "Пальміра Фрут" товар, що
підтверджується наступними первинними
документами: податковими накладними №
286/1 від 02 грудня 2012 року на суму 133 645 грн
57 коп., в тому числі ПДВ 22 274 грн. 27 коп.;
№ 290 від 07 грудня 2010 року на суму 218 018
грн 30 коп., в. тому числі ПДВ 36 336 грн 38
коп.; № 293 від 23 грудня 2010 року на суму 265
395 грн 25 коп., в тому числі ПДВ 44 232 грн 54
коп.; на загальну суму 617 059 грн 12 коп., в
тому числі ПДВ 102 843 грн 19 коп.;
видатковими накладними № РН-00286/1 від 02
грудня 2010 року, № РН-00290 від 07 грудня 2010
року, № РН-00293 від 23 грудня 2010 року;
товарно-транспортними накладними №
021210 від 02 грудня 2010 року, № 071210 від 07
грудня 2010 року, № 231210 від 23 грудня 2010
року відповідно. Доставка товару із
міста Бориспіль Київської області у
місто Луцьк Волинської області у
грудні 2010 року здійснювалась позивачем
особисто: 02 грудня 2010 року транспортним
засобом Mersedes-Benz, 1998 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2, а 07 грудня
2010 року та 23 грудня 2010 року -
транспортними засобами Mersedes-Benz і Opel
Movano, 2002 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_3, водієм якого був ОСОБА_4,
що стверджується подорожніми листами
вантажного автомобіля (а.с.36, 41, 42, 47, 48).
Вказані транспортні засоби належать на
праві власності позивачу, що
стверджується свідоцтвами про
реєстрацію транспортних засобів № 477084
від 01 липня 2006 року та № 883379 від 16 січня
2007 року відповідно (а.с.51, 80). На підставі
трудового договору та наказу № 1 від 31
січня 2008 року ОСОБА_4 прийнятий
позивачем на роботу на посаду
водія-експедитора (а.с.52 - 53).

Згідно із банківськими виписками від 17
грудня 2010 року, 18 січня 2011 року
позивачем товар повністю оплачено
(а.с.49, 50).

З 26 квітня 2011 року по 28 квітня 2011 року
Луцькою ОДПІ проведена позапланова
виїзна перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 з питань
дотримання ним вимог податкового
законодавства за період з 01 грудня 2010
року по 31 грудня 2010 року.

Відповідно до пунктів 1.16.4, 1.20, 2.1.2 акта
№ 2712/17-2/НОМЕР_4 від 10 травня 2011 року
(а.с.22 - 30) встановлено наявність
господарських взаємовідносин позивача
із ПП "Пальміра Фрут" як із
постачальником товарів на підставі
договору купівлі-продажу № 2 від 17
жовтня 2009 року. На виконання умов
вказаного договору ПП "Пальміра Фрут"
було виписано податкові накладні на
загальну суму 617 059 грн 12 коп., в тому
числі ПДВ 102 843 грн 19 коп. Факт
відвантаження товару підтверджується
видатковими накладними та
товарно-транспортними накладними.
Згідно із банківськими виписками товар
позивачем повністю оплачено.
Реалізація придбаного товару
позивачем у грудні 2010 року у ПП
"Пальміра Фрут" наведена в додатку № 3
до акту перевірки. Перевіркою повноти
визначення податкового кредиту за
грудень 2010 року (в тому числі згідно з
накладними, виданими ПП «Пальміра
Фрут») контролюючим органом порушень
не встановлено. За грудень 2010 року
позивачем декларувалась сплата до
бюджету ПДВ в сумі 38 893 грн. Перевіркою
правильності обчислення повноти та
своєчасності сплати до бюджету ПДВ
порушень не встановлено (а.с.29).

За період з 16 червня 2011 року по 22 червня
2011 року Луцькою ОДПІ було проведено
позапланову невиїзну перевірку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з
питань дотримання ним вимог
податкового законодавства за період з
01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, за
результатами якої складено акт №
5203/17-2/НОМЕР_4 від 24 червня 2011 року.

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем пункту 1.4 статті 1, підпункту
7.2.6. пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4,
пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", у зв'язку
із чим позивачем безпідставно
включено до податкового кредиту
декларацій з податку на додану
вартість за грудень 2010 року ПДВ на суму
102 843 грн 19 коп.

На підставі акта перевірки від 24 червня
2011 року та відповідно до встановлених
порушень податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 11 липня 2011 року, відповідно до
якого позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по сплаті ПДВ за
грудень 2010 року на 102 843 грн та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 25 710 грн 25 коп.

Підставою для прийняття оскарженого
рішення став акт Бориспільської ОДПІ №
440/23-2/36658763 від 08 червня 2011 року "Про
результати документальної виїзної
перевірки ПП "Пальміра Фрут" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТзОВ "Старлайн-К", де відповідачем
встановлено, що останнім як
постачальником покупцю ПП "Пальміра
Фрут", яке є посередником в ланцюгу
поставок, надавались видаткові та
податкові накладні без мети реального
настання правових наслідків з метою
заниження об'єкта оподаткування та
несплати податків. У ТзОВ "Старлайн-К"
відсутні адміністративно-господарські
можливості на виконання господарських
зобов'язань по укладених угодах, що
свідчить про відсутність наміру
створення правових наслідків для
сторін, тобто про їх фіктивність. Отже,
за результатами перевірки встановлено,
що угода, яка укладалась між ТзОВ
"Старлайн-К" та ПП "Пальміра Фрут",
відповідно до якої поставлялись
товари, та за якою відбувалась подальша
реалізація таких товарів на користь
контрагентів, в тому числі і підприємцю
ОСОБА_3, має ознаки нікчемності.

Також у акті перевірки № 5203/17-2/НОМЕР_4
від 24 червня 2011 року відповідач
посилається на результати перевірки
ДПІ у Центральному районі міста
Миколаєва ТзОВ "Старлайн-К", відповідно
до яких встановлено, що в результаті
порушення останнім приписів
цивільного та господарського
законодавства, угоди укладені із ПП
"Пальміра Фрут" мають протиправний
характер та є нікчемними.

Проте з такими висновками податкового
органу суд не погоджується з наступних
підстав.

Факт придбання товару, транспортування
та його оплата підтверджується
наявними в матеріалах справи
первинними документами
бухгалтерського обліку описаними
судом вище.

Даючи правову оцінку вказаним
відносинам суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" № 996-XIV
від 16.07.1999 року, бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно із п.1 статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Поняття господарської операції
визначено в ст. 1 вищевказаного Закону,
це - дія або подія, яка викликає зміни у
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства, а
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 статті 9 цього ж
Закону (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо-безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Позивачем надано всі відповідні
розрахункові, платіжні транспортні та
інші документи, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку
та які вказують на товарність
господарських операцій, їх
відповідність основній меті
господарської діяльності
контрагентів.

Податковим органом не встановлено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, чи ґрунтуються на
інших документах, недійсність даних
яких установлена судом, а тому
зазначені документи є підставою для
бухгалтерського обліку.

Визначаючи позивачу податкові
зобов'язання з ПДВ, відповідач вказував
на порушення з боку останнього пункту
1.4 статті 1, підпункту 7.2.6 пункту 7.2,
підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, пункту 7.5
статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість".

Згідно із пунктом 1.4. статті 1 вказаного
Закону поставка товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими цивільно-правовими
договорами, які передбачають передачу
прав власності на такі товари за
компенсацію незалежно від строків її
надання, а також операції з безоплатної
поставки товарів (результатів робіт) та
операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності на таке майно
не пізніше дати останнього платежу.

Як встановлено підпунктом 7.2.6. пункту
7.2., підпунктом 7.4.1. пункту 7.4.,
підпунктом 7.5.1. пункту 7.5. статті 7 цього
ж Законуподаткова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту. Як
виняток з цього правила, підставою для
нарахування податкового кредиту при
поставці товарів (послуг) за готівку чи
з розрахунками картками платіжних
систем, банківськими або персональними
чеками у межах граничної суми,
встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є
належним чином оформлений товарний
чек, інший платіжний чи розрахунковий
документ, що підтверджує прийняття
платежу постачальником від отримувача
таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків, або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Суд звертає увагу, що чинне
законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, зокрема, тим, який не
був постачальником товарів (послуг), на
вартість яких нарахований ПДВ, що
включений платником податку до
податкового кредиту.

Так, у постановах Верховного Суду
України від 9 вересня 2008 року в справі №
21-500во08, від 1 червня 2010 року в справі №
21-573во10 Судова палата в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку, що якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, то це спричиняє
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначені
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

У п.38 рішення Європейського суду з прав
людини у справі «Інтерсплав проти
України» від 09.01.2007 р. суд вказав на те,
що якщо державні органи мають
інформацію про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку. Отже платника податку не може
бути позбавлено відшкодування ПДВ за
відсутності доказів того, що його було
залучено до протиправної діяльності,
пов'язаної з незаконним отриманням
бюджетного відшкодування.

В матеріалах справи відсутні докази на
предмет визнання недійсними в
установленому порядку договору
позивача.

Таким чином, надані ПП "Пальміра Фрут"
первинні документи є підставою для
формування позивачем податкового
кредиту з ПДВ, а тому прийняте
податкове повідомлення-рішення від 11
липня 2011 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ в розмірі 102 843 грн за основним
платежем та 25 710 грн 75 коп. за штрафними
санкціями, є протиправним.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.4 ст.70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, відповідно до ч.2 ст.71
КАС України, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач
не довів суду належними і допустимими
доказами законність прийнятого
податкового повідомлення-рішення.

З врахуванням викладеного судова
колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими і
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
03.12.2012 року у справі № 2а/0370/3888/12 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий судді
Р.Й.Коваль

Судді
Н.В.Ільчишин

О.О.Большакова