Справа № 821/2232/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2232/14
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративний позов
спільного українсько-англійського
підприємства "ЗАХІДНА НАФТОВА ГРУПА" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю до Державної
інспекції сільського господарства в
Херсонській області, державного
інспектора сільського господарства в
Херсонській області Кравченка
Олександра Вікторовича, державного
інспектора сільського господарства в
Херсонській області Багатова Івана
Івановича про визнання протиправними
дій, визнання протиправними та
скасування приписів № 000377, № 000378 та №
000380 від 07.02.2014 р., -

встановив:

01 липня 2014 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява спільного
українсько-англійського підприємства
"Західна нафтова група" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - позивач, СП
«Західна нафтова група») до Державної
інспекції сільського господарства в
Херсонській області (далі -
Держсільгоспінспекція в Херсонській
області), державного інспектора
сільського господарства в Херсонській
області Кравченка Олександра
Вікторовича (далі - Кравченко О.В.),
державного інспектора сільського
господарства в Херсонській області
Багатова Івана Івановича (далі -
Багатов І.І.) з позовними вимогами про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними та скасування Приписів
№ 000377, № 000378 та № 000380 від 07.02.2014 р.,
визнання протиправним та скасування
розрахунку шкоди. З урахуванням заяви
про уточнення позовних вимог від 11
липня 2014 року, позивач просить суд:

- визнати протиправними дії
державних інспекторів
Держсільгоспінспекції в Херсонській
області Кравченка О.В. та Багатова І.І.
щодо складання акту перевірки №5 від
07.02.2014 року;

- визнати протиправними та
скасувати приписи №000377,000378 від 07.02.2014
року видані державним інспектором
Держсільгоспінспекції в Херсонській
області Кравченком О.В.;

- визнати протиправним та
скасувати припис №000380 від 07.02.2014 року
виданий державним інспектором
Держсільгоспінспекції в Херсонській
області Богатовим І.І.;

- визнати протиправними дії
Держсільгоспінспекції в Херсонській
області щодо складання акту перевірки
№5 від 07.02.2014 року та формулювання
висновків про порушення земельного
законодавства за результатами
перевірки, викладених в розділі ІІІ
акту перевірки №5 від 07.02.2014 року,
визнати протиправними та скасувати
приписи №№000377, 000378, 000380 від 07.02.2014 року
видані Держсільгоспінспекцією в
Херсонській області.

Ухвалою суду від 24 липня 2014 року
закрито провадження в справі в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування розрахунку
шкоди заподіяної внаслідок
самовільного заняття земельних
ділянок в сумі 3269,42 грн. та розрахунку
шкоди заподіяної внаслідок зняття
грунтового покриву (родючого шару) без
спеціального дозволу в сумі 7882,68 грн.,
зроблених державним інспектором
Державної інспекції сільського
господарства у Херсонській області
Кравченком О.В.; визнання протиправним
та скасування розрахунку шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
заняття земельних ділянок в сумі 3269,42
грн. та розрахунку шкоди заподіяної
внаслідок зняття грунтового пориву
(родючого шару) без спеціального
дозволу в сумі 7882,68 грн., зроблених
Державною інспекцією сільського
господарства у Херсонській області.

Обґрунтовуючи свою правову позицію
представник позивача зазначив, що з 20
січня 2014 року по 07 лютого 2014 року
Держсільгоспінспекцією в Херсонській
області проведено планову перевірку
дотримання вимог земельного
законодавства на земельній ділянці
площею 0,4475 га, що знаходиться за
адресою: м. Цюрупинськ, вул.
Гвардійська, 162. За результатами
перевірки складено акт перевірки №5
від 07.02.2014 року, видані приписи №№000377,
000378, 000380 від 07.02.2014 року, зроблені
розрахунок шкоди заподіяної внаслідок
самовільного заняття земельних
ділянок в сумі 3269,42 грн. та розрахунок
шкоди заподіяної внаслідок зняття
грунтового покриву (родючого шару) без
спеціального дозволу в сумі 7882,68 грн.
Держсільгоспінспекцією в Херсонській
області не було дотримано вимог п.4 ст.5,
ст.7 Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" та п.2.4., 5.1.,5.2
Порядку планування та здійснення
контрольних заходів з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства (затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 25.02.2013 року №
132) - не було надіслано повідомлення про
проведення планового заходу, не було
надіслано направлення на проведення
перевірки. Наголошує, що на підставі
рішення господарського суду
Рівненської області від 16 квітня 2008
року в справі №15/46 право власності на
автозаправну станцію, що знаходиться
за адресою м. Цюрупинськ, вул.
Гвардійська, 162 та частину земельної
ділянки, яка використовувалась для
обслуговування АЗС визнано за ТзОВ
«Дельта Вест Ойл Груп», договір оренди
на іншу частину земельної ділянки під
нерухомим майном АЗС закінчився 01
січня 2011 року. З 2008 року позивач не є
суб'єктом господарювання за вказаною
адресою та не має у власності та
користуванні цієї земельної ділянки.
Посилаючись на норми Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства
(затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 року № 132)
обґрунтовує правомірність своїх вимог.
З наведеного позивач робить висновок
про наявність підстав для
постановлення судового рішення про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними та скасування приписів
№ 000377, № 000378 та № 000380 від 07.02.2014 р.
Представник позивача в судове
засідання не прибув, але 22 липня 2014 рок
надіслав заяву про розгляд справи без
присутності позивача.

Представник відповідача 24 липня 2014
року надіслала клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження. Крім того, 23 липня 2014 року
відповідач надіслав до суду письмові
заперечення, в яких позов не визнає з
таких підстав. Позивачем пропущено
строк для звернення до
адміністративного суду передбачений
ч.5 ст. 99 КАС України, а тому просить
застосувати ч.2 ст.100 КАС України та
залишити справу без розгляду.
Інспекція не порушила вимог п.4 ст.5, ст.7
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" та п.2.4., 5.1.,5.2
Порядку планування та здійснення
контрольних заходів з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства (затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 25.02.2013 року №
132). Повідомлення про проведення
перевірки отримано 08 січня 2014 року
уповноваженим представником СП
«Західна нафтова група». Направлення
на проведення перевірки вручено 20
січня 2014 року представнику позивача
Заболотній І.В. Ніяких дій, які б
спростували виявлені порушення,
позивач ні під час проведення
перевірки, ні після ї проведення не
вчинив. Зазначає, що за інформацією
Держземагентства у Цюрупинському
районі на момент проведення перевірки
та складання за її результатами
розпорядчих документів власником
земельної ділянки був позивач
(державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ХО№038558 від
16.01.2004 року, державний акт на право
власності на земельну ділянку серія
ЯБ№062042 від 17.12.2004 року). Інспекція не
знала про наявність рішення
господарського суду Рівненської
області від 16 квітня 2008 року в справі
№15/46. З посиланням на норми Земельного
кодексу України, Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства
(затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 року № 132)
обґрунтовує правомірність своїх дій.
Все це на думку відповідача є
підставами для відмови в задоволенні
позовних вимог.

Державний інспектор сільського
господарства в Херсонській області
Багатов Іван Іванович в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №300, але 23 липня 2014
року надіслав письмові заперечення, в
яких позов не визнає, оскільки всі дії
ним вчинено в порядок та спосіб
передбачений законом.

Державний інспектор сільського
господарства в Херсонській області
Кравченко Олександр Вікторович в
судове засідання не прибув, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№300, але 23 липня 2014 року надіслав
письмові заперечення, в яких позов не
визнає, оскільки всі дії ним вчинено в
порядок та спосіб передбачений
законом.

Якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта (ч.6 ст. 128 КАС України).

Враховуючи викладене справа
розглядається в порядку письмового
провадження на підставі наявних в ній
доказів.

Розглянувши надані сторонами
документи, зваживши доводи позивача
викладені в адміністративному позові,
врахувавши позицію відповідачів
викладену в письмових запереченнях,
дослідивши надані сторонами матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що на підставі
наказу від 17.01.2014 року №8, направлення
на перевірку від 17.01.2014 року №18
посадовими особами
Держсільгоспінспекції в Херсонській
області проведено планову перевірку
позивача з питань дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства. Перевірка
проведена в період з 20 січня 2014 року по
07 лютого 2014 року.

В ході перевірки встановлено порушення
позивачем ст.168 ЗК України, ст. 35 Закону
України «Про охорону земель» (провів
роботи по зняттю грунтового покриву
земельної ділянки площею 0,4475 га без
спеціального дозволу); ст.125,126 ЗК
України (самовільно зайняв земельну
ділянку площею 0,073 га шляхом збільшення
території та розміщення асфальтового
покриття, використання земельної
ділянки площею 0,2233 згідно договору
оренди від 01.11.2006 року №46 без
належної реєстрації прав на неї); ст.20
ЗК України (у проекті землеустрою щодо
зміни цільового призначення погоджено
зміну цільового призначення земельної
ділянки в оренду, а не у власність).

Виявлені порушення стали підставою для
винесення приписів від 07 лютого 2014 року
№000377 (щодо дозволу на зняття
грунтового покриву земельної ділянки),
№000378 (стосовно державної реєстрації
права на земельну ділянку), №000380
(стосовно оформлення документації або
звільнення незаконно зайнятої
ділянки).

В матеріалах справи наявна копія
рішення господарського суду
Рівненської області від 16 квітня 2008
року в справі 15/46 за позовом спільного
українсько-англійського підприємства
«Західна нафтова група» до товариства
з обмеженою відповідальністю «Ніколь
ЛТД» про визнання недійсними рішення
загальних зборів учасників ТОВ «Ніколь
ЛТД» від 11 березня 2008 року та за позовом
третьої особи з самостійними вимогами
на предмет спору товариства з
обмеженою відповідальністю «Дельта
Вест Ойл Груп» до спільного
українсько-англійського підприємства
«Західна нафтова група» та товариства
з обмеженою відповідальністю «Ніколь
ЛТД» про визнання права власності.

В п.4 резолютивної частини рішення
господарський суд визнав за ТзОВ
«Дельта Вест Ойл Груп» право власності
(володіння, користування,
розпорядження) на об'єкти нерухомості
(комплекси об'єктів нерухомості) та
права і зобов'язання по оренді
земельних ділянок :…у Херсонській
області «АЗС (будівля операторної
АЗС,А, 120,2 кв.м; навіс,Б; трансформаторна
підстанція,1; дизель-генератора, 2;
ємність для технічної води,3; підземний
склад пального,4; пристрій для зливу
пального,5; очисні споруди,6-9; вигрібна
яма.10; заправні крани,11,12; майданчик для
висадки пасажирів,14; майданчик для
посадки пасажирів,13; рекламна стела,15;)»
за адресою: Херсонська обл.,
Цюупинський р., м. Цюрупинськ, вул.
Гвардійська, буд.162.

В п.5 резолютивної частини рішення
господарський суд визнав за ТзОВ
«Дельта Вест Ойл Груп» право власності
(володіння, користування,
розпорядження) земельними ділянками, а
саме:…у Херсонській області площею 0,1512
га, за адресою: вул. Гвардійська,162 м.
Цюрупинськ Херсонської області, адреса
об'єкта нерухомості: Херсонська обл.,
Цюупинський р., м. Цюрупинськ, вул.
Гвардійська, буд.162.

В п.6 резолютивної частини рішення
господарський суд визнав за ТзОВ
«Дельта Вест Ойл Груп» права та
зобов'язання орендаря по договорах
оренди земельних ділянок: … у
Херсонській області: площею 0,2233 га, за
адресою: Цюрупинський р-н, м.
Цюрупинськ, вул. Гвардійська, 162.
Орендодавець: Цюрупинська міська рада.
№договору: б/н, дата договору:01.11.2006
року. Зареєстровано 15.11.2006 за №46.

Рішення господарського суду набрало
законної сили.

Позивач надав витяг Херсонського
державного бюро технічної
інвентаризації №20230400 від 15.09.2008 року
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно за адресою Херсонська
обл., Цюупинський р., м. Цюрупинськ, вул.
Гвардійська, буд.162 за власником ТзОВ
«Дельта Вест Ойл Груп», форма власності
приватна.

Між сторонами існує спір стосовно
дотримання чи недотримання процедури
проведення перевірки та правомірності
застосування саме до позивача засобів
впливу за виявлені порушення.

Спірні правовідносини врегульовані
Конституцією України, Земельним
кодексом України, Законом України «Про
охорону земель», Законом України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель».

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Щодо посилання сторін на норми Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» суд
зазначає, що преамбула до даного закону
передбачає, що цей Закон визначає
правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

В даному випадку позивача притягнуто
до відповідальності за порушення
земельного законодавства, а отже даний
закон не є спеціальним для даних
правовідносин.

Преамбула до Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» передбачає, що цей
Закон визначає правові, економічні та
соціальні основи організації
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель і
спрямований на забезпечення
раціонального використання і
відтворення природних ресурсів та
охорону довкілля.

Стаття 1 Закону України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» дає визначення термінів, які
вживаються в законі.

Невиконання вимог щодо використання
земель за цільовим призначенням -
невикористання земельної ділянки, крім
реалізації науково обґрунтованих
проектних рішень, або фактичне
використання земельної ділянки, яке не
відповідає її цільовому призначенню,
встановленому при передачі земельної
ділянки у власність чи наданні в
користування, в тому числі в оренду, а
також недодержання режиму
використання земельної ділянки або її
частини в разі встановлення обмежень
(обтяжень) (абз.10 ч.1 ст.1 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»).

Невиконання умов зняття, збереження і
нанесення родючого шару ґрунту -
невиконання або неякісне виконання
обов'язкових заходів, передбачених
затвердженою відповідно до
законодавства проектною
документацією, щодо знімання,
збереження і нанесення родючого шару
ґрунту, що призвело до його псування чи
знищення (абз.11 ч.1 ст.1 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»).

Самовільне зайняття земельної ділянки
- будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними (абз.16 ч.1 ст.1 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель»).

Державний контроль за використанням та
охороною земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом проведення
перевірок (абз.2 ч.4 ст.9 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»).

Державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель мають право:

безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;

давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок особи,
яка вчинила відповідне правопорушення,
з відшкодуванням завданих власнику
земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи
про адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності (абз.1-4 ч.1 ст.10
Закону України «Про державний контроль
за використанням та охороною земель»).

Державні інспектори не вчинили дій, що
суперечать даній нормі при оформленні
результатів перевірки. Однак до
відповідальності притягнуто не
належного суб'єкта господарювання.

Як зазначено в преамбулі до Закону
України «Про охорону земель» цей Закон
визначає правові, економічні та
соціальні основи охорони земель з
метою забезпечення їх раціонального
використання, відтворення та
підвищення родючості ґрунтів, інших
корисних властивостей землі,
збереження екологічних функцій
ґрунтового покриву та охорони
довкілля.

Правове регулювання у сфері охорони
земель здійснюється відповідно до
Конституції України, Земельного
кодексу України, цього Закону, інших
нормативно-правових актів, які
приймаються відповідно до них (ст.4
Закону України «Про охорону земель»).

Державний контроль за використанням та
охороною земель здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, а за додержанням вимог
законодавства про охорону земель -
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища
(ч.1 ст.19 Закону України «Про охорону
земель»).

Власники і землекористувачі, в тому
числі орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані: дотримуватися вимог
земельного та природоохоронного
законодавства України; проводити на
земельних ділянках господарську
діяльність способами, які не завдають
шкідливого впливу на стан земель та
родючість ґрунтів; підвищувати
родючість ґрунтів та зберігати інші
корисні властивості землі на основі
застосування екологобезпечних
технологій обробітку і техніки,
здійснення інших заходів, які
зменшують негативний вплив на ґрунти,
запобігають безповоротній втраті
гумусу, поживних елементів тощо;
дотримуватися стандартів, нормативів
при здійсненні протиерозійних,
агротехнічних, агрохімічних,
меліоративних та інших заходів,
пов'язаних з охороною земель,
збереженням і підвищенням родючості
ґрунтів; надавати відповідним органам
виконавчої влади та органам місцевого
самоврядування відомості про
застосування пестицидів та
агрохімікатів; сприяти систематичному
проведенню вишукувальних,
обстежувальних, розвідувальних робіт
за станом земель, динамікою родючості
ґрунтів; своєчасно інформувати
відповідні органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування щодо
стану, деградації та забруднення
земельних ділянок; забезпечувати
додержання встановленого
законодавством України режиму
використання земель, що підлягають
особливій охороні; забезпечувати
використання земельних ділянок за
цільовим призначенням та
дотримуватися встановлених обмежень
(обтяжень) на земельну ділянку;
забезпечувати захист земель від
ерозії, виснаження, забруднення,
засмічення, засолення, осолонцювання,
підкислення, перезволоження,
підтоплення, заростання бур'янами,
чагарниками і дрібноліссям; уживати
заходів щодо запобігання негативному і
екологонебезпечному впливу на
земельні ділянки та ліквідації
наслідків цього впливу (ст.35 Закону
України «Про охорону земель»).

В даній нормі законодавець закріпив
обов'язки власників та
землекористувачів однак позивач не є
власником або землекористувачем
спірних земельних ділянок з 2008 року, а
отже не має по відношенню до цих
ділянок обов'язків передбачених ст.35
Закону України «Про охорону земель».

Юридичні і фізичні особи, винні в
порушенні законодавства України про
охорону земель, несуть
відповідальність згідно із законом (ч.1
ст.56 Закону України «Про охорону
земель»). Наведена норма відповідає
статті 61 Конституції України,
відповідно до якої юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

В даному випадку юридична особа винна у
порушенні спеціального законодавства
повинна нести передбачену цим
законодавством відповідальність, але
позивач не несе відповідальності за
дії власника або користувача земельних
ділянок які не належать йому на праві
власності або оренди та
використовуються в своїй діяльності
іншими суб'єктами господарювання.

Щодо застосування вимог Порядку,
Положень та Наказів стосовно даних
правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду
України, яке міститься в Постанові від
01.11.1996 р. № 9 "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя" (пункт 5) зазначено, що судам
необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу, зокрема
постанови і розпорядження Кабінету
Міністрів України, накази та
інструкції міністерств і відомств,
підлягають оцінці на відповідність як
Конституції, так і закону. Якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи
суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці
правовідносини.

Суд застосовує насамперед норми Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» та
Закону України «Про охорону земель»,
яких в даному конкретному випадку
цілком достатньо для однозначної
оцінки спірних правовідносин.

Наведені норми дають підстави для
висновку, що відповідачі провели
планову перевірку у відповідності до
вимог законодавства, оформлення
результатів перевірки теж вчинено в
спосіб та порядок передбачений
спеціальним законом, але притягнуто до
відповідальності не належного суб'єкта
господарювання.

Стосовно вимог по визнанню
протиправними дій
Держсільгоспінспекції в Херсонській
області щодо складання акту перевірки
№5 від 07.02.2014 року та формулювання
висновків про порушення земельного
законодавства за результатами
перевірки, викладених в розділі ІІІ
акту перевірки №5 від 07.02.2014 року, суд
зазначає наступне.

Складання акту перевірки та
формулювання його змісту не впливають
на права та інтереси позивача, оскільки
вони не є розпорядчими документами які
породжують права та обов'язки. Права та
обов'язки для позивача породжують
прийняті на підставі висновків акту
перевірки приписи, протоколи та інші
матеріали.

З наведеного суд робить висновок про
відмову в задоволенні позовних вимог в
цій частині.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд вважає, що для даної справи мають
значення факти встановлені судовим
рішенням судами господарської
юрисдикції (справа №15/46), які
встановлюють відсутність правових
підстав вважати спірні земельні
ділянки власністю позивача.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 КАС України,
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач належними доказами підтвердив
правомірність частини своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи
наявні у матеріалах справи докази в
сукупності, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог, а
саме: визнати протиправними та
скасувати приписи Державної інспекції
сільського господарства в Херсонській
області №000377 від 07 лютого 2014 року, №000378
від 07 лютого 2014 року, №000380 від 07 лютого
2014 року.

Крім того, суд зазначає, що позовні
вимоги про визнання протиправними та
скасування приписів №000377,000378 від 07.02.2014
року виданих державним інспектором
Держсільгоспінспекції в Херсонській
області Кравченком О.В. та визнання
протиправним та скасування припису
№000380 від 07.02.2014 року виданого державним
інспектором Держсільгоспінспекції в
Херсонській області Богатовим І.І.
фактично дублюють ті позовні вимоги,
які визнані судом обґрунтованими.

Відповідачі наголошують, що позивачем
пропущено строк для звернення до
адміністративного суду передбачений
ч.5 ст. 99 КАС України, а тому просять
застосувати ч.2 ст.100 КАС України та
залишити справу без розгляду. Суд не
приймає позицію відповідачів з
наступних підстав.

Для звернення до адміністративного
суду щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк (ч.5 ст. 99
КАС України).

Однак в даній справі предметом
розгляду є правомірність дій по
проведенню перевірки та складанню акту
перевірки, а також правомірність
винесення приписів відносно позивача.
Позивач не оскаржує рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів, а тому
застосування строків передбачених ч.5
ст.99 КАС України є помилковим.

До даних правовідносин слід
застосувати строк звернення до
адміністративного суд передбачений ч.2
ст. 99 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 128, 158 - 163
КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов спільного
українсько-англійського підприємства
"ЗАХІДНА НАФТОВА ГРУПА" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю до Державної
інспекції сільського господарства в
Херсонській області, державного
інспектора сільського господарства в
Херсонській області Кравченка
Олександра Вікторовича, державного
інспектора сільського господарства в
Херсонській області Багатова Івана
Івановича про визнання протиправними
дій, визнання протиправними та
скасування Приписів № 000377, № 000378 та №
000380 від 07.02.2014 р. - задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
приписи Державної інспекції
сільського господарства в Херсонській
області №000377 від 07 лютого 2014 року, №000378
від 07 лютого 2014 року, №000380 від 07 лютого
2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги на постанову суду
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Кузьменко Н.А.

кат. 6.2.