Справа № 668/1998/14-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р. Справа № 668/1998/14-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Корецький Д. Б.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Джабурії О.В. судді - Лук’янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління пенсійного фонду
України в м. Херсоні на постанову
Суворовського районного суду м.
Херсона від 04 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

ОСОБА_4 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
м. Херсоні, в якому просить визнати
неправомірною відмову відповідача в
перерахунку ОСОБА_4, як судді
Господарського суду Херсонської
області у відставці, щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді, щомісячно,
починаючи з 02.01.2014 р.; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання ОСОБА_4, як судді
Господарського суду Херсонської
області у відставці, в розмірі 90 %
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, щомісячно,
починаючи з 02.01.2014 р., без обмеження його
граничного розміру, та виплатити
ОСОБА_4 заборгованість, що виникне
внаслідок перерахунку на день його
здійснення, з урахуванням раніше
проведених виплат.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 04 квітня 2014 року позов
ОСОБА_4 - задовольнив.

Визнав неправомірною відмову
Управління пенсійного фонду України в
м. Херсоні в перерахунку ОСОБА_4, як
судді Господарського суду Херсонської
області у відставці,щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді, щомісячно,
починаючи з 02.01.2014 р.

Зобов'язав Управління пенсійного фонду
України в м. Херсоні здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_4 їді
Василівні, як судді Господарського
суду Херсонської області у відставці, в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді, щомісячно,
починаючи з 02.01.2014 р., без обмеження його
граничного розміру, та виплатити
ОСОБА_4 їді Василівні заборгованість,
що виникне внаслідок перерахунку на
день його здійснення, з уахуванням
раніше проведених виплат.

Управління пенсійного фонду України в
м. Херсоні не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подало
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Управління пенсійного фонду
України в м. Херсоні посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 працювала на посаді судді
Господарського суду Херсонської
області. Постановою Верховної ради
України від 17.06.2010 року позивачка була
звільнена у відставку за віком. Зі
штату суду наказом від 30.06.2010 р. була
звільнена у відставку з 30.06.2010 р.
Загальний стаж роботи в якості судді
складає більше ніж 39 років.

З 04.12.2013 р. позивачка перебуває на
обліку в Управлінні пенсійного фонду в
м. Херсоні та отримує пенсію судді
призначену згідно Закону України "Про
судоустрій та статус суддів".

З матеріалів справи вбачається, що 02
січня 2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою щодо перерахунку
довічного грошового утримання суддям у
відставці в розмірі 90 відсотків
заробітної плати на підставі довідки
господарського суду Херсонської
області від 04.12.2013 р.

На засіданні Комісії щодо розгляду
заяви та наданих до неї позивачем
документів для перерахунку довічного
грошового утримання, протоколом №1 від
10.01.2014 р. було вирішено, що для даного
перерахунку підстав немає, у зв'язку із
тим, що Законом України "Про судоустрій
та статус суддів" не передбачається
проведення перерахунку довічного
грошового утримання, крім суддів
Конституційного Суду України.

Статтею 126 Конституції України
закріплені основоположні принципи
здійснення правосуддя в Україні -
незалежність і недоторканність суддів.
Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у ч.1
ст.126 Конституції України, є надання їм
за рахунок держави матеріального і
соціального захисту, до яких, зокрема,
відноситься і щомісячне довічне
грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
суддів забезпечується окремим
порядком фінансування та
організаційного забезпечення
діяльності судів, установленим
законом, належним матеріальним та
соціальним забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінений порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Відповідно до частини першої статті 138
Закону України від 7 липня 2010 року № 245
3-УІ «Про судоустрій і статус суддів»
передбачено, що суддя, який вийшов у
відставку, після досягнення чоловіками
віку 62 роки, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу", або за його
вибором щомісячне довічне грошове
утримання.

Таким чином, законом виключно для
суддів у відставці встановлюється
щомісячне довічне грошове утримання
або за їх вибором пенсія державних
службовців, що є гарантією
забезпечення незалежності суддів.

Одержання суддею щомісячного
довічного грошового утримання
обумовлена винятково наявністю стажу
роботи на посаді судді не менше
двадцяти років та виходом у відставку і
не залежить від досягнення суддею
пенсійного віку, передбаченого в
частині першій статті 138 Закону № 2453, в
тому числі перехідного віку,
визначеного у другому реченні цієї
частини для суддів-чоловіків, які
народилися до 31 грудня 1955 року.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005
конституційні права свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані, а при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Положеннями п.7 рішення
Конституційного Суду України від 11.10.2005
року №8-рп/2005 визначено, що право судді,
який перебуває у відставці, на пенсійне
та щомісячне довічне грошове утримання
є гарантією незалежності працюючих
суддів. Щомісячне довічне грошове
утримання - це особлива форма
соціального забезпечення суддів, зміст
якої полягає у гарантованій державою
щомісячній звільненій від сплати
податків грошовій виплаті, що слугує
забезпеченню їх належного
матеріального утримання, в тому числі
після звільнення від виконання
обов'язків судді.

Положення наведеної частини ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» врегульовують порядок
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
який є єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні та не відноситься
до місцевого суду, суддею якого був
позивач, та не дають підстав для
висновку стосовно заборони здійснення
перерахунку довічного грошового
утримання суддям судів загальної
юрисдикції.

Враховуючи те, що позивач є суддею у
відставці, за нею зберігається звання
судді і такі ж гарантії
недоторканності та соціального
захисту, як і до виходу у відставку.

На час звернення позивача до
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
ч.3 ст.138 Закону України "Про судоустрій
та статус суддів", з урахуванням
рішення Конституційного Суду України
№3-рп/2013 від 03.06.2013р., діяла в редакції
згідно якої, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позивач має право отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у відповідності до
заробітної плати, визначеною довідкою
господарського суду Херсонської
області 01.01-16/10743/2013 від 04.12.2013 р., з часу
звернення позивача до відповідача щодо
проведення перерахунку довічного
грошового утримання судді, а отже
позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають
задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м. Херсоні, -
залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 04 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя О.В.
Джабурія суддя О.В. Лук’янчук