Справа № 872/16064/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2014 рокусправа № 804/10885/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від
22.08.2013

ОСОБА_2 дов від 22.08.2013

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
вересня 2013 року

у справі № 804/10885/13-а

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 17.04.2013
про визначення грошового зобов'язання
за платежем «податок на додану
вартість» на загальну суму 8 210 грн. (в
тому числі основного платежу - 6 568,00грн.
та штрафні санкції у сумі 1 642,00грн).

Позовні вимоги обґрунтовані
помилковістю висновків податкового
органу в результаті проведеної
перевірки про завищення позивачем
податкового кредиту на суму 6 568,00грн. з
господарських операцій, здійснених
позивачем з контрагентом ТОВ
«Матадор», у зв'язку з відсутністю ТОВ
«Матадор» за юридичною адресою та
відсутністю у товариства виробничого
обладнання, складських та торгівельних
приміщень, транспорту та торгівельного
обладнання, сировини, матеріалів для
здійснення основного виду діяльності.
Позивачем подано належні документи на
підтвердження реальності здійснення
операцій з ТОВ «Матадор».

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
03.09.2013 адміністративний позов
задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що факт
отримання придбаного товару та
подальше його використання у власній
господарській діяльності позивача
підтверджено належним чином
оформленою первинною документацією.
Посилання відповідача на те, що
контрагент позивача - ТОВ «Матадор» не
має достатньої матеріально-технічної
бази та персоналу для проведення
господарської діяльності, не
знаходиться за місцем знаходженням, а
отже усі правочини є нереальними, не
мають правових наслідків для позивача,
оскільки вказані висновки були
зроблені на підставі припущень іншого
податкового органу - ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріально та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
адміністративного позову. Відповідач
зазначає, що суд першої інстанції не в
повному обсягу дослідив обставини у
справі та не приділив уваги акту
податкової перевірки контрагента
позивача - ТОВ «Матадор», відповідно до
якого усі операції вказаного
товариства є безтоварними по ланцюгу
постачання до вигодонабувача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання відповідач
повідомлений судом належним чином.

Представники позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечують, просять залишити
постанову суду першої інстанції без
змін, зазначають, що судом першої
інстанції вірно встановлені обставини
справи, постановлено законне та
обґрунтоване рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, Нікопольською ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ФОП з ОСОБА_3 з
питання дотримання податкового
законодавства України в частині
визначення правильності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
ТОВ «Матадор» за період 01.09.2011 по 30.09.2011,
за результатами якої складено акт від
02.04.2013 № 1009/172. (а.с.13).

Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за вересень 2011
року встановлено, що підприємцем
порушено п.198.1, п.198.6 ст.198 ПК України, в
результаті чого встановлено завищення
податкового кредиту з ПДВ на суму 6568,00
грн. за вересень 2011 року з операцій
придбання запасних частин у ТОВ
«Матадор».

До такого висновку податковий орган
дійшов з огляду на дані акту ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 21.12.2013 №
7200/224/31820299 про неможливість фактичного
здійснення ТОВ «Матадор» () під час здійснення господарських
відносин з ТОВ «Інфортерм» за червень
2011 року, ТОВ «Олімп» за вересень 2011
року, ПП «СВ Гермес» за березень 2011
року, ПВП «Форест» за червень 2011 року,
ТОВ «Кафепродакшн» за січень 2011 року,
ТОВ «Пасіфік» за вересень 2011 року, БПП
«Сура» за вересень 2011 року, ТОВ
«Хімагросервіс» за листопад 2011 року.

В даному акті ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська зазначено,
що незнаходження ТОВ «Матадор» за
юридичною адресою обумовлює
відсутність при перевірки первинних та
бухгалтерських документів; за даними
податкової звітності, перевіркою
встановлено відсутність у товариства
виробничого обладнання, складських та
торгівельних приміщень, транспорту та
торгівельного обладнання, сировини,
матеріалів для здійснення основного
виду діяльності.

У зв'язку з відсутністю у ТОВ
«Матадор» об'єкту оподаткування,
відповідач дійшов висновку, що ФОП
ОСОБА_3 під час здійснення
фінансово-господарської діяльності у
вересні 2011 року порушив вимоги п.198.1,
п.198.6 ст.198 ПК України.

На підставі акту перевірки від 02.04.2013
Нікопольською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.04.2013 №
, яким підприємцю збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 8210
грн., у т. ч. за основним платежем - 6568
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 1 642 грн. (а. с.19).

З огляду на фактичні обставини
справи, норми законодавства, що
регулюють спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції про помилковість
висновків відповідача.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат:
витрати, не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, а саме
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (п.п.139.1.9.
п.139.1 ст.139 ПК України).

Судом встановлено, що у періоді, який
перевірявся, ФОП ОСОБА_3 (Покупець) мав
господарські відносини з ТОВ «Матадор»
(Продавець) щодо придбання товару (вал
колінний, комплект поршневий, голівка
блоку ЯМЗ-328) за договором
купівлі-продажу № 260911 від 26.09.2011 (а. с.28,
29).

Факт здійснення господарських
операцій щодо поставки товару між
позивачем та ТОВ «Матадор»
підтверджується первинними
документами, що містяться в матеріалах
справи і були предметом дослідження
судом першої інстанції, а саме:
специфікацією, податковою накладною,
видатковою накладною, рахунком,
платіжним дорученням, що свідчить про
оплату товару позивачем (а. с.30-34),
товарно-транспортною накладною та
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу за ОСОБА_3 (а. с.36,
37).

Виходячи із змісту вказаних
документів, вбачається, що вони містять
всі обов'язкові реквізити, що
передбачені ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», в розумінні
вказаного Закону є первинними, такими,
що підтверджують здійснення
відповідної господарської операції.

Податкова накладна № 2 від 26.09.2011 на
суму 39408,00 грн., в т.ч. ПДВ - 6568,00 грн., на
підставі якої позивачем сума податку
на додану вартість включена до складу
податкового кредиту, складена ТОВ
«Матадор» у відповідності до вимог ст.
201 Податкового кодексу України,
відповідає положенням Наказу ДПА
України від 21.12.2010 № 969, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України від
29.12.2010 за № 1401/18696 «Про затвердження
форми Податкової накладної та Порядку
її заповнення».

Вищезазначені документи підтверджують
фактичний рух активів та зміни у
власному капіталі позивача.

Використання позивачем придбаних
товарів у власній господарській
діяльності для ремонту автотранспорту
підтверджується актом списання
товарів (а. с.35), відповідачем не
спростовано.

Тобто доказів порушень відображення
вищевказаних господарських операцій в
бухгалтерському та податковому обліку
підприємця матеріали справи не
містять: суми податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Матадор»
задекларовані позивачем у податковій
звітності з ПДВ за вересень 2011 року.

На момент укладення та реалізації
вказаного вище договору контрагент
позивача ТОВ «Матадор» мало
зареєстровані у встановленому порядку
установчі документи та цивільну
дієздатність згідно з чинним
законодавством, було зареєстровано як
платники податку на додану вартість.

Посилання відповідача на той факт, що
укладений договір має ознаки
нікчемності, не створює юридичних
наслідків та здійснений без мети
настання реальних наслідків, не
приймається колегією суддів до уваги
зважаючи на наступне.

Законодавчо встановлені вимоги,
необхідні для чинності правочину (ст.203
ЦК України), позивачем та його
контрагентом дотримані. Також
господарські зобов'язання з
купівлі-продажу не містять ознак
фіктивності (вчинених без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися відповідними
правочинами). Крім того, відповідно до
ст.234 Цивільного кодексу України
фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Відповідачем вказана норма
законодавства не врахована, належні
докази на підтвердження викладених в
акті перевірки доводів щодо
відсутності фактичного здійснення
господарських операцій з
купівлі-продажу відповідачем не
зазначені, суду не подані. Жодний
документ, який в установленому порядку
встановлював би відповідні факти та
був обов'язковим для застосування на
всій території України, в матеріалах
справи відсутній. Податковим органом
не надано суду доказів недійсності
договору від 26.09.2011, використання
позивачем придбаного товару у
неоподатковуваних операціях.

Дії позивача та його контрагента,
вчинені на виконання вказаного вище
договору, направленні саме на
створення наслідків, які обумовлені
правовою природою договорів такого
виду.

Також укладений позивачем з ТОВ
«Матадор» договір купівлі-продажу не
містить умов та ознак, які б свідчили
про його суперечність інтересам
держави та суспільства або порушував
публічний порядок.

Чинним законодавством України не
передбачено обов'язку сторони договору
перевіряти повноваження контрагента
на підписання первинних
бухгалтерських та податкових
документів, як і не передбачено
відповідальності сторони договору за
порушення її контрагентом вимог
чинного законодавства при укладанні
договору. У тому випадку, якщо не
доказано обізнаності сторони договору
про факт порушення законодавства його
контрагентом на момент укладання
договору, вважається, що така сторона
діяла правомірно.

Колегією суддів встановлено, що
укладений позивачем з ТОВ «Матадор»
договір відповідає вимогам чинного
законодавства України, має своїм
наслідком зміну у майновому стані
учасників правочину, є економічно
виправданим, а факт виконання
господарських зобов'язань сторін
підтверджується первинними та
податковими документами.

Належні докази, які б свідчили про
порушення з боку контрагента позивача
ТОВ «Матадор», які б позбавляли
позивача права на віднесення
відповідних сум до податкового кредиту
відповідачем не подані, в матеріалах
справи такі докази відсутні.

Відповідач, зробивши в акті перевірки
висновок про нікчемність правочину, не
міг керуватися лише припущеннями щодо
фіктивності (нікчемності) укладеного
договору, його позиція про те, що цей
правочин очевидно суперечать
інтересам держави, не підкріплені
належними доказами, зокрема, рішеннями
суду.

В даному випадку позиція податкового
органу базується на виявлених
податковим органом порушеннях,
допущених при здійсненні
господарської діяльності контрагентом
ТОВ «Матадор» та його контрагентами по
ланцюгу постачання.

Проте, статтею 61 Конституції України
встановлений індивідуальний характер
відповідальності юридичної особи.

Також зі змісту вищенаведених норм
вбачається, що Податковий кодекс
України не ставить право позивача на
формування податкового кредиту в
залежність від декларування
постачальниками, в тому числі і по
ланцюгу постачання, своїх податкових
зобов'язань та/або від сплати ними сум
податку на додану вартість до бюджету.

Податковий орган не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
позивач, як платник податку, діяв без
належної обачності й обережності і
йому було відомо про можливі порушення,
які допускав його контрагент, або що
самостійною діловою метою здійснення
господарських операцій з
вищевказаними підприємствами було
одержання позивачем податкової вигоди.

Щодо відсутності трудових ресурсів,
складських приміщень тощо у
контрагента позивача ТОВ «Матадор»,
посилання податкового органу на
відсутність у
підприємства-контрагента умов,
необхідних для здійснення
господарської операції, само по собі не
свідчить про фіктивність
господарської операції, адже
підприємство-постачальник може
здійснювати реальні торговельні
операції та не обов'язково має бути
виробником товару чи послуги.

Посилання відповідача на факти,
виявлені податковим органом та
зафіксовані в акті ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська № 7200/224/31820299 від
21.12.2012 про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ТОВ «МАТАДОР»,
покладені в основу позиції відповідача
в акті перевірки від 02.04.2013, не
приймається колегією суддів до уваги,
оскільки інформація, що міститься у
вказаному акті, за встановлених вище
фактичних обставин не може бути
підставою для висновку про недійсність
укладеного позивачем з вказаним
підприємством правочину.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в
судовому порядку (постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13.02.2013 у
справі № 804/1440/13-а, залишена без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013) визнано протиправними дії
ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська щодо формування в
акті № 7200/224/31820299 від 21.12.2012 про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ТОВ «МАТАДОР»
під час здійснення господарських
відносин з ТОВ "Інфотерм" за червень 2011
року, ТОВ "Олімп" за вересень 2011 року, ПП
"СВ Гермес" за березень 2011 року, ПВП
"Форест" за червень 2011 року, ТОВ
"Кафепродакшн" за січень 2011 року, ТОВ
"Пасіфік за вересень 2011 року, БПП "Сура"
за вересень 2011 року, ТОВ "Хімагросервіс"
за листопад 2011 року висновків про
визнання відсутності у ТОВ "МАТАДОР"
об'єктів оподаткування по операціях з
продажу товарів (послуг)
підприємствам-покупцям у період 2011-2012
років. Визнано протиправними дії ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська щодо коригування
показників податкової звітності ТОВ
«МАТАДОР» за період з грудня 2011 року по
жовтень 2012 року, яке відбулося на
підставі акту №7200/224/31820299 від 21.12.2012.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже колегія суддів вважає неможливим
прийняття до уваги даних стосовно
відсутності підтвердження реальності
проведених господарських відносин ТОВ
«МАТАДОР» із платниками податків,
зазначених в акті від 21.12.2012.

Виходячи з вищевикладеного,
вбачається, що позивачем виконані всі
умови для віднесення сум податку на
додану вартість до складу податкового
кредиту з операцій купівлі-продажу
товару у ТОВ «МАТАДОР», у зв'язку з чим
у відповідача відсутні правові
підстави для зменшення податкового
кредиту з податку на додану вартість.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом першої
інстанції в повному обсязі з'ясовано
усі обставини, які мають значення для
справи, ухвалено законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

Передбачені статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення відсутні, у зв'язку з
чим колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
вересня 2013 року у справі № 804/10885/13-а
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко