Справа № 2а-12579/12/2670
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/46584/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів
Бухтіярової І.О. Приходько І.В.за участю
секретаряГончар Н.О.та представників
сторін: від позивача Трут Д.М.від
відповідачаДенисенко О.Е.,розглянувши
у відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуДержавної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва Державної податкової
службина постановуОкружного
адміністративного суду м. Києва від
21.11.2012та ухвалуКиївського апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2013у
справі № 2а-12579/12/2670за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Біг Дачмен
Україна»доДержавної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва Державної податкової
службипровизнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Біг Дачмен Україна»
звернулись до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва Державної податкової
служби, в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 31.07.2012 №
.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.11.2012, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2013,
позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням судів
попередніх інстанції, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог повністю, оскільки вважає, що
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції було
прийнято з порушенням норм
матеріального права.

У судовому засіданні суду касаційної
інстанції представником відповідача
заявлено клопотання про заміну
відповідача (Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва Державної податкової служби)
його правонаступником - Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його обґрунтованість та
необхідність його задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги,
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що:

- відповідачем проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку позивача на підставі
постанови т.в.о. начальника СВ ДПІ у
Подільському районі м.Києва ДПС про
призначення податкової перевірки, у
якій зазначено, що в провадженні СВ ПМ
відповідача знаходиться кримінальна
справа № 77-00186, порушена за ч.2 ст.205 КК
України;

- за результатами проведеної
перевірки відповідачем складено акт
від 20.07.2012 №259/22-205/35132847 про результати
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахувань та
сплати ПДВ при проведенні
фінансово-господарських операцій по
взаємовідносинах із ТОВ «Мінераліс»
ТОВ «Мінераліс ЛТД», ТОВ
«Промислово-виробнича фірма
«Вентелектрообладнання» за період із 01
травня по 30 червня 2011 року;

- названим актом перевірки
встановлено порушення позивачем пп.198.2,
пп.198.3, пп.198.6 ст.198, пп.201.1, пп.201.6 ст.201
Податкового кодексу України, ч.1, ч.5
ст.203, ч.1, ч.2 ст.215, ч.1 ст.216, ст. 228, ст.626,
ст.629 Цивільного кодексу України в
частині недодержання положень
викладених статей в момент вчинення з
контрагентами правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними,
в результаті чого позивачем занижено
ПДВ на суму 2 475 702 грн.;

- за наслідками перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 31.07.2012,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на 2 475 702 грн.
основного платежу та 1,00грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Позиція податкового органу полягає в
тому, що укладені позивачем договори не
відповідають вимогам закону, не
спричиняють реального настання
правових наслідків, тобто, є
нікчемними, оскільки контрагенти
позивача, з якими укладено договори, є
фіктивними суб'єктами господарювання.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли висновку
щодо протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення,
оскільки воно прийняте відповідачем до
набрання законної сили відповідним
судовим рішенням по кримінальній
справі, в межах якої було призначено
перевірку позивача в порядку
кримінально-процесуального
законодавства.

Суд касаційної інстанції погоджується
з такими висновками судів попередніх
інстанцій. При цьому колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до п.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Види таких перевірок визначені у
статті 75 Податкового кодексу України,
згідно п.75.1 якої органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.75.1.2 ст.75 Податкового
кодексу України документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також отримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків;
документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом;
документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Особливості проведення документальних
невиїзних перевірок встановлені
статтею 79 Податкового кодексу України,
у відповідності до п.79.1 якої визначено,
що документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок передбачений
статтею 78 Податкового кодексу України,
у відповідності до п.78.1 якої визначено,
що документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з обставин, перелік яких
наведений у підпунктах 78.1.1 - 78.1.13 ст.78
цього Кодексу.

Зокрема, згідно пп.78.1.11 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється у випадку
отримання постанови суду (ухвали суду)
про призначення перевірки або
постанови органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесеної ними відповідно
до закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні.

Пунктом 78.8 статті 78 Податкового
кодексу України передбачено, що
порядок оформлення результатів
документальної планової перевірки та
порядок оформлення результатів
документальної позапланової перевірки
встановлено статтею 86 цього Кодексу.

За змістом п 86.9 ст.86 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
момент проведення перевірки позивача)
у разі, якщо грошове зобов'язання
розраховується органом державної
податкової служби за результатами
перевірки, призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Пунктом 58.4 статті 58 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі,
коли судом за результатами розгляду
кримінальної справи про злочини,
предметом якої є податки, збори,
винесено обвинувальний вирок, що
набрав законної сили, або винесено
рішення про закриття кримінальної
справи за нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду, та прийняти
податкове повідомлення-рішення про
нарахування платнику таких податкових
зобов'язань і застосування стосовно
нього штрафних (фінансових) санкцій у
розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду,
забороняється до набрання законної
сили рішенням суду у справі або
винесення постанови про закриття такої
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Судова колегія зазначає, що
матеріалами справи не підтверджено
обставин прийняття відповідачем
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення після набрання
законної сили відповідного рішення
суду по кримінальній справі, в межах
якої було призначено перевірку
позивача в порядку
кримінально-процесуального
законодавства.

Враховуючи вищенаведені приписи
податкового законодавства, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити,
що суд першої інстанції помилково
вдався до дослідження правомірності
нарахування позивачу грошових
зобов'язань з податку на податку на
додану вартість, оскільки будь-які
висновки, зроблені судом внаслідок
встановлення таких обставин справи, не
є належним обґрунтуванням мотивів, які
мають бути покладені в основу судового
рішення як про задоволення, так і про
відмову в задоволенні позову у цій
справі, з огляду на те, що контролюючий
орган першопочатково не мав законних
підстав для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення до
дня набрання законної сили відповідним
рішенням суду по кримінальній справі, в
межах якої було призначено перевірку
позивача в порядку
кримінально-процесуального
законодавства.

Між тим, матеріали перевірки та
висновки органу державної податкової
служби, викладені в акті перевірки, яка
призначена на виконання постанови
т.в.о. начальника СВ ДПІ у Подільському
районі м.Києва ДПС відповідно до
кримінально-процесуального закону, до
дня набрання законної сили відповідним
рішенням у кримінальній справі, можуть
бути оцінені як докази виключно у
рамках розслідування та розгляду такої
кримінальної справи і не можуть бути
підставою для прийняття контролюючим
органом податкового
повідомлення-рішення про визначення
платникові податків грошового
зобов'язання, розрахованого за
результатами такої перевірки та буди
предметом дослідження судами при
встановленні правомірності, чи
протиправності формування платником
податку даних податкового обліку.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, не спростований доводами
касаційної скарги, що спірне податкове
повідомлення-рішення є таким, що
прийняте протиправно та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які могли б
призвести до скасування оскаржуваних
судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 55, 160, 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Допустити заміну відповідача
(Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва Державної
податкової служби) його
правонаступником - Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.

2. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва Державної податкової
служби залишити без задоволення.

3. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.11.2012 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.08.2013 залишити без змін.

4. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, передбачених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.В. Борисенко

Судді
І.О. Бухтіярова

І.В. Приходько