Справа № 804/11839/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Шпота
за участю: представник
позивача - Павлова Т.І.
відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про
адміністративно-господарських санкцій
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Фізичної особи підприємця
- стягнути з Фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 на користь
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 3 944,45 грн.;
- стягнути з відповідача на користь
держави в особі Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що відповідач не
працевлаштував 1 інваліда, а тому у
відповідності до вимог статті 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
адміністративно-господарську санкцію
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив позов залишити без задоволення,
оскільки відповідач сумлінно
виконував свої обов'язки щодо
забезпечення працевлаштування
інвалідів та своєчасно надавав
належні звіти до Бабушкінського
районного центру зайнятості м.
Дніпропетровська про наявність
вакансій для працевлаштування
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази в їх
сукупності, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
У відповідності з ч.1 ст.19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.
Згідно з частинами 1 і 2 ст.20 цього
Закону, підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
В силу ст. 238 Господарського кодексу
України до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків, та за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
Підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин, за статтею 218
цього Кодексу, є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Відтак, при вирішенні питання про
правомірність стягнення
адміністративно-господарських санкцій
слід виходити із загальних норм права
відносно відповідальності за
порушення зобов'язань та встановлення
в діях або бездіяльності роботодавця
складу правопорушення з метою
застосування юридичної
відповідальності у вигляді
адміністративно-господарських
Елементами правопорушення є вина та
наявність причинного зв'язку між самим
порушенням та його наслідками.
Так, відповідно до статті 18 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Згідно з ч.3 ст.18-1 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань.
Аналіз норм чинного законодавства
України щодо соціальної захищеності
інвалідів свідчить про те, що на
підприємства покладено обов'язок по
забезпеченню певної кількості робочих
місць для працевлаштування інвалідів,
а не обов'язок їх працевлаштування.
У відповідності до п.4.4 Рекомендації
Вищого адміністративного суду України
№ 07.2-10/2 від 14.04.2008 року «Про деякі
питання практики застосування
адміністративними судами
законодавства про забезпечення права
інвалідів» при розгляді
адміністративними судами справ
зазначеної категорії потрібно
встановлювати такі обставини:
створення робочих місць відповідно до
встановленого нормативу; інформування
центру зайнятості про наявність
вільних робочих місць (вакантних
посад); спрямування центрами
зайнятості інвалідів до роботодавців
та випадки безпосереднього звернення
інвалідів до роботодавців з питань
працевлаштування; причини не
працевлаштування роботодавцями
З матеріалів справи вбачається
Відповідно до звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
(форма № 10-ПІ (річна)), наданого
відповідачем до Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів,
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу у 2013
році склала 9 особи, з них
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність має прочерк, кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
склала 1 особа, також відповідно до
розрахунку позивача щодо нарахування
заборгованості по сплаті
адміністративно-господарських санкцій
за незайняті робочі місця для
працевлаштування інвалідів - кількість
незайнятих робочих місць, призначених
для забезпечення працевлаштування
інвалідів, відповідно до 4 % нормативу,
осіб склала 1 особу.
На підставі наданого відповідачем
звіту за 2013 рік, позивачем здійснено
розрахунок боргу, відповідно до якого
окрім визначення суми
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 3 944,45 грн., на вказану суму
нарахована пеня у розмірі 1,18 грн. за
період прострочення сплати
адміністративно-господарських санкцій
В ході судового розгляду встановлено,
що відповідач була зареєстрована
фізичною особою-підприємцем 12.06.2013р.
Протягом 2013 року, а саме
чрвень-листопад 2013 року, ФОП ОСОБА_3
надавала до Бабушкінського районного
центру зайнятості м. Дніпропетровська
звіти про наявність вільних робочих
місць, на яких може використовуватись
праця інваліда, а саме, про наявність
вакансій для працевлаштування
інвалідів (форми №3-ПН), зазначені
обставини, підтверджуються письмовими
доказами, що знаходяться в матеріалах
справи.
Як вбачається з листа Бабушкінського
районного центру зайнятості м.
Дніпропетровська № 640 від 21.05.2014р.,
наданого до матеріалів справи
позивачем - «Протягом 2013р. ФОП ОСОБА_3
(НОМЕР_1) були надані звіти за формою 3-ПН
«Інформація про попит на робочу силу
(вакансії)»…. У 2013 році за допомогою в
працевлаштуванні до Бабушкінського
районного центру зайнятості
звернулося 43 особи з інвалідністю.
Особи з обмеженою працездатністю, які
перебували на обліку в центрі
зайнятості, мали різний
освітньо-кваліфікаційний рівень та
спеціальність, а також обмеження в
працевлаштуванні згідно
індивідуальної програми реабілітації.
Всім особам було повідомлено про
наявні вакансії. Жодна особа не
відповідала вимогам, висунутим
роботодавцем до претендентів на вільні
робочі місця, у зв'язку з чим,
направлення не видавались. Перелік
вакансій був розташований у
інформаційних куточках та секторі
самостійного пошуку роботи, тобто
доступний для відвідувачів».
У відповідності до позиції колегії
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України у
постанові від 02.02.2010 року по справі №
21-1982во09 (номер у ЄДРСР 8089874) обов'язок
підприємства зі створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком займатись пошуком
інвалідів для працевлаштування;
останнє повинно направляти до центру
зайнятості відповідну звітність з
інформацією щодо можливості
працевлаштування інваліда.
За змістом ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги вищезазначені
обставини, суд приходить до висновку,
що відповідачем здійснено усі залежні
від нього заходи з виконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, повідомлено компетентні
органи про наявність вільних місць для
працевлаштування інвалідів,
працевлаштування яких, не відбулось
незалежно від волевиявлення
Отже, вина відповідача у невиконанні
нормативу з працевлаштування
інвалідів у 2013 році відсутня, тому і
адміністративно-господарських санкцій
та нарахування пені до відповідача є
безпідставним, у зв'язку з чим, суд
вважає за необхідне відмовити
Дніпропетровському обласному
відділенню фонду соціального захисту
інвалідів у задоволенні позову у
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити у повному обсязі.
Копію постанови направити сторонам по
справі.
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови буде викладений
протягом п'яти днів.

Суддя Е.О.
Юрков