Справа № 822/2522/14
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/2522/14
Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Держземагенства
у Хмельницькій області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 08 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Сільськогосподарський
кооператив "Решнівецький" до Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області про про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії про поновлення договору
оренди земельної ділянки 100 га, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року сільськогосподарський
кооператив "Решнівецький" звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Держземагенства
у Хмельницькій області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дій щодо відмови у поновленні
укладення договору оренди земельної
ділянки площею 100 га із земель запасу
Решнівецької сільської ради та
зобов'язання відповідача розглянути
пакет документів для поновлення
договору земельної ділянки від 02.04.2004
укладеного між СГК "Решнівецький"
с.Решнівка Старокостянтинівського
району та Старокостянтинівською РДА.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від
08.07.2014 року вказаний позов задовольнив
повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник наголошував, що відмовляючи у
поновленні договору оренди земельної
ділянки від 02.04.2004, відповідач діяв
виключно в рамках чинного
законодавства, а сама відмова жодним
чином не суперечить вимогам Закону
України "Про оренду землі". Крім того
апелянт зауважував на пропущення
позивачем місячного строку звернення
із відповідним клопотанням про
поновлення договору оренди
передбаченого ст.33 Закону України «Про
оренду землі».

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу
України, центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Згідно з ст.13 Закону України "Про оренду
землі" від 06.10.1998 р. №161-ХІV договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про
оренду землі" встановлено, що по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
виконання зазначених норм
СГК"Решнівецьке" звернулося 13.12.2013 до
відповідача із заявою про продовження
терміну дії угоди про поновлення
договору оренди земельної ділянки від
02.04.2004 площею 100 га з резерву
Решнівецької сільської ради строком на
10 років.

Проте листом №10-05-09/1021 від 28.01.2014
відповідачем повідомлено про відмову у
продовженні договору оренди земельної
ділянки, оскільки позивач не звернувся
у місячний строк до спливу строку
договору оренди землі.

На повторне звернення СГК "Решнівецьке"
листом №0-22-08-2262/2-14 від 19.05.2014
відповідачем відмовлено у продовженні
договору оренди земельної ділянки, у
зв'язку з тим, що наявне заперечення
орендодавця щодо поновлення договору
оренди земельної ділянки.

Не погоджуючись із зазначеними діями
відповідача, товариство оскаржило їх
до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з того,
що відповідачем не доведено
правомірність прийняття відмови у
продовженні договору оренди земельної
ділянки, а тому позовні вимоги позивача
є обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, а отже, їх слід
задовольнити.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Як досліджено з наявного в матеріалах
справи договору оренди земельної
ділянки від 02.04.2004,
Старокостянтинівська РДА є
орендодавцем.

Матеріали справи також свідчать, що
07.11.2013 позивач звернувся до заступника
голови Старокостянтинівської РДА
Омелянюка О.М. із заявою №58 з проханням
продовжити термін дії договору оренди
від 02.04.2004 терміном на 10 років.

Розглянувши дану заяву, районна
державна адміністрація листом
№45/2039-14/2013 від 14.11.2013 повідомила голові
правління СГК "Решнівецьке", що у
зв'язку із вступом у силу Закону
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності", розпорядження
землями сільськогосподарського
призначення державної власності
належить до повноважень центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
земельних відносин.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції колегія суддів не
бере до уваги посилання апелянта на
пропущення позивачем строку звернення
до Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області, оскільки позивач повідомив
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі про намір укласти його на
новий строк у визначені законом
терміни та надав проект додаткової
угоди, як того вимагає норма.

Крім того як встановлено судом першої
інстанції та знайшло своє відображення
в матеріалах справи, позивачем
розроблені додаткові, в тому числі
документи, що подані на розгляд
Головного управління Держземагентства
в Хмельницькій області, зокрема,
технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельної ділянки.

Більш того, при першому поданні
матеріалів відповідачеві, СГК
"Решнівецьке" подало на розгляд витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку, додатком до якого є
кадастровий план земельної ділянки, а
тому вимога Головного управління
Держземагентства у Хмельницькій
області надати його вдруге в будь-якому
випадку є безпідставною.

Також суд звертає увагу на те, що зі
сторони головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області, уже як орендодавця, жодних
заперечень щодо оренди земельних
ділянок на адресу СГК "Решнівецьке" не
надходило, як і не було повідомлень про
те, що СГК "Решнівецьке" не може
використовувати орендовану земельну
ділянку.

Таким чином посилання відповідача в
апеляційній скарзі на наявність
заперечення орендодавця щодо
поновлення договору оренди земельної
ділянки є безпідставним та таким, що не
відповідає дійсним обставинам справи.

Зрештою, як встановлено судом першої
інстанції та не спростовано
відповідачем, крім СГК "Решнівецьке" на
оренду даної земельної ділянки
претендентів не було, жодних
документів, які підтверджували б
волевиявлення інших осіб на укладення
договору оренди зазначеної земельної
ділянки до центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
земельних відносин, не подавалися,
тобто СГК "Решнівецьке" користується
земельною ділянкою з 02.04.2004 на підставі
договору оренди.

В свою чергу своєю відмовою Головне
управління Держкомзему у Хмельницькій
області створює перешкоди у реалізації
права позивача на отримання земельної
ділянки в оренду, що суперечить вимогам
чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про наявність
правових підстав для задоволення
адміністративного позову шляхом
визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язати
останнього розглянути пакет
документів для поновлення договору
земельної ділянки від 02.04.2004 укладеного
між СГК "Решнівецький" с.Решнівка
Старокостянтинівського району та
Старокостянтинівською РДА.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
08 липня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Полотнянко Ю.П.

Сушко О.О.