Справа № 804/12096/14
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
за участю представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відім» до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-
11 серпня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відім» до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить: визнати протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відім», за
результатами якої складено акт від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року»;
визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
внесення коригувань до
автоматизованої інформаційної системи
«Податковий блок», зокрема, до
підсистеми «Аналітична система» на
підставі висновків, викладених у акті
від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року»;
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити в автоматизованій
системі «Податковий блок», зокрема, у
підсистемі «Аналітична система»,
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ, які були
відкориговані податковим органом на
підставі висновків, викладених у акті
від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року».
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13.08.2014 р.
провадження по справі було відкрито та
справа призначена до судового
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Державною податковою інспекцією у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за
наслідками фактично проведеної
перевірки було складено акт від 27.06.2014
року №289/04-63-22-03/38600097 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року»,
відповідно до висновків якого щодо не
встановлення звіркою факту реального
здійснення господарських операцій ТОВ
«Відім» з контрагентами -
постачальниками та контрагентами -
покупцями за березень 2014 року,
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (робіт, послуг), які підпадають
під визначення статей 22, 185, 187, 198
Податкового Кодексу України,
відповідачем були вчинені дії щодо
внесення на підставі зазначених
висновків до автоматизованих
інформаційних баз органів Міндоходів
коригувань самостійно задекларованих
підприємством показників податкової
Зважаючи на відсутність будь - яких
податкових повідомлень - рішень,
винесених на підставі зазначеного вище
акту, а також спираючись на порушення
відповідачем норм чинного Податкового
кодексу України відповідно, детально
описаних в позовній заяві, численні
порушення, допущені відповідачем при
здійсненні заходів з проведення
зустрічної звірки ТОВ «Відім», позивач
стверджує про неправомірний характер
оскаржуваних дій відповідача,
порушення передбачених законом прав
позивача внаслідок вчинення означених
дій, а також зазначає про необхідність
відновлення його порушених прав
відповідно до норм чинного
законодавства України в спосіб захисту
права, обраний позивачем.
Представник позивача в судове
засідання не з`явився, натомість
звернувся до канцелярії суду з
клопотанням від 20.08.2014 року, у якому
зазначив про неможливість прибуття у
судове засідання, просив розгляд
справи здійснювати за його відсутності
та просив суд задовольнити позов в
повному обсязі за викладених у ньому
підстав, додавши при цьому до
зазначеного клопотання завірені
належним чином копії первинних
документів щодо підтвердження
фінансово - господарської діяльності
ТОВ «Відім» за березень 2014 року.
Представник відповідача в судове
засідання з`явився, щодо задоволення
адміністративного позову заперечував,
обгрутовуючи свою позицію
запереченнями проти адміністративного
позову від 20.08.2014 року, в яких зазначив
Зустрічну звірку ТОВ «Відім» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року, за
наслідками якої скаладено акт від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року»,
податковим органом проведено у повній
відповідності з пунктом 73.5 статті 73
Подакового кодексу України.
Звіркою не встановлено факту реального
здійснення господарських операцій ТОВ
«Відім» з контрагентами -
постачальниками та контрагентами -
покупцями за березень 2014 року,
встановлено відсутність об`єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (робіт, послуг), які підпадають
під визначення статей 22, 185, 187, 198
Податкового кодексу України. Також
відповідач, в обгрунтування своєї
позиції щодо правомірності дій,
вичнених при фактичному проведенні
зустрічної звірки ТОВ «Відім»,
посилається на ті обставини, що в ході
проведення такої звірки Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
отримано матеріали від старшого
слідчого з ОВС ГСУ ФР Міністерства
доходів і зборів України Марголіса Д.О.
від 22.04.2014 року по кримінальному
за статтями 205, 212 Кримінального кодексу
України у відношенні посадових осіб
ТОВ «Відім». В результаті аналізу
отриманих документів відповідачем був
зроблений висновок щодо здійснення
діяльності, направленої на формування
незаконного податкового кредиту та
витрат підприємствам - контрагентам
реального сектору економіки шляхом
створення ТОВ «Відім».
Крім того, відповідач зазначає, що
жодних коригувань показників
податкової звітності, відображених
позивачем у податкових деклараціях,
які були надані позивачем до ДПІ, та
враховані при проведенні перевірки -
працівниками ДПІ не проводилось, а
результати проведеної перевірки були
відображені в аналітичній системі
внутрішньої бази ДПІ.
А відтак, обставини, наведені ТОВ
«Відім» у заявленному
адміністративному позові, не
спростовують самого факту
встановлених Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області порушень, що, на думку
відповідача, повинно мати наслідком
відмову в задоволенні
адміністративного позову у повному
Дослідивши в судовому засіданні
докази, наявні в матеріалах справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Відім» () є юридичною особою, яка, станом на
20.08.2014 року, знаходиться в стані
припинення, що підтверджується Витягом
з ЄДРПОУ, копія якого міститься в
матеріалах справи.
27.06.2014 року Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області за наслідками фактичного
проведення звірки ТОВ «Відім» було
складено акт №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року».
Відповідно до висновків зазначеного
акту від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097
відповідачем зазначено, що звіркою не
встановлено факту реального
здійснення господарських операцій ТОВ
«Відім» з контрагентами -
постачальниками та контрагентами -
покупцями за березень 2014 року,
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (робіт, послуг), які підпадають
під визначення статей 22, 185, 187, 198
Податкового кодексу України.
При цьому, як вбачається з тексту
вказаного вище акта, встановленню
таких порушень передували висновки
відповідача про те, що при веденні
господарської діяльності ТОВ «Відім»
застосовувалась схема з формування
штучного податкового кредиту і витрат
іншим СГД - підприємствам реального
сектору економіки; придбавались товари
з однією номенклатурою, а
реалізовувались з іншою (пере сорт
товарів); мала місце штучна реалізація
в рамках однієї фінансової групи,
тобто, відповідачем зроблений
висновок, що шляхом створення ТОВ
«Відім» здійснювалась діяльність,
направлена на формування незаконного
кредиту та витрат підприємствам -
контрагентам реального сектору
економіки. Зазначено, що, відповідно до
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних ТОВ «Відім» в
березні 2014 року отримано та виписано
податкові накладні, в яких суми ПДВ за
накладною становлять менше 10 000,00 грн.,
що, за припущеннями відповідача, є
виписаними постачальниками та
виписаними покупцям з метою
приховування номенклатури поставлених
товарів (робіт, послуг), з огляду на п.11
підрозділу 2 «Особливості справляння
податку на додану вартість» розділу XX
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України, як такі, що не
підлягають обов'язковій реєстрації.
Також відповідачем в тексті
зазначеного акта вказано, що ним
вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування податкового кредиту, не
мають реального товарного характеру.
В подальшому на підставі вищевказаного
акту від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097,
складеного за результатами фактичного
здійснення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відім», податковим
органом були відкориговані показники
податкової звітності позивача в
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів
позивача на рівні ДПА України за період
березень 2014 року, що підтверджується
відповідним витягом, наданим на вимогу
суду органом податкової служби, який
міститься в матеріалах справи,
письмовими поясненнями відповідача,
наданими у формі заперечень до
позовної заяви, а також письмовими
поясненнями позивача, викладеними в
тексті адміністративного позову, з
яких прямо вбачається, що, після
складання зазначеного вище акту та
внесення коригувань самостійно
задекларованих ТОВ «Відім» показників
податкової звітності, були порушені
права позивача на використання
самостійно задекларованих ним сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, та має наслідком створення
перешкод у виконанні платником податку
обов'язку щодо самостійного ведення в
установленому порядку обліку доходів і
витрат, складання звітності, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів, передбаченого
п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу
Правовідносини сторін, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, щодо визначення вичерпного
переліку податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх прав та обов'язків,
компетенції контролюючих органів,
повноважень і обов'язків їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства,
регулюються нормами Конституції
України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР,
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-VI, Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 р. № 1232; Кодексу
адміністративного судочинства України
від 06.07.2005 № 2747-IV, тощо.
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право: звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини; застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. п. 61.1. ст. 61 ПК України
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
Пунктом 73.5 ст. 73 Податкового кодексу
України встановлено, що органам
державної податкової служби з метою
отримання податкової інформації
надано право проводити зустрічні
звірки даних суб'єктів господарювання
щодо платника податків. Зустрічною
звіркою вважається співставлення
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
органами державної податкової служби з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.
Порядок проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1232
(далі - постанова № 1232).
Так, згідно п. п. 1, 2 Постанови № 1232,
зустрічна звірка полягає у зіставленні
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
органами державної податкової служби з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.
За приписами п. п. 3, 4 Порядку № 1232,
зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту. Орган державної
податкової служби (виконавець), який
проводить зустрічну звірку, складає
довідку за наявності інформації, для
отримання якої надіслано запит органом
державної податкової служби
(ініціатором), та її документального
підтвердження. У разі відсутності
запитуваної органом державної
податкової служби (ініціатором)
інформації орган державної податкової
служби (виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.
Згідно п. 6 Порядку, у разі отримання від
суб'єкта господарювання інформації,
визначеної у запиті, та її
документального підтвердження
(протягом одного місяця з дня, що настає
за днем надходження суб'єкту
господарювання запиту) орган державної
податкової служби проводить зустрічну
Отже, єдиною підставою для проведення
зустрічної звірки платника податків є
встановлення під час проведення
перевірки іншого платника податків
сумнівності стосовно факту здійснення
операцій між цими суб'єктами
господарювання, або ж розбіжностей
задекларованих у деклараціях з податку
на додану вартість показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань. Зустрічна звірка
проводиться відносно контрагента в
рамках перевірки платника податків з
метою підтвердження відносин, виду,
обсягу і якості операцій і розрахунків,
що здійснювалися між ними, а також для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку платника
податків. При цьому зустрічна звірка
проводиться за запитом податкового
органу, що проводить перевірку
платника податків, або з власної
ініціативи, якщо контрагент платника
податків, відносно якого проводиться
перевірка, перебуває на обліку в тому ж
органі державної податкової служби, в
якому перебуває платник податків. У
разі відсутності інформації
податковий орган повинен направити
відповідний запит до податкового
органу, на обліку у якому перебуває
контрагент платника податків, відносно
якого проводиться перевірка. В свою
чергу, податковий орган, на обліку у
якому перебуває контрагент платника
податків, у разі відсутності
запитуваної ініціатором інформації,
має звернутися до такого контрагента
із письмовим запитом про надання
відповідної інформації, та після її
отримання провести зустрічну звірку,
про що скласти довідку, яку направити
ініціатору проведення зустрічної
При цьому, виходячи зі змісту норм п. 73.5
ст. 73 Податкового кодексу України,
зустрічна звірка є заходом
інформативно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби. Водночас,
функція податкового органу щодо
контролю за дотриманням податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
реалізується останнім шляхом
проведення документальних перевірок у
випадках та в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.
Інформації щодо направлення на адресу
ТОВ "Відім" будь-якого запиту на
проведення зустрічної звірки в рамках
проведення перевірок контрагентів
зазначеного платника податків
податковим органом до суду не надано.
Інформація щодо проведення перевірок
контрагентів позивача, згаданих в акті
від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097, в межах
яких могла бути проведена зустрічна
звірка ТОВ "Відім", також відсутня.
З огляду на викладене, у Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області були
відсутні правові підстави, передбачені
п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України,
для проведення зустрічної звірки ТОВ
"Відім" в межах правового поля та з
дотриманням ст.19 Конституції України.
Крім того, варто звернути увагу на те,
що згідно п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України, за результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін. Необхідність
складання довідки за результатами
проведення зустрічної звірки
вбачається також з аналізу п. 3 Порядку
№ 1232.
Водночас, згідно п. п. 4.4 п. 4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом № 236 від 22.04.2011 р.
(далі - Методичні рекомендації), у разі
встановлення фактів, що не дають змогу
провести зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) та вживає відповідних заходів,
передбачених актами Державної
податкової служби України. Вказані
заходи, передбачені, зокрема, розділом
ХІІ Порядку обліку платників податків
і зборів, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
09.12.2011 р. № 1588, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 29.12.2011 р.
Отже, результати проведення податковим
органом зустрічної звірки, відповідно
до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу
України, п. п. 4.4 п. 4 Методичних
рекомендацій, мають бути оформлені у
формі довідки, а не акту про результати
проведення зустрічної звірки.
Водночас, акт може бути складено
податковим органом у разі неможливості
проведення зустрічної звірки з підстав
відсутності інформації щодо
місцезнаходження платника податків
або його посадових осіб. При цьому, в
акті про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчується
факт неможливості її проведення без
встановлення висновків стосовно
документального підтвердження або не
підтвердження господарських відносин
між платниками податків, оскільки
додатком 3 до Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок чітко встановлений
зразок форми акту про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, в якому не передбачено
можливості робити висновок щодо
реальності (нереальності) вчинення
господарських операцій.
Враховуючи вищевикладене, результати
зустрічної звірки ТОВ "Відім" мали бути
оформлені Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області у формі довідки, а не у формі
акту, сам факт складання якого
суперечить нормам п. 73.5 ст. 73
Податкового кодексу України, п.п. 4.4 п. 4
зазначених вище Методичних
Також суд не може обійти увагою той
факт, що будь - яких доказів щодо вжиття
відповідними підрозділами податкової
міліції певних заходів з метою
встановлення місцезнаходження
(податкової адреси) суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб - позивача в порядку, відповідно
визначеному у вказаних вище нормативно
- правових актах, відповідачем до суду
Додатково суд зауважує, що, маючи на
меті з'ясування усіх обставин у справі
та з метою прийняття законного і
обґрунтованого рішення у справі,
судом, на виконання ст.ст.2, 8, 9, 10, 11, 12, 70,
161 Кодексу адміністративного
судочинства України покладався
обов'язок на сторін у справі щодо
надання письмових доказів на
підтвердження позиції як позивача, так
і відповідача, а також задавалися
питання представнику відповідача,
присутньому у судовому засіданні.
З огляду на викладене, позивач, як при
поданні адміністративного позову, так
і в процесі розгляду справи по суті,
надавав докази в обґрунтування
заявленого адміністративного позову,
підтверджуючи свою позицію
відповідними первинними документами
щодо здійснення операцій з
контрагентами, зазначеними в акті
перевірки від 27.06.2014 року
№289/04-63-22-03/38600097 в березні 2014 року,
долученими до матеріалів справи.
Натомість, відповідач, на жодне з
питань, поставлених йому в судовому
засіданні та відображених в журналі
судового засідання від 20.08.2014 року, як
то: щодо наявності правових підстав на
складання відповідачем акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, а не довідки, як передбачено
зазначеними вище нормами податкового
законодавства України; надання доказів
направлення інформаційного запиту на
адресу позивача щодо надання певної
податкової інформації останнім; щодо
факту здійснення відповідним
підрозділом податкової міліції
визначених нормативно заходів щодо
розшуку ТОВ «Відім» після так званої
спроби відповідача «нарочного
вручення інформаційного запиту
позивачу та встановлення його
відсутності за місцезнаходженням»;
щодо наявності правових підстав на
здійснення коригування показників
податкової звітності позивача на
підставі висновків, викладених в акті
від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097, а не на
підставі відповідного податкового
повідомлення - рішення; щодо наявності
будь - якої доказової бази з приводу
безтоварності та нереального
характеру операцій, вчинених між ТОВ
«Відім» та контрагентами, зазначеними
у акті від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 у
березні 2014 року, не зміг надати
обґрунтованої відповіді з посиланням
на норми чинного податкового
законодавства України щодо
обґрунтування правомірності вчинення
ним дій як при фактичному проведенні
зустрічної звірки, так і при фіксуванні
її результатів, а також щодо здійснення
коригування показників податкової
звітності ТОВ «Відім», вчиненого за
наслідками такої звірки.
При цьому критичне ставлення
викликають у суду пояснення
відповідача щодо можливості складання
довідки лише за результатами
проведення зустрічної звірки, оскільки
з матеріалів справи прямо вбачається,
що під виглядом складання акту від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року»
контролюючим органом фактично така
зустрічна звірка була проведена; щодо
спроб «виключно нарочного вручення
запиту на надання інформації від 27.06.2014
оперативного, тією ж датою складання
акту від 27.06.2014 року №4584/22-03/38600097 «щодо
не встановлення місцезнаходження ТОВ
«Відім» (код ЄДРПОУ 3860097) та
неможливості проведення зустрічної
звірки з контрагентами» внаслідок
невдалого здійснення такої спроби,
оскільки будь - якої інформації щодо
подальшого використання зазначеного
акту, окрім фактичного проведення
зустрічної звірки та здійснення
коригування показників податкової
звітності позивача відповідачем до
суду надано не було, як не було надано і
будь - яких доказів щодо передачі
зазначеного акта відповідному
підрозділу податкової міліції для
подальшого опрацювання та вчинення
передбачених чинним податковим
законодавством заходів щодо розшуку
позивача, також відповідач зазначив, що
повторно зазначений запит не
направлявся позивачу ні нарочно, ні
засобами поштового зв'язку.
Крім того, обґрунтовані сумніви
викликає у суду твердження відповідача
щодо правомірності його висновків,
викладених у акті від 27.06.2014 року
№289/04-63-22-03/38600097, за поясненнями
відповідача, зроблених внаслідок
ненадання жодних первинних документів
ТОВ «Відім» на підтвердження
товарності господарських операцій з
контрагентами за березень 2014 року.
Зазначене твердження спростовується,
по - перше, первинними документами,
оформленими відповідно до норм Закону
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», як то: договорами,
податковими накладними, видатковими
накладними, товарно - транспортними
накладними, актами здачі - прийняття
послуг (робіт); актами про витрату
давальницьких матеріалів;
розрахунковими документами на
підтвердження руху активів позивача
внаслідок здійснених господарських
операцій, долученими до матеріалів
справи; по - друге детальним аналізом
податкових накладних, описаних на
сторінках 11 - 28 акту від 27.06.2014 року
№289/04-63-22-03/38600097, здійсненим
безпосередньо відповідачем.
При цьому, досліджуючи питання щодо
підстав, які мали наслідком
коригування показників податкової
звітності позивача податковою
інспекцією, судом було встановлено, що
причиною коригування показників
податкової звітності позивача з ПДВ
були висновки податкового інспектора
щодо віднесення у березні 2014 року
суб'єкту господарювання ТОВ «Відім» до
категорії «податкова яма»,
необхідності превалювання сутності
над формою - тобто обліку податкових
операцій відповідно до їх сутності, а
не лише виходячи з юридичної форми,
отримання та виписання податкових
накладних ТОВ «Відім» в березні 2014
року, в яких суми ПДВ становлять менше 10
000, 00 грн., здійснення діяльності ТОВ
«Відім», направленої на формування
незаконного податкового кредиту та
витрат підприємствам - контрагентам
реального сектору економіки,
відсутності об'єктів оподаткування,
нереальності здійснення господарських
операцій, їх виду, обсягу, якості та
розрахунків по взаємовідносинах з
контрагентами, які зазначені у акті від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097.
В той же час, як свідчить зміст акту від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097, він містить
посилання на дослідження податковим
інспектором первинних бухгалтерських
документів, як то: податкових
накладних, результати безпосереднього
аналізу яких містяться на сторінках 11 -
28 зазначеного вище акту.
Також, слід зазначити, що відповідачем
не зазначено про будь-які
невідповідності у оформленні
зазначених первинних документів чи
про їх відсутність взагалі. Зміст акту
перевірки від 27.06.2014 року
№289/04-63-22-03/38600097 не містить жодних
посилань на будь-які порушення
позивачем норм податкового
законодавства, крім розмитого поняття
«віднесення ТОВ «Відім» до категорії
податкова яма», яке міститься на
сторінці 3 вказаного вище акту, що
суперечить вимогам п.6 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА України №984 від 22.12.2010р. (далі -
Порядок № 984) відповідно до якого факти
виявлених порушень податковим
інспектором повинні викладатися в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському обліку та податковому
обліку, що підтверджують наявність
Так, право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг - п.198.1 ст.
Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище
Кодексу, визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
Відповідно до пункту 201.4, 201.6 статті 201
ПКУ податкова накладна виписується у
двох примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг. Податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
Як свідчить зміст акту від 27.06.2014 року
№289/04-63-22-03/38600097, відповідачем були
досліджені податкові накладні на
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій, описаних в
акті від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097, які
оформлені належним чином у
відповідності до вимог чинного
законодавства України, а отже, за
наявності належним чином оформлених
податкових накладних, позивач не може
бути позбавлений права на віднесення
до податкового кредиту та податкових
зобов'язань сум ПДВ, які відображені
ним у податковій звітності за період,
що перевірявся, по взаємовідносинах із
вищевказаними контрагентами у
відповідності до вимог ст. 198 ПК
Аналогічно критичне ставлення
викликає у суду посилання відповідача
на отримання останнім матеріалів від
старшого слідчого з ОВС ГСУ ФР
Міністерства доходів і зборів України
Марголіса Д.О. від 22.04.2014 року по
від 08.10.2013 року за статтями 205, 212
Кримінального кодексу України у
відношенні посадових осіб ТОВ «Відім»,
та здійснення відповідачем висновку
саме в результаті аналізу отриманих
документів щодо вчинення діяльності,
направленої на формування незаконного
податкового кредиту та витрат
підприємствам - контрагентам реального
сектору економіки шляхом створення ТОВ
Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України лише
вирок суду в кримінальній справі або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, в
доказовій базі відповідача є відсутнім
будь - який вирок суду в кримінальній
справі або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили щодо посадових
осіб ТОВ «Відім» та стосуються
кримінального провадження №0000142
від 08.10.2013 року за статтями 205, 212
Кримінального кодексу України, як є
відсутніми і взагалі будь - які
матеріали зазначеного виконавчого
провадження.

Враховуючи обставини, описані в
відповідачем в акті від 27.06.2014 року
№289/04-63-22-03/38600097, Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області як висновки, у автоматизованій
інформаційній системі "Податковий
блок", а саме у її підсистемі
"Аналітична система", здійснено
коригування самостійно задекларованих
платником податків показників з ПДВ, що
підтверджено письмовими запереченнями
відповідача, а також відповідними
витягами з вищевказаної
автоматизованої інформаційної
системи, які містяться в матеріалах
справи.

Зі змісту положень ст. 54, п. 58.1 ст. 58
Податкового кодексу України
вбачається, що суми податкових
зобов'язань платника податків можуть
бути визначені ним самостійно, або
контролюючим органом у випадках,
передбачених п.п. 54.3.1 - п.п. 54.3.6
Податкового кодексу України. При цьому,
у разі визначення податковим органом
відповідно до ст. 54 Податкового кодексу
податкового зобов'язання, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Тобто, зміни до електронних баз даних
можуть бути внесені податковим органом
лише на підставі самостійно складеної
та поданої платником податків до
податкового органу за місцем
реєстрації податкової звітності або на
підставі винесеного податковим
органом за результатами
документальної перевірки та
узгодженого у встановленому законом
порядку податкового
повідомлення-рішення.

В даному випадку, податкові
повідомлення-рішення на підставі
висновків, викладених у акті від 27.06.2014
року №289/04-63-22-03/38600097, податковим
органом не виносились. Водночас, на
підставі висновків, викладених у
вищевказаному акті, до автоматизованої
інформаційної системи податковим
органом були внесені коригування
самостійно задекларованих ТОВ «Відім»
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ. Не викликає
сумніву, що вказані дії податкового
органу є втручанням у
фінансово-господарську діяльність
платника податків, та перешкоджають
виконанню ним обов'язку щодо
самостійного ведення в установленому
порядку обліку доходів і витрат,
складання звітності, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів,
передбаченого п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що самостійна зміна
відповідачем в автоматизованій базі
співставлення показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань
позивача на підставі актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки, без прийняття податкового
повідомлення-рішення та без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), порушує права та
інтереси позивача, оскільки позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Виходячи зі специфіки податку на
додану вартість, який сплачується у
складі ціни товарів (робіт, послуг),
одна операція з продажу товару
викликає відповідні податкові
наслідки у обох сторін цієї операції,
які є платниками ПДВ, - у продавця -
податкові зобов'язання, а у покупця -
податковий кредит на аналогічну суму.

За таких обставин суд вважає, що
невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, що задекларовані
позивачем у деклараціях з ПДВ,
показникам з централізованої бази
даних податкової звітності, має
безпосередній вплив на права та
інтереси позивача, оскільки така
невідповідність дійсно може мати для
позивача негативні наслідки, як то:
погіршення його ділової репутації, як
належного платника податків, відмова
його контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
дії податкового органу по зміні
задекларованих платником податків
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань в
автоматизованій базі співставлення
можуть бути предметом оскарження в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки відображення
таких відомостей з урахуванням того, що
такі відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку, фактично формує
податкові зобов'язання на майбутнє, а
отже спричиняє реальні зміни майнового
стану такого платника, а належним
способом захисту прав та інтересів
платника податків у випадку
незаконності таких дій повинно бути
відновлення в цій базі таких
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, які
задекларував платник податків.

При цьому, варто зазначити, що при
вирішенні аналогічного спору Вищий
адміністративний суд України не
прийняв твердження податкового органу
про те, що автоматизована інформаційна
система створена для службового
користування, у зв'язку з чим
коригування податкового кредиту та
податкових зобов'язань платника
податків не можуть порушувати прав та
інтересів останнього, посилаючись на
те, що вказана система має відображати
фактичні задекларовані позивачем
показники його господарської
діяльності, її коригування можливе
лише за наслідками узгодження
податкових зобов'язань, а податкові
органи використовують вказану систему
у своїй роботі, в тому числі й для
співставлення показників, які
задекларовані позивачем та його
контрагентами, розбіжності в яких
призводять до створення штучних
підстав для проведення перевірок
суб'єктів господарської діяльності.

Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.04.2008 р. № 266, який втратив
чинність на підставі наказу № 165 від
14.06.2013 року.

Відповідно до пп.1.3.1 п.1.3 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення камеральних перевірок
податкової звітності платників
податків, крім перевірок податкової
декларації про майновий стан і доходи
та податкової декларації платника
податку - фізичної особи-підприємця,
затвердженої наказом Міністерства
доходів і зборів України від 14.06.2013 р. №
165, під час реалізації Методичних
рекомендацій використовуються такі
програмні продукти, як підсистеми
інформаційної системи "Податковий
блок" - "Реєстрація ПП", "Обробка
податкової звітності та платежів",
"Податковий аудит", "Аналітична
система", "Облік платежів".

Таким чином показники, які були
відображені у автоматизованій
інформаційній системі "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" перенесено до
інформаційної системи "Податковий
блок", зокрема до підсистеми
"Аналітична система".

Процес зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом лише після
визначення платникові податкових
зобов'язань та їх узгодження у
встановленому законом порядку.

За викладеного, з аналізу первинних
бухгалтерських документів, які
наведені у акті перевірки та норм
чинного податкового законодавства, суд
приходить до висновку, що дії
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності
позивача з ПДВ на підставі висновків
про нереальність здійснення
господарських операцій позивачем з
контрагентами, зазначеними в акті від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097, є
протиправними, оскільки є суб'єктивною
думкою податкового інспектора, яка
спростовується викладеним вище, та не
є підтвердженою у акті перевірки від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 в порушення
вимог Податкового кодексу України та
Порядку № 984.

Вищевикладені обставини в їх
сукупності свідчать про відсутність у
відповідача законодавчо визначених
підстав для внесення до електронних
баз даних органів державної податкової
служби, у тому числі до автоматизованої
інформаційної підсистеми "Аналітична
система" автоматизованої
інформаційної системи "Податковий
блок", будь-яких коригувань на підставі
акту від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097.

Аналогічної позиції дотримується
Вищий адміністративний суд України при
вирішенні аналогічних спорів (ухвала
ВАСУ від 16.09.2013 р. по справі № К/800/3806/13,
ухвала ВАСУ від 18.11.2013 р. по справі №
К/800/35845/13).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про порушення прав позивача
внаслідок неправомірного коригування
відповідачем самостійно
задекларованих позивачем показників
звітності з ПДВ без винесення в
подальшому податкового
повідомлення-рішення, яке може бути
узгоджено в адміністративному або в
судовому порядку, що не передбачено
жодною нормою чинного законодавства
України. Відповідно, поновленням
порушеного права позивача в даному
випадку є зобов'язання відповідача
відновити у автоматизованій
інформаційній системі "Податковий
блок", зокрема у її підсистемі
"Аналітична система", самостійно
задекларованих позивачем показників,
які були неправомірно відкориговані
відповідачем на підставі акту від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 ст.79 КАС України визначено,
що письмовими доказами є документи (у
тому числі електронні документи), акти,
листи, телеграми, будь-які інші
письмові записи, що містять в собі
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Стаття 8 КАС України зазначає, що
принципами здійснення правосуддя в
адміністративних судах є: верховенство
права; законність; рівність усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом; змагальність
сторін, диспозитивність та офіційне
з'ясування всіх обставин у справі;
гласність і відкритість
адміністративного процесу;
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішень
адміністративного суду, крім випадків,
установлених цим Кодексом;
обов'язковість судових рішень.

Зокрема, стаття 10 КАС України визначає
рівність усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом, а відповідно до ч.1 ст.11
КАС України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття
рішення(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це
рішення(дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частина 1 статті 71 КАС України
встановлює, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
ч.2 ст.71 КАС України визначає, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в ході судового розгляду
справи не надав жодних доказів та не
навів жодних підстав, які б свідчили
про законність та обґрунтованість
вчинених ним дій щодо фактичного
проведення зустрічної звірки, за
результатами якої складений акт від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Відім» () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року»,
а також правомірного характеру дій
щодо коригування в автоматизованій
системі податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача без
прийняття податкового
повідомлення-рішення та на підставі
вищевказаного акту.

За викладеного, суд приходить до
висновку, що вказані вище дії вчинені
відповідачем не у спосіб, що
передбачений Конституцією та Законами
України та без урахування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), а тому
зазначені дії податкової інспекції
слід визнати протиправними,
зобов'язавши, при цьому, відповідача
вчинити дії щодо відновлення в
автоматизованій системі показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту позивача за період: березень 2014
року.

Викладене вище дозволяє суду прийти до
висновку про обгрунтованість
заявлених позовних вимог ТОВ «Відім»
та підтвердження їх належними
доказами в розумінні ст.70 КАС України,
що виключає у суду наявність правових
підстав для відмови в задоволенні
позовних вимог в спосіб захисту права,
обраний позивачем.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до квитанції від 08.08.2014 року
№174716-1 за подання адміністративного
позову позивачем був сплачений судовий
збір у розмірі 73,08(сімдесят
три)грн.08коп., який у повному розмірі
зараховано до Державного бюджету
України.

Враховуючи задоволення
адміністративного позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Відім» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії у
повному обсязі, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
присудження і всіх здійснених
позивачем документально
підтверджених судових витрат з
Державного бюджету України, а саме,
судового збору у розмірі 73,08(сімдесят
три)грн.08коп.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Відім» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відім», за
результатами якої складено акт від
27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Відім» () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року».

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
внесення коригувань до
автоматизованої інформаційної системи
«Податковий блок», зокрема, до
підсистеми «Аналітична система» на
підставі висновків, викладених у акті
від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Відім» () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року».

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити в автоматизованій
системі «Податковий блок», зокрема, у
підсистемі «Аналітична система»,
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ, які були
відкориговані податковим органом на
підставі висновків, викладених у акті
від 27.06.2014 року №289/04-63-22-03/38600097 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Відім» () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами, задекларованими в
декларації з податку на додану
вартість за період: березень 2014 року».

Стягнути на користь ТОВ «Відім» з
державного бюджету суму сплаченого
судового збору в розмірі 73 грн.08 коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений
26 серпня 2014 року

Суддя
Є.О. Жукова