Справа № 2а-79/07
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 р.
Справа № 35674/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Попка Я. С., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Нетішині Хмельницької
області на постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
24 грудня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Нетішині Хмельницької
області третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Державне
підприємство «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
від імені і за дорученням якої діє
відокремлений підрозділ «Хмельницька
атомна електрична станція» про
визнання та включення до пільгового
стажу періоду роботи, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2007 року Нетішинським міським
судом Хмельницької області
зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішині Хмельницької області третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Державне підприємство «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» від імені і за дорученням
якої діє відокремлений підрозділ
«Хмельницька атомна електрична
станція» про визнання періоду роботи
ОСОБА_1 з 22 серпня 1992 року по 12 жовтня 1992
року періодом роботи з особливо
шкідливими умовами праці за Списком №
1, що дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах в 50 років; визнання
нечинною відмови управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області в зарахуванні
періоду роботи ОСОБА_1 з 22 серпня 1992
року по 12 жовтня 1992 року до стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
згідно Списку № 1 та зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішині Хмельницької області
зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 22
серпня 1992 року по 12 жовтня 1992 року до
стажу для призначення пенсії на
пільгових умовах згідно Списку № 1 та
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах згідно з Списком № 1 в
50 років (з урахуванням уточнення
позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що в період роботи на ВП
«Хмельницька атомна електрична
станція» позивач працював на робочих
місцях і посадах, що відносяться до
робіт з особливо шкідливими умовами
праці за Списком № 1.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 24 грудня
2007 року адміністративний позов
задоволено. Визнано, що ОСОБА_1 з 22
серпня 1992 року по 12 жовтня 1992 року
виконував роботу на ДП НАЕК
«Енергоатом» ВП «Хмельницька АЕС» за
Списком № 1. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області включити
означений період до пільгового стажу.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - управлінням
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та закрити
провадження в справі.

В обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт покликається на те, що період
роботи з 22 серпня 1992 року по 12 жовтня 1992
року не може бути зарахований до
пільгового стажу по Списку № 1,
оскільки зазначений період роботи не
підтверджується результатами
атестації.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 квітня 2009
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області задоволено
частково, постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
24 грудня 2007 року скасовано, а
провадження в справі № 2а-79/07 закрито.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
ОСОБА_1 та ДП НАЕК «Енергоатом» ВП
«Хмельницька АЕС» подано касаційні
скарги до Вищого адміністративного
суду України, в яких висловлено
прохання скасувати ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02 квітня 2009 року та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 08 грудня 2010 року касаційні
скарги ОСОБА_1 Карповичема та ДП НАЕК
«Енергоатом» ВП «Хмельницька АЕС»
задоволено частково. Ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 квітня 2009
року скасовано, а справу повернуто для
продовження розгляду до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому, суд,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає можливим проведення розгляду
справи за їхньої відсутності, в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції не
знаходить підстав для задоволення
такої.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Встановлено, що 31 серпня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області із заявою про
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком № 1.

Листом управління Пенсійного фонду
України в м. Нетішині Хмельницької
області № 4230/04 від 07 вересня 2007 року
позивачу було відмовлено у призначенні
пенсії на пільгових умовах за Списком
№ 1 та зазначено, що для зарахування
періоду роботи на посаді заступника
начальника реакторного цеху з
експлуатації з 22 серпня 1992 року по 12
жовтня 1992 року до пільгового стажу
немає підстав, оскільки за даний період
не було проведено атестації його
робочого місця.

Відповідно до п. а ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з
них не менше 10 років на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 45
років і при стажі роботи не менше 15
років, з них не менше 7 років 6 місяців на
зазначених роботах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
383 від 18.11.2005 р., при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
згідно п. п. «а», «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовми праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 442 від 01
серпня 1992 року, відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.93 р. № 637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Судом встановлено, що копією трудової
книжки ОСОБА_1 підтверджується, що з 01
серпня 1990 року по 28 жовтня 1996 року
ОСОБА_1 працював на посаді виконуючого
обов'язки заступника начальника,
заступника начальника, виконуючого
обов'язки начальника та начальника
реакторного цеху з експлуатації ВП
«Хмельницька АЕС».

Довідкою про уточнюючий особливий
характер роботи або умови праці,
необхідні для призначення пільгової
пенсії від 07 квітня 2009 року № 51/306
підтверджується, що з 01 серпня 1990 року
по 22 листопада 1992 року ОСОБА_1 працював
на ВП «Хмельницька АЕС» на посаді
виконуючого обов'язки начальника,
начальником реакторного цеху за
Списком № 1.

Згідно довідки від 07 квітня 2009 року №
48-28/139-3192 наказом від 08 жовтня 1991 року №
621а на робочому місці заступника
начальника реакторного цеху ВП
«Хмельницька АЕС» ОСОБА_1 встановлено
особливо шкідливі умови праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах згідно зі
Списком № 1.

Виходячи із змісту наведених норм та
встановлених фактичних обставин
справи суд апеляційної інстанції
переконаний у вірності висновку суду
першої інстанції стосовно наявності
підстав для зарахування періоду роботи
позивача з 22 серпня 1992 року по 12 жовтня
1992 року до пільгового стажу.

З огляду на фактичні обставини справи,
суд апеляційної інстанції констатує,
що відповідач діяв необґрунтовано,
тобто без врахування усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), без дотримання принципу
рівності перед законом, непропорційно.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
24 грудня 2007 року в справі № 2а-79-07 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
Я. С.
Попко

Р. В.
Кухтей