Справа № 814/1651/14
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

04.08.2014 р.
№ 814/1651/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лісовська Н. В. при
секретарі судового засідання
Бітюковій А.С. розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовомЛенінського районного
центру зайнятості м. Миколаєва, вул.
Шкільна, 2а, м. Миколаїв, 54034

доОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54031

простягнення коштів в сумі 605,95 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: Пантелеймонової О.В.,

відповідача: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення коштів
матеріального забезпечення, отримані
шляхом обману, в сумі 605,95 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач
перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості, відносився до категорії
зайнятого населення - отримував дохід
від ПАТ «Аліко Україна» на умовах
договору цивільно-правового характеру,
а відтак, незаконно отримував допомогу
по безробіттю.

Відповідач проти позову заперечує,
зазначає, що жодних договорів
цивільно-правового характеру під час
перебування на обліку в центрі
зайнятості не підписував.

Судом 04.08.2014 року в порядку ч. 3 ст. 160 КАС
України було оголошено вступну та
резолютивну частини ухвали.

Заслухав представників сторін,
дослідив матеріали справи, суд
встановив, що провадження у справі
належить закрити у зв'язку із
наступним:

З матеріалів справи вбачається, що до
Ленінського районного центру
зайнятості (надалі РЦЗ) 02.02.2012 року
звернувся та був зареєстрований, як
шукаючий роботу, ОСОБА_1. Під час
перебування на обліку у РЦЗ
відповідачем було отримано грошову
винагороду за цивільно-правовим
договором з ПАТ "Аліко Україна".

Частиною 3 статті 36 Закону України
від 02.03.2000 № 1533-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" вказано, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України.

Так, відповідно до частин 1 і 2
статті 2 КАС України, визначено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 4 статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Виходячи з вищезазначеного,
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Статтею 11 Цивільного кодексу
України, встановлено що підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
є завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі. Майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала (стаття 1166
Цивільного кодексу України). Визначена
у вказаній нормі Цивільного кодексу
відповідальність є деліктною і
застосовується лише при наявності
певних, передбачених законом умов, а
саме: наявність складу правопорушення,
тобто - наявність шкоди; протиправна
поведінка заподіювача шкоди -
відповідача; причинний зв'язок між
шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача; вина відповідача -
заподіювача шкоди.

Оскільки, позивачем заявлені до
фізичної особи вимоги про
відшкодування шкоди за відсутності
публічно-правового спору, справа
підлягає вирішенню за правилами
цивільного судочинства.

Така ж правова позиція висловлена
у постанові Верховного Суду України
від 14.03.2013 у справі № 21-15а13.

Також суд приймає до уваги, що
постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
14.02.2014 № 2 був виключений пункт 16.2
постанови від 20.05.2013 № 8 "Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів", яким передбачалось віднесення
відповідної категорії справ до
юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, спірні правовідносини не
підлягають вирішенню в порядку
адміністративного судочинства.

Суд роз'яснює Ленінському
районному центру зайнятості, що
розгляд таких справ віднесено до
юрисдикції місцевих загальних судів в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 157 КАС суд закриває провадження
у справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
статтями 51, 157, 158, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 814/1651/14.

Ухвалу направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка
подала позовну заяву.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Н. В. Лісовська