Справа № 826/10752/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Гарника К.Ю., при
секретарі судового засіданні
Непомнящій О.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Завод сантехнічних
заготовок" до третя особа Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м.Києві Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києвапро
визнання протиправними дій
24 липня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Відкрите акціонерне товариство «Завод
сантехнічних заготовок» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у місті Києві (далі по тексту -
відповідач), за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Управління Пенсійного
фонду України у Святошинському районі
м. Києва, в якому просить суд:
визнати неправомірними дії головного
державного виконавця Максиміва М.М.
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві щодо винесення
постанови від 08 липня 2014 року про
відкриття виконавчого провадження №
скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
від 08 липня 2014 року про відкриття
виконавчого провадження № 43911842.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 липня 2014 року
позовну заяву Відкритого акціонерного
товариства "Завод сантехнічних
заготовок" залишено без руху із
наданням дводенного строку з дня
набрання даною ухвалою законної сили
для усунення недоліків шляхом подання
до суду: позовної заяви із зазначенням
у ній ім'я представника, його поштова
адреса, а також номер засобу зв'язку,
адреса електронної пошти у достатній
кількості для направлення відповідачу
01 серпня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
позивачем усунено недоліки позовної
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 серпня 2014 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 12 серпня 2014 року.
У судовому засіданні 12 серпня 2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги, представник
відповідача та третьої особи
заперечили проти адміністративного
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Постановою Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві від 08 липня 2014 року, на підставі
зави Управління Пенсійного фонду
України у Святошинському районі м.
Києва, відкрито виконавче провадження
№ 43911842 по примусовому виконанню вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва від 27
вересня 2010 року № 195 про стягнення з
Відкритого акціонерного товариства
«Завод сантехнічних заготовок» у
Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач зазначає, що вимога
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва не є
виконавчим документом в розумінні
Закону України «Про виконавче
провадження», а тому дії відповідача по
відкриттю виконавчого провадження є
Представники відповідача та третьої
особи заперечили проти позовних вимог,
зазначили, що виконавче провадження
відкрито правомірно.
Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.
Статтею 17 цього Закону зазначено,
що примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; судові накази;
виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
Крім цього, статтею 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що основні вимоги до
виконавчого документу, зокрема,
резолютивна частина рішення та строк
пред'явлення виконавчого документа.
З аналізу вищезазначеного вбачається,
що статтею 17 Закон України "Про
виконавче провадження" встановлено
вичерпний перелік документів, які
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, а статтею 18 -
основні вимоги до виконавчого
документу, при цьому рішення органів
пенсійного фонду в цей перелік не
Ознайомившись із вимогою Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва від 27
вересня 2010 року № 195 про сплату боргу,
судом встановлено невідповідність
його приписам статті 18 цього Закону,
оскільки не зазначено строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання та в тексті рішення відсутня
резолютивна частина.
Пунктом 6 частини 1 статті 26 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, обов'язок державного
виконавця відмовити у відкритті
провадження у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону,
пред'явленого до виконання.
Таким чином, правомірними діями
державного виконавця в даному випадку
вважались би відмова у відкритті
виконавчого провадження на підставі
вимоги Управління Пенсійного фонду
України у Святошинському районі м.
Києва від 27 вересня 2010 року № 195
про сплату боргу, оскільки в розумінні
Закону України "Про виконавче
провадження" рішення органу Пенсійного
фонду України не є виконавчим
документом та не відповідає,
встановленим статтею 18 Закону України
"Про виконавче провадження", вимогам до
виконавчого документу.
Суд звертає увагу, що аналогічна
позиція викладена у постанові
Верховного Суду України від 04 липня 2011
року у справі № 21-160а11 за позовом
кооперативного підприємства
"Володимирецький комбінат
громадського харчування" до управління
Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області про визнання протиправними
дій, визнання недійсними рішень, де
колегія суддів Верховного Суду України
зазначила, що рішення органу
Пенсійного фонду України не є
виконавчим документом в розумінні
Закону України від 21 квітня 1999 року №
606-XIV "Про виконавче провадження".
Також, вирішуючи адміністративну
справу, судом враховано, що строки
пред'явлення виконавчих документів до
виконання визначені статтею 22 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, виконавчі документи можуть
бути пред'явлені до виконання в такі
строки: посвідчення комісій по
трудових спорах, постанови судів у
справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для: виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення; виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Як вбачається, у вимозі
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва від 27
вересня 2010 року № 195 про сплату боргу
датою набрання чинності вимоги
зазначено 27 вересня 2010 року, разом з тим
заяву про прийняття до виконання
подано 07 липня 2014 року.

Таким чином, вимога Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва від 27
вересня 2010 року № 195 подана до
виконання із пропуском встановленого
строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України закріплено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини першої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Частиною 2 цієї ж встанволено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно із частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
Окружного адміністративного суду
міста Києва вважає, що відповідачем не
доведено законність оскаржуваної
постанови, а тому з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов Відкритого
акціонерного товариства «Завод
сантехнічних заготовок» підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов
Відкритого акціонерного товариства
«Завод сантехнічних заготовок»
задовольнити.

2.Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця Максиміва М.М.
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві щодо винесення
постанови від 08 липня 2014 року про
відкриття виконавчого провадження №
43911842.

3.Скасувати постанову Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві від 08 липня 2014 року
про відкриття виконавчого провадження
№ 43911842.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник