Справа № 826/12894/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 УХВАЛА
02 вересня 2014 року м.
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Амельохін В.В.,
розглянувши позовну заяву і додані до
ОСОБА_1доУправління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області, Вишгородського РВ
ГУ МВС України у Київській області
провизнання незаконними дії,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області та Вишгородського РВ ГУ МВС
України у Київській області про
визнання дії відповідачів
протизаконними та протиправними;
визнати затримання позивача
незаконним; визнати вилучення майна
позивача незаконним; зобов'язати
відповідача - 1 принести письмові
З матеріалів справи вбачається, що
працівниками лінійного пункту водної
міліції ГУ МВС України в Київській
області та Головного державного
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства у м. Києві та
Київській області 19.06.2012р. близько о
08.45год. затриманий ОСОБА_1, який
здійснював вилов риби на Київському
водосховищі річки Дніпро по правому
берегу поблизу с. Глібівка,
Вишгородського району, Київської
Відомості про зазначене
правопорушення 30.11.2012р. внесені до
Єдиного реєстру досудових
Постановою Вишгородського РВ ГУМВС
України в Київській області від 15.11.2013р.
закрито кримінальне провадження у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Відповідно до статті 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади.
Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.
Висновок службового розслідування не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у розумінні пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, не породжує
правовідносин, що можуть бути
предметом спору, оскільки приймається
за результатами перевірки фактів
викладених у скаргах громадян чи
підприємств, установ, організацій на
рішення, дії чи бездіяльність
посадових осіб органів внутрішніх
справ.

Відповідно до частини другої статті 124
Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Отже, суди
розглядають виключно спори, які
виникають між учасниками певних
правовідносин. Виходячи з наведеного,
відсутність правовідносин виключає
можливість звернення до суду, оскільки
відсутнє право, що підлягає судовому
захисту, а отже, суд не повинен
розглядати справу в тому разі, якщо
пред'явлені позивачем вимоги не
випливають із певних правовідносин, а
отже, не підпадають під судову
юрисдикцію.

Згідно з пунктом 2 частини третьої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є не будь-який публічно-правовий спір, а
лише той, який випливає із здійснення
суб'єктом владних повноважень своїх
владних управлінських функцій.

Органи досудового розслідування та
прокуратура під час дій, які просить
позивач визнати незаконними, виконують
не владні управлінські функції, а
владні процесуальні функції.

Тому, враховуючи приписи Кодексу
адміністративного судочинства
України, такі спори не випливають із
здійснення суб'єктом владних
повноважень своїх владних
управлінських функцій, а тому не
належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Оскарження окремих процесуальних
актів, дій чи бездіяльності органів
досудового розслідування і
прокуратури до суду може здійснюватись
у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб, як і діяльність суду має свої
особливості, не належить до сфери
управлінської діяльності і не може
бути предметом оскарження в порядку,
визначеному КАС України.

Крім того, відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 23.05.2001
року №6-рп/2001 правосуддя України
здійснюється шляхом розгляду і
вирішення справ по спорах відповідно
до процесуального законодавства
України. Цим рішенням Конституційного
Суду України кримінальне судочинство
визначено як врегульований нормами
кримінально -процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу -підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів. Захист
прав і свобод людини не може бути
надійним без надання їй можливості при
розслідуванні кримінальної справи
оскаржити до суду окремі процесуальні
акти, дії чи бездіяльність органів
дізнання, попереднього слідства і
прокуратури. Але таке оскарження може
здійснюватися у порядку, встановленому
КПК України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання затримання позивача
незаконним; визнання вилучення майна
позивача незаконним та зобов'язання
відповідача - 1 принести письмові
вибачення не підлягають розгляду у
порядку адміністративного
судочинства, оскільки ці
правовідносини врегульовані
кримінально-процесуальним
законодавством України.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись
пунктом 1 частини першої статті 109,
ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі
в частині позовних вимог щодо визнання
затримання позивача незаконним;
визнання вилучення майна позивача
незаконним та зобов'язання відповідача
- 1 принести письмові вибачення.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у порядку та
строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС
України.

Суддя
В.В. Амельохін