Справа № 806/5437/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Київ К/800/3246/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу
Житомирської митниці Міндоходів на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2013 року
у справі за позовом Дочірнього
підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД"
Повного товариства "Євроголд сервіс
Цумбюль та Ко "Торгове агенство" до
Житомирської митниці Міндоходів про
скасування картки відмови та рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство "Євроголд
Індестріз ЛТД" Повного товариства
"Євроголд сервіс ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове
агентство" звернулось до Житомирського
окружного адміністративного суду із
позовом до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про скасування картки відмови від
17.07.2013 року №101060000/2013/00636 та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 17.07.2013 року 101060000/2013/300536/2.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2013 року,
позов задоволено. Визнано протиправною
та скасовано картку відмови
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №101060000/2013/00636 від 17.07.2013
року. Визнано протиправним та
скасовано рішення Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/300536/2 від
17.07.2013 року. Постановлено тягнути з
Державного бюджету України на користь
Дочірнього підприємства "Євроголд
Індестріз ЛТД" Повного товариства
"Євроголд сервіс ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове
агентство" 103 грн 23 коп. на
відшкодування витрат зі сплати
судового збору.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанції у
справі, Житомирська митниця Міндоходів
подала до Вищого адміністративного
суду України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанції та прийняти
нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 11.02.2012 року між ДП
"Євроголд Індестріз ЛТД" ПТ "Євроголд
сервіс ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове
агентство" (покупець) та ВАТ
"Магнітогорський
метизно-калібровочний завод ММК Метиз",
Російська Федерація (продавець)
укладено контракт №МК201758, предметом
якого є металопродукції у кількості та
асортименті у відповідності із
погодженими специфікаціями (пункт 1.1
договору), пунктом 1.2. договору
передбачено, що відступ від узгодженої
в специфікаціях кількості
допускається в межах + - 5% по кожній
сортаментній позиції специфікації і за
специфікацією в цілому.

Поставка товару здійснюється на
територію України згідно правил
"Інкотермс-2010". Згідно з пунктом 8.1
контракту сторонами визначено порядок
розрахунків на умовах попередньої
оплати.

17.07.2013 року позивачем заявлено до
митного оформлення отриманий від ВАТ
"Магнітогорський
метизно-калібровочний завод ММК Метиз",
Російська Федерація, товар:
металопродукцію, а саме: дріт стальний
низьковуглецевий загального
призначення, світлий, неплакований, без
рельєфів, марка сталі - ст.1 сп, 1 сорт,
без т/о, діаметр 6,9 мм - 59317 кг., з масовою
часткою вуглецю 0,06-0,12%, ГОСТ 3282-74,
торгівельної марки: ММК Метиз та подано
до Житомирської митниці митну
декларацію №101060000/2013/011883. У рядку 12 якої
заявлено митну вартість у розмірі
365073грн., що згідно курсу валюти (ряд 23)
7,993 складає 45674,09 USD (рядок 22) та
документи на підтвердження заявленої
митної вартості.

За результатами розгляду названої
декларації на наданих документів,
відповідачем 17.07.2013 року прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/00536/2. Згідно
рішення митна вартість товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки документи, зазначені у
частині 2 статті 53 Митного кодексу
України, подані для митного оформлення,
містять розбіжності, а зокрема
відомості про умови поставки товару в
рахунку-фактурі від 30.06.2013 року №20608Э
відрізняються від відомостей про умови
поставки товару в специфікації №2 від
05.06.2013 року до контракту від 11.02.2013 року
№МК201758. Також у зв'язку з неподанням
декларантом на письмову вимогу митного
органу відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України додаткових
документів, а саме: - прейскурантів
(прайс-листів) виробника товару. За
інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. Проведено
процедуру консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог статей 59-64
Митного кодексу України. За
результатами проведеної консультації
встановлено, що методи 2а і 2б не можуть
бути застосовані у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з
відсутністю основи для віднімання та
додавання вартості. Митна вартість
визначена за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях митна декларація
№101060000/2013/005799 від 09.04.2013 року,
визначеним Угодою про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року.

17.07.2013 року відповідачем винесено
картку відмови №101060000/2013/00636 у
прийнятті митної декларації, оскільки
декларантом заявлена митна вартість
товару №1 не підтверджена
документально, на письмову вимогу
митного органу не надано додаткових
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість, а саме: прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару.

З метою здійснення митного оформлення
товару та його пропуску через митний
кордон України 17.07.2013 року ДП "Євроголд
Індестріз ЛТД" ПТ "Євроголд сервіс
ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове агентство"
подало до Житомирської митниці митну
декларацію №101060000/2013/011927 відповідно до
якої митну вартість товару визначено з
урахуванням рішення митного органу про
коригування митної вартості товарів.

Як встановлено, на підтвердження
заявленої митної вартості за ціною
договору позивачем надано: контракт
від 11 лютого 2013 року №МК201758,
рахунок-фактуру від 30.06.2013 року №20608Э,
зміни від 15.07.2013 року №3.2.1-85 до
рахунку-фактури №20608Э , сертифікат
походження №RU UA від 01.07.2013 року,
специфікацію №2 від 5 червня 2013 року до
контракту від 11.02.2013 року, інформацію
продавця про наявність продукції на
його складі, товарно-транспортну
накладну №АС 927639 від 02.07.2013 року,
експортну декларацію відправника
№10510040/010713/0007526 від 01.07.2013 року,
електронну декларацію від 17.07.2013 року,
експертний висновок Житомирської ТПП
№В-3626 від 11.07.2013 року, лист ВАТ
"Магнітогорський
метизно-калібровочний завод ММК Метиз"
від 11.07.2013 року №3.1.1-84 про
ціноутворення, платіжне доручення від
25.06.2013 року №580 про перерахування
коштів у сумі 46200,00 доларів США.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції відносно того, що
зазначеними документами
підтверджується заявлена позивачем
митна вартість товару за ціною
договору. Так у рахунку-фактурі від
30.06.2013 року №20608Э, змінах від 15.07.2013 року
№3.2.1-85 до рахунку-фактури №20608Э митна
вартість товару визначена у розмірі
45674,09 USD (рядок 22), що відповідає вартості
товару відображеній у рядку 22 митної
декларації, що була подана митному
органу 17.07.2013 року та рядку 22 експортній
декларації, що була подана
відправником вантажу митному органу.

Стосовно розбіжності в ціні зазначеній
у рахунку-фактурі та специфікації, то з
рахунку фактури від 30.06.2013 року №20608Э,
митної декларації вбачається, що товар
поставлено у меншій кількості ніж
передбачено специфікацією №2 від
05.06.2013року, а саме 59,317 тонн, що
допускається за умовами пункту 1.2
контракту. Однак позивачем проведено
розрахунки за товар у кількості 60 тонн
на суму 46200,00 доларів США по
передоплаті, як того вимагали умови
пункту 8.1 контракту, оплата
підтверджується платіжним дорученням
від 25.06.2013 року №580.

Відповідача також посилався на
наявнвсть розбіжностей у відомостях,
зазначених у рахунку-фактурі та у
специфікації щодо умов поставки
імпортованого товару. Однак такі
доводи є необґрунтованими, чому вже
була надана оцінка судами попередніх
інстанцій. Так, з листа постачальника
№321-85 від 15.07.2012року вбачається, що
постачальник повідомив, що в рахунку
фактурі №20608Э від 30.06.2013 року умови
поставки слід читати як "СРТ страна
назначения Украина" та надано
виправлений рахунок фактуру. Окрім
того, відповідно до специфікації №2 від
05.06.2013року умови поставки також
визначено, як «СРТ страна назначения
Украина». Такі ж умови постави
зазначено і в експортній декларації, що
була подана відправником вантажу
митному органу.

Враховуючи обумовлене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції з приводу того, що митна
вартість визначена позивачем
обґрунтовано й у відповідності із
вимогами контракту та згідно з нормами
закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій,
що у розпорядження відповідача були
надані всі наявні у позивача документи,
які об'єктивно підтверджують заявлену
ним митну вартість товару. Але
відповідач не взяв до уваги надані йому
документи.

Отже, Житомирською митницею не
обґрунтована та не доведена
неможливість застосування основного
методу визначення митної вартості - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), отже здійснене ним
коригування є протиправним.

Згідно з частини 3 та 4 статті 53 МК
України орган доходів і зборів має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак такі повноваження мають бути
реалізовані лише за наявності
обґрунтованих підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України, а зокрема якщо:

подані позивачем документи за
переліком, визначеним у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари;

орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК
України, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів,
якщо органом доходів і зборів у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Оскільки під час проведення митного
контролю відповідачем не було
встановлено, що позивачем заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, або невірно
визначено митну вартість товарів,
колегія суддів вважає, що суди першої
та апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про задоволення
позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Житомирської митниці
Міндоходів відхилити, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: