Справа № 821/3055/14
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3055/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
"Херсонський морський торговельний
порт" до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування припису,

встановив:

Державне підприємство "Херсонський
морський торговельний порт"
(далі-позивач, підприємство)
звернулося з позовом до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Херсонській області (далі- відповідач),
в якому просить визнати протиправним
та скасувати припис головного
державного інспектора праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області
ОСОБА_1 від 03 липня 2014 року №
21-01-25/224-161.

Адміністративний позов
обґрунтований тим, що у період з 19
червня 2014 року по 03 липня 2014 року
головним державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області, на
підставі звернення гр. ОСОБА_2, було
проведено позапланову перевірку ДП
"Херсонський морський торговельний
порт" , за результатами якої складено
акт № 21-01-25/224 та видано припис від 03
липня 2014 року № 21-01-25/224-161 щодо
дотримання вимог п.2.5 гл.2 Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України від 29
липня 1993 року № 58 в частині ведення
особових карток, у тому числі ОСОБА_2,
виключно по якому перевірялась
документація підприємства.

Позивач вважає вказаний припис
протиправним та просить його
скасувати з огляду на те, що ані
оскаржуваний документ, ані акт
перевірки не містять посилань на
норми законодавства, які б
передбачали у 1973 році ознайомлення
з записами в трудовій книжці під
розписку в особовій картці, тобто у
період проходження ОСОБА_2
плавпрактики з 15 червня 1973 року по 20
серпня 1973 року на морському буксирі
"Чуваш". Крім того, наголошує, що
вказана Інструкція затверджена
наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України та
Міністерства соціального захисту
населення України через двадцять
років після проходження ОСОБА_2
практики.

Від представника позивача надійшла до
суду заява про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, заперечень проти позову не
долучив, надав до суду клопотання щодо
розгляду справи в письмовому
провадженні.

Згідно з ч.4 ст.122 КАС України особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути адміністративну
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод, та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч.1
ст.2 КАС України).

Судом встановлено, що у період з 19
червня 2014 року по 03 липня 2014 року
головним державним інспектором праці
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Херсонській області
було проведено позапланову перевірку,
яка зафіксована в акті № 21-01-25/224.

Перевіркою виявлено та детально
викладено в акті перевірки, що у
порушення п. 2.5 гл.2 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 р. N 58
та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110
(далі - Інструкція), курсант ОСОБА_2,
який був зарахований для проходження
плавпрактики на морському буксирі
"Чуваш", із кожним записом , що
заноситься до трудової книжки на
підставі наказу (розпорядження) про
призначенння на роботу , переведення
і звільнення не був ознайомлений
під розписку в особовій картці,
зокрема, із переведенням його, як
практиканта, котельним машиністом
м/б"Чуваш" на підставі наказу від 25
червня 1973 року № 167/к.

За результатами перевірки головним
державним інспектором праці ОСОБА_1
складено припис від 03 липня 2014
року № 21-01-25/224-161 щодо виявлених
порушень законодавства про працю, в
якому зазначено про необхідність
дотримання вимог п.2.5 гл.2 Інструкції
в частині ведення особових карток, у
тому числі ОСОБА_2 та зобов'язано
позивача письмово інформувати
відповідача про виконання вимог
припису у строк до 05 серпня 2014 року.
Підприємство попереджено про те, що
невиконання законних вимог посадових
осіб центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань нагляду та контролю за
додержанням законодавства про працю,
щодо усунення порушень законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування або
створення перешкод для діяльності
цього органу тягне за собою накладення
штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти
до ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Положенням ч.2 ст. 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду матеріалів справи, суд не
може погодитись із позицією
відповідача, відображеною у
вищевказаних акті перевірки та
приписі, оскільки наведена Інструкція
щодо усунення порушень якої видано
обов'язковий до виконання припис,
затверджена наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України № 58 лише 29
липня 1993 року та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 17 серпня
1993 року за № 110, а тому вказаний
нормативний акт не може регулювати
відносини, які відбулись у 1973 році
під час переведення ОСОБА_2 котельним
машиністом м/б"Чуваш".

Статтею 58 Конституції України
визначено, що ніхто не може відповідати
за діяння, які на час їх вчинення не
визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, на момент видання наказу
від 25 червня 1973 року № 167/к на
позивача законодавчо не було
покладено обов'язок щодо
ознайомлення працівника під розписку в
особистій картці типової відомчої
форми з кожним записом, що заноситься
до трудової книжки на підставі наказу
(розпорядження) про призначення на
роботу, переведення і звільнення, що
встановлено чинною редакцією пункту 2.5
глави 2 Інструкції.

Крім того, як свідчить копія наказу
позивача від 03 вересня 1973 року №234/К,
що міститься серед матеріалів
справи, котельний машиніст м/б "Чуваш"
ОСОБА_2 з 30 серпня 1973 року у ДП
"Херсонський морський торговельний
порт" не працює (звільнений у зв'язку
із закінченням виробничої практики),
тому дотримання Державним
підприємством "Херсонський морський
торговельний порт" вимог пункту 2.5
глави 2 Інструкції щодо вказаної
особи та інформування про виконання
вимог припису є необгрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
При цьому, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (частина
друга статті 71 КАС України).

Відповідачем не подано до суду
заперечень проти позову та,
відповідно, не наведено належних
доказів, які б спростовували позицію
позивача та підтверджували наявність
у ДП "Херсонський морський
торговельний порт" порушень, що
підлягають усуненню.

Відповідно до п.3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди перевіряють чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що при складенні
оскаржуваного припису , відповідачем
не було враховано усіх обставин, що
мали значення для його видання.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги Державного
підприємства "Херсонський морський
торговельний порт" є обґрунтованими, а
припис головного державного
інспектора праці ОСОБА_1 від 03 липня
2014 року № 21-01-25/224-161 є протиправним
та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України
судові витрати в розмірі 73 грн. 08 коп.,
понесені позивачем та підтверджені
платіжним дорученням № 8469 від 01
серпня 2014 року, належать до стягнення
з Державного бюджету України на
користь Державного підприємства
"Херсонський морський торговельний
порт".

Керуючись ст.ст. 94, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
припис Територіальної державної
інспекції з питань праці у Херсонській
області від 03 липня 2014 року №
21-01-25/224-161.

Стягнути з Державного бюджету на
користь Державного підприємства
"Херсонський морський торговельний
порт" судові витрати в розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Гомельчук С.В.

кат. 10