Справа № 2а/756/187/14 (756/3727/14-а)
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4101/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Мойсюка М.І., Винокурова К.С.,
Ємельянової В.І.,

Іваненко Я.Л., Ліпського Д.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про допуск до
провадження Верховного Суду України
справи за адміністративним позовом
ОСОБА_6 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
перерахунок пенсії, для перегляду
ухвали судді Вищого адміністративного
суду України від 15 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із заявою про перегляд Верховним
Судом України ухвали судді Вищого
адміністративного суду України від 15
серпня 2014 року в порядку статей 236 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріали заяви, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що така не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти різне тлумачення
змісту і сутності правових норм, на
підставі якого зроблено висновок про
різний зміст суб'єктивних прав і
обов'язків учасників відповідних
правовідносин, у тому числі про
наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, а також різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню або різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин), при цьому зміст
правовідносин з метою з'ясування їх
подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права та
ухвалення різних за змістом судових
рішень у спірних питаннях, які виникли
у подібних правовідносинах.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від 15
серпня 2014 року, про перегляд якої
подано заяву, у відкритті касаційного
провадження відмовлено на підставі
пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У відповідності до пункту 1 частини 1
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, однак, як вбачається
зі змісту рішення, про перегляд якого
подано заяву, судом касаційної
інстанції норми матеріального права
застосовані не були.

З огляду на викладене, дослідивши
матеріали заяви та зміст судового
рішення, про перегляд якого ставиться
питання, колегія суддів дійшла
висновку, що ухвала судді Вищого
адміністративного суду України від
15 серпня 2014 року, не може свідчити
про наявність підстав для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України і перегляду зазначеного
судового рішення з мотивів, визначених
пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи те, що оскаржується рішення
суду касаційної інстанції, з якого не
вбачається неоднакового застосування
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, і
виходячи з вимог статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України
для перегляду зазначеного судового
рішення.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_6 у допуску до
провадження Верховного Суду України
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_6 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
перерахунок пенсії, для перегляду
ухвали судді Вищого адміністративного
суду України від 15 серпня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.І. Мойсюк

К.С. Винокуров

В.І. Ємельянова

Я.Л. Іваненко

Д.В. Ліпський