Справа № 2а-5392/10/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 р.
Справа № 1300/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Управління освіти Самбірської
міської ради на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 25
листопада 2010 року у справі за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до Управління
освіти Самбірської міської ради, третя
особа: Самбірська міська рада про
стягнення коштів,-

В С Т А Н О В
И Л А:

11.07.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення штрафу у
розмірі 20844 грн. до державного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на
підставі даних перевірки 12.03.2010 року
ними оформлено протокол № 6/1 про
правопорушення у сфері містобудування,
яким визнано винним відповідача у
порушенні ст.29 Закону України «Про
планування та забудову територій». На
основі цього видано припис № 8 від
15.03.2010 р. для припинення виконання
будівельних робіт по прибудові та
реконструкції приміщення СЗШ № 3 в м.
Самборі, а постановою № 6/1 від 12.04.2010 р.
накладено на відповідача штраф у сумі
20844 грн. Однак даний штраф у
добровільному порядку не був
сплачений.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року позов задоволено. Стягнуто з
Управління освіти Самбірської міської
ради до державного бюджету штраф у
розмірі 20844 грн.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що на час початку робіт, а саме 2008
року був чинний Наказ Державного
Комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України №273 від
05.12.2000 року зареєстрованого в
Міністерстві Юстиції України 25.12.2010
року №945/5166. В ст.4 даного Наказу чітко
вказано перелік будівельних робіт на
які не вимагається дозвіл, а саме п.1 ст.4
поточний ремонт будівель та споруд без
зміни призначення приміщень.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем проведено будівельні
роботи з реконструкції з добудовою
вбиралень СШ № 3 по вул. Калнашевського
в м. Самборі з порушенням вимог ст. 29
Закону України «Про планування та
забудову територій»без дозволу на
виконання будівельних робіт, який
видається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що під час
позапланової перевірки з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
архітектури та будівництва,
встановлено порушення з боку замовника
Управління освіти Самбірської міської
ради: на території СЗШ № 3 проведена
одноповерхова прибудова коридору; в
одному з приміщень ведуться роботи по
перебудові під санвузол; на виконання
будівельних робіт відсутній дозвіл
інспекції ДАБК на виконання
будівельних робіт.

За результатом перевірки 12.03.2010 року
позивачем оформлено протокол № 6/1 про
правопорушення у сфері містобудування,
яким визнано винним у порушенні ст. 29
Закону України «Про планування та
забудову територій» Управління освіти
Самбірської міської ради, видано
припис № 8 від 15.03.2010 року для
припинення виконання будівельних
робіт по прибудові та реконструкції
приміщення СЗШ № 3 в м. Самборі, а
постановою № 6/1 від 12.04.2010 р. накладено
на відповідача штраф у сумі 20844 грн.

Однак суму штрафу у добровільному
порядку не сплачено.

Правові та організаційні засади
здійснення архітектурної діяльності
визначає Закон України «Про
архітектурну діяльність», який
спрямований на формування
сприятливого життєвого середовища,
досягнення естетичної виразності,
економічної доцільності і надійності
будинків, споруд та їх комплексів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» (в редакції
чинній на момент проведення перевірки)
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів у порядку,
визначеному статтею 24 Закону України
«Про планування і забудову територій».

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.
Державний контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Правові та організаційні основи
планування, забудови та іншого
використання територій визначались на
момент виникнення спірних
правовідносин Законом України «Про
планування і забудову територій».

Відповідно до ст. 31 вказаного Закону
України державний контроль за
плануванням, забудовою, іншим
використанням територій здійснюється
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з питань
містобудування та архітектури,
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України та її
територіальними органами, а також
іншими спеціально уповноваженими
органами виконавчої влади.

Одними з основних завдань
Держархібудінспекції є виконання
дозвільних, реєстраційних функцій та
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(відповідно до п.3 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 18.10.2006
р. № 1434, чинного на момент проведення
перевірки).

Відповідно до пункту 1 Положення про
державний архітектурно-будівельний
контроль, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 25.03.1993
року №225, державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність організаційно-технічних і
правових заходів, спрямованих на
дотримання законодавства, державних
стандартів, норм і правил,
архітектурних вимог і технічних умов, а
також положень затвердженої
містобудівної документації та
проектів конкретних об'єктів, місцевих
правил забудови населених пунктів
усіма суб'єктами містобудівної
діяльності незалежно від форм
власності під час забудови територій і
населених пунктів, розміщення,
будівництва, реконструкції,
капітального ремонту об'єктів
житлово-цивільного, виробничого та
іншого призначення, реставрації
архітектурних пам'яток, створення
інженерної та транспортної
інфраструктури, виробництва
будівельних матеріалів, виробів і
конструкцій.

Відповідно до покладених на
Держархібудінспекцію завдань видача
замовникам (забудовникам) та
реєстрація в установленому порядку
дозволу на виконання робіт з нового
виробництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту,
впорядкування об'єктів містобудування,
розширення та технічного
переоснащення підприємств (будівельні
роботи) здійснюється її
територіальними органами (пп.1 п.3
Положення про державний
архітектурно-будівельний контроль, пп.5
п. 4 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію).

Порядок та умови надання дозволу
регулюється Положенням про порядок
надання дозволу на виконання
будівельних робіт, затвердженого
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 05.12.2000 року № 273.

Згідно п.1.1. зазначеного Положення,
дозвіл на виконання робіт з нового
будівництва, розширення,
реконструкції, технічного
переоснащення є документом, що
посвідчує право забудовника
(замовника) на виконання будівельних
робіт, надається інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю. Виконання будівельних робіт
без такого дозволу забороняється.

Згідно ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій», який
був чинний під час проведення
перевірки, здійснення будівельних
робіт на об'єктах містобудування без
дозволу на виконання будівельних робіт
або його перереєстрації, а також
здійснення не зазначених у дозволі
будівельних робіт вважається
самовільним будівництвом і тягне за
собою відповідальність згідно з
законодавством.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері
містобудування» підприємства, їх
об'єднання, установи та організації
незалежно від форм власності, які
здійснюють проектування, роботи по
будівництву, реконструкції,
реставрації та капітальному ремонту,
виготовляють будівельні матеріали,
вироби і конструкції, а так само які є
замовниками у будівництві або
поєднують функції замовника і
підрядчика, несуть відповідальність у
вигляді штрафу, зокрема, запроведення
будівельних робіт без дозволу на їх
виконання або без затвердженої
проектної документації - у розмірі
п'ятдесяти відсотків вартості цих
робіт.

Судом першої інстанції з`ясовано, що
Управлінню освіти Самбірської міської
ради, рішенням Виконавчого комітету
Самбірської міської ради № 437 від 19.11.2009
року, надано дозвіл на ведення
проектно-пошукових робіт щодо
реконструкції з добудовою вбиралень СШ
№ 3 по вул. Калнашевського в м. Самборі,
дозволено Управлінню освіти
Самбірської міської ради
реконструкцію з добудовою вбиралень СШ
№ 3 по вул. Калнашевського, 175 в м.
Самборі.

Відповідачем проведено будівельні
роботи з реконструкції з добудовою
вбиралень СШ № 3 по вул. Калнашевського
в м. Самборі з порушенням вимог ст. 29
Закону України «Про планування та
забудову територій» без дозволу на
виконання будівельних робіт, який
видається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Вартість виконаних підрядних робіт
підтверджена довідкою про вартість
виконаних підрядних робіт за грудень
2008 р. і складає 41688 грн., тому щтраф в
сумі 20844 грн. (50% вартості) застосовано
до відповідача правомірно, згідно
вимог ст. 1 Закону «Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері
містобудування».

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів зазначає, що відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачено законодавством
України приймаючи постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудування №6/1 від 12.04.2010
року.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління освіти
Самбірської міської ради залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 25
листопада 2010 року у справі №2а-5392/10/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний