Справа № 379/22/13-а(2а/379/6/14)
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/22/13-а(2а/379/6/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Потеряйко
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Бабенка К.А., Петрика І.Й.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби
Таращанського районного управління
юстиції в Київській області на
постанову Таращанського районного
суду Київської області від 10 січня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної
виконавчої служби Таращанського
районного управління юстиції в
Київській області про визнання
протиправними дій та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Таращанського районного суду
Київської області із адміністративним
позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Таращанського
районного управління юстиції в
Київській області, в якому просив
визнати протиправними дії відповідача
та скасувати постанову начальника
відділу Державної виконавчої служби
Таращанського районного управління
юстиції в Київській області від 20.12.2013
року про закінчення виконавчого
провадження № 40982566.

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 10 січня 2014
року позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Таращанського районного
суду Київської області від 17 грудня 2010
року задоволено позов ОСОБА_2 у справі
№ 2-а-5560/2010 та визнано неправомірними
дії Управління Пенсійного фонду
України в Таращанському районі
Київської області щодо відмови у
проведенні перерахунку та виплати
доплати до пенсії ОСОБА_2 у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Таращанському районі
Київської області здійснити
перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2,
починаючи з 01.09.2010 року, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Зазначену постанову суду було допущено
до негайного виконання.

На підставі заяви позивача
Таращанським районним судом Київської
області 21.12.2010 року було видано
виконавчий лист.

27 листопада 2013 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Таращанського
районного управління юстиції в
Київській області було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а-5560/2010 та надано
боржнику строк для добровільного
виконання вищевказаного судового
рішення.

28 листопада 2013 року до ВДВС
Таращанського РУЮ Київської області
надійшло повідомлення УПФУ в
Тащанському районі Київської області,
в якому зазначено, що вищевказаний
виконавчий лист був прийнятий до
негайного виконання та згідно
розпорядження № 125732 від 22.07.2011 року
проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 за
судовим рішенням по 31.10.2011 року.

На підставі вищевказаного
розпорядження начальником відділу
державної виконавчої служби
Таращанського районного управління
юстиції в Київській області 20 грудня 2013
року було винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-5560/2010 р. у виконавчому
провадженні № 40982566.

Позивач вказує на передчасність
винесення відповідачем вищевказаної
постанови та мотивує свої доводи тим,
що боржником у визначеному законом
порядку не було виконано рішення суду в
частині виплати соціальної допомоги
(доплати до пенсії), передбаченої ч. 2 ст.
39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
визначено як завершальну стадію
судового провадження, невиконання
судового рішення є порушенням прав
позивача, проголошених ст. 6 Конвенції
прав людини та основоположних свобод.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті визначено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом, повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку передбаченому ч. 3
ст. 75 цього закону.

Згідно з ч. 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Проаналізувавши наведені вище норми
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідачем
не надано суду достатніх та належних
доказів на підтвердження
правомірності винесення оскаржуваної
постанови, а сааме: доказів щодо
виплати позивачу доплати до пенсії за
проживання на території
радіоактивного забруднення,
передбаченої ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що
відповідно свідчить про
необґрунтованість закінчення
виконавчого провадження № 40982566 з
підстав п. 11. ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження».

Посилання апелянта на те, що УПФУ в
Таращанському районі Київської
області не є самостійним розпорядником
Державного бюджету та не наділено
компетенцією щодо здійснення
відповідної власної бюджетної
політики тому, виплата боргу заявнику
можлива лише після проведення цільових
коштів для фінансування зазначених
виплат є необґрунтованим, оскільки
державний орган не може посилатися на
відсутність коштів як на підставу не
виплати боргу за судовим рішенням, про
що також зазначено в Рішеннях
Європейського Суду з прав людини
(справа «Бурдов проти Росії) від 7
травня 2002 року, (справа «Жовнер проти
України») від 29 червня 2004 року.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Таращанського районного
суду Київської області від 10 січня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М.
Собків К.А. Бабенко
І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.