Справа № 284/1696/14-а
Суддя: Піщуліна І. С.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд
Житомирської області
Справа № 284/1696/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
смт.
Народичі

Народицький районний суд Житомирської
області в складі:

під головуванням судді Піщуліної
І.С.,

розглянувши в порядку в порядку
скороченого провадження справу за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної державної
адміністрації Житомирської області
про зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить
зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної адміністрації
провести нарахування і виплату коштів
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"(надалі - Закон) за період з
19.02.2014 року по 30.06.2014 року, мотивуючи тим,
що допомога виплачувались йому не в
розмірах, встановлених Законом, а
згідно Постанови КМУ №836 від 26.07.1996
року, що призвело до порушення його
прав.

Представник відповідача заперечень
проти позову не подав.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов наступного висновку.

Позивач постійно проживає в АДРЕСА_1, що
Переліком населених пунктів
Житомирської і Київської областей,
віднесених до зони радіоактивного
забруднення внаслідок катастрофи,
затвердженого постановою КМ України №
106 від 23.07.1991 року та розпорядженням КМ
України № 17 від 12.01.1993 року віднесено до
зони гарантованого добровільного
відселення.

Відповідно до ст.37 Закону позивач має
право на відповідні доплати, які
отримував згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року в
конкретному розмірі, зокрема, в сумі 2,1
грн.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Законом на час виникнення
правовідносин були передбачені
наступні виплати:

-ст.37 Закону - громадянам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у зоні
гарантованого добровільного
відселення - 40% від мінімальної
заробітної плати.

Зазначеною вище постановою №836
усупереч Закону, що визначив кратність
одноразової компенсації в залежності
від розміру мінімальної заробітної
плати, встановлено конкретні розміри
компенсацій і доплат, зокрема:

- для щомісячної грошової допомоги
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства у зоні
гарантованого добровільного
відселення - 210 тис.крб. (2,1 грн. за
гр.реф.).

Згідно ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Законом (статті 62 та 67) Кабінету
Міністрів надано право проводити лише
роз'яснення порядку застосування цього
Закону та підвищувати розміри доплат,
пенсій і компенсацій, відповідно до
зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної
плати, але не зменшувати та
встановлювати їх у твердій сумі.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, коли підзаконний
нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян, визначені
останнім, застосування зазначеної
постанови неможливе.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 4 від 16.03.2012 року (із відповідними
змінами) «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
судам варто враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" №1622-VІІ від 31.07.2014
року, що набрав чинності 03.08.2014 року,
Кабінету Міністрів України надано
повноваження щодо визначення в 2014 році
розміру виплат за ст.37 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Однак, враховуючи положення ст.58
Конституції України, згідно якої
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи, суд
вважає, що відсутні жодні обмеження
щодо застосування норм і положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
до правовідносин, що виникли до
набрання законної сили Законом України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік".

Розмір мінімальної заробітної плати в
Україні становив: з 01.01.2014 року -1218 грн.

Пунктом 7 статті 3 КАС України
визначено, що суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно п.п.2, 4 Порядку використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 936 від 20.09.2005 року,
розпорядниками коштів за ст.37 Закону є
управління праці та соціального
захисту населення по місцю реєстрації
громадян.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
переконання, що позовні вимоги слід
задовольнити.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 73,08
грн., а тому відповідно до ч.1 ст.94 КАС
України, сплачену суму слід стягнути із
Державного бюджету України на користь
позивача.

На підставі ст.19 Конституції України,
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та керуючись ст.ст.
8-11,18,71,160-162, 267 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної державної
адміністрації Житомирської області
провести донарахування та виплату
ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства за період з 19.02.2014 року по
30.06.2014 року в розмірі, визначеному ст.37
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що дорівнює 40% від мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом
України „Про Державний бюджет України
на 2014 рік", щомісячно, з урахуванням
виплачених коштів за вказаний період.

Зобов'язати управління Державного
казначейства України в Народицькому
районі стягнути із Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий збір
в сумі 73,08 грн.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної державної
адміністрації Житомирської області
виконати постанову негайно в межах
суми стягнення за один місяць та подати
звіт про виконання судового рішення на
протязі 1 місяця з дня набрання
законної сили постановою суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Народицький районний суд
Житомирської області може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: І. С. Піщуліна