Справа № 872/5385/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2014 рокусправа № 1170/2а-4273/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Таран М. В. (дов.
від 16.04.2014 р.)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014 року

у справі № 1170/2а-4273/12

за позовом приватного підприємства
«Кіровоград - АЗС - 4»

до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Кіровоград -
АЗС - 4» звернулось до суду з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби, в
якому просило визнати неправомірним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 15.08.2012 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
підставою для сплати орендної плати є
договір оренди земельної ділянки,
укладений від імені територіальної
громади міста Кіровограда -
Кіровоградською міською радою, а не
положення Податкового кодексу України,
відтак збільшення відповідачем суми
грошового зобов'язання з плати за землю
є безпідставним.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2013
року адміністративний позов
задоволено в повному обсязі. Визнано
неправомірним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 15.08.2012 №.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с.38), в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою у задоволені
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
невідповідність розміру орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності,
задекларованого позивачем за 2011 рік та
січень-травень 2012 року привело до
заниження податкового зобов'язання
зазначеного платежу в сумі 30 216,23 грн.
Відповідач вказує, що не зважаючи на
той факт, що розмір орендної плати за
землю встановлюється в договорі
оренди, проте річна сума платежу не
може бути меншою для земель, крім
земель сільськогосподарського
призначення, трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Податковим кодексом України.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує, в поданих суду письмових
запереченнях просить залишити
постанову суду першої інстанції без
змін, зазначає, що судом першої
інстанції вірно встановлені обставини
справи, постановлено законне та
обґрунтоване рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 21.09.2005 між
позивачем (Орендар) та Кіровоградською
міською радою (Орендодавець) укладено
договір оренди землі, зареєстрований
06.10.2005 в Кіровоградській регіональній
філії державного підприємства Центру
державного земельного кадастру при
Держкомземі України по земельних
ресурсах, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис за №209.

Відповідно до статті 1 договору,
Орендодавець на підставі рішення
Кіровоградської міської ради від 19
жовтня 2004 року №1271 «Про регулювання
земельних відносин» надає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку (із правом суборенди)
для розміщення
адміністративно-комерційного
комплексу, що знаходиться по
вул.Короленка, (біля аеропорту) в
м.Кіровограді.

Орендна плата вноситься Орендарем у
грошовій формі та розмірі, до введення
об'єкта в експлуатацію - 185,31 грн., після
введення об'єкта в експлуатацію - 926,52
грн. на місяць відповідно до
розрахунку, що є додатком до цього
договору. На кожен наступний рік
орендна плата переглядається протягом
січня-лютого такого року з урахуванням
індексації грошової оцінки земельної
ділянки, збільшення розмірів ставок
земельного податку, тарифів, у тому
числі внаслідок інфляції, зміни умов
господарювання, передбачених
договором, погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини Орендаря, що підтверджується
документально. (ст.4 договору). Згідно з
статтею 13 вказаного договору зміна
умов договору оренди земля
здійснюється за взаємною згодою
сторін.

19.02.2008 між позивачем (Орендар) та
Кіровоградською міською радою
(Орендодавець) укладено додаткову
угоду до договору оренди земельної
ділянки, якою встановлено, що орендна
плата вноситься Орендарем у грошовій
формі та у розмірі: до введення об'єкта
в експлуатацію - 197,17 грн., після
введення об'єкта в експлуатацію - 985,80
грн. на місяць.

15.07.2009 між позивачем (Орендар) та
Кіровоградською міською радою
(Орендодавець) укладено додаткову
угоду до договору оренди земельної
ділянки, якою встановлено, що орендна
плата вноситься Орендарем у грошовій
формі та у розмірі 1135,64 грн. х 3 =3406,92 грн.
на місяць згідно розрахунку, що
додається.

В декларації за 2011 рік позивачем
відповідно до договору оренди землі
від 06.10.2005 № 209 задекларувало податкові
зобов'язання орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності (з урахуванням
коефіцієнтів індексації нормативної
грошової оцінки землі за 2005-2010 роки) в
сумі 2886,50 грн. на рік.

В декларації за 2012 рік позивачем
задекларовано податкові зобов'язання
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності за
січень-травень 2012 року відповідно до
того ж договору оренди (з урахуванням
коефіцієнтів індексації нормативної
грошової оцінки землі за 2005-2011 роки) в
сумі 1202,70 грн.

Відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питання достовірності
нарахування орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності за 2011 рік, січень-травень 2012
року, за результатами якої складено акт
№00062/153/3296790 від 02.08.2011.

Перевіркою встановлено
невідповідність розміру орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності за 2011 рік та
січень-травень 2012 року, що призвело до
заниження податкового зобов'язання
зазначеного платежу в сумі 30216,23 грн., в
тому числі 21329,10 грн. (2011 рік) та 8887,13 грн.
(січень-травень 2012 року).

До такого висновку відповідач дійшов
виходячи з того, що розмір орендної
плати встановлений в договорі оренди
землі від 06.10.2005 № 209, що укладений між
позивачем та Кіровоградською міською
радою не відповідає вимогам пп.288.5.1
п.288.5 ст.288 ПК України, а саме: вноситься
на рівні земельного податку.

Податковим кодексом України, який
введено в дію з 01.01.2011, врегульовано
питання орендної плати за землю,
зокрема, встановлено, що річна сума
платежу орендної плати відповідно до
пп.288.5.1 п.288.5 ст.288ПК для іншої категорії
земель, ніж землі
сільськогосподарського призначення,
не може бути меншою трикратного
розміру земельного податку (1% від їх
нормативної грошової оцінки) - п.288.4
ст.284 ПК України.

Таким чином, як зазначає відповідач в
акті перевірки, оскільки збільшення
мінімального розміру орендної плати за
землю відбулося у зв'язку зі зміною
мінімального розміру орендної плати
відповідно до Податкового кодексу
України, необхідність сплати орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності у новому розмірі
виникає в орендаря незалежно від
внесення змін до договорів оренди за
ініціативою сторін договору оренди.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 15.08.2012,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем плата за землю
(орендна плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності)
на суму 35105,15 грн., в тому числі за
основним платежем - 30216,23 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 4888,92
грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість висновків
податкового органу.

Відповідно до визначення, що міститься
у статті першій Закону України «Про
оренду землі» №161-XIV від 06.10.1998, оренда
землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону №161-XIV
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Таким чином, правовідносини щодо
оренди землі полягають у оплатному
користуванні земельною ділянкою на
умовах, передбачених договором. Такі
правовідносини, а отже, і зобов'язання
щодо сплати орендної плати виникають
між орендодавцем і орендарем в момент
укладання договору оренди та виключно
на умовах, передбачених у договорі.

Відповідно до статті 21 Закону №161-XIV
орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Вказане кореспондується і з
положеннями ст.19 Закону України «Про
плату за землю» №2535-XII від 03.07.1992,
відповідно до якої розмір, умови і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за угодою сторін
у договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності).

Відповідно до статті 30 Закону №161-XIV
зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін, що також підтверджується
положеннями статті 654 Цивільного
кодексу України, згідно з якою зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Орендна плата за земельні ділянки, що
перебувають у власності фізичних та
юридичних осіб, переглядається за
згодою сторін (ст.23 Закону №161-XIV).

Як вбачається з матеріалів справи,
укладений між позивачем і
Кіровоградською міською радою договір
оренди земельної ділянки містить
положення, яке передбачає що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін.

Таким чином, умови договорів, зокрема,
умови щодо розміру орендної плати за
землю, вирішуються виключно за згодою
сторін договору, а відтак позивач
повинен сплачувати ту суму орендної
плати, яка чітко визначена в договорах
оренди землі до моменту внесення змін
до вказаних договорів шляхом укладання
додаткових угод.

Вказане підтверджується також нормами
пункту 288.1 статті 288 Податкового
кодексу України, відповідно до якого
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки, а
розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем (п.288.4 ст.288 ПК України).

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вірно надав оцінку
тому, що укладений між позивачем та
Кіровоградською міською радою договір
оренди землі є цивільно-правовим
договором, а відтак до нього мають
застосовуватись передусім норми, які
містяться в Цивільному кодексі
України, Законах України «Про плату за
землю» та «Про оренду землі».

Посилання відповідача на підпункт 288.5.1
пункту 288.5 статті 288 ПК України, згідно з
яким розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом, не приймається колегією
суддів до уваги, оскільки вказані
положення стосуються узгодження
розміру орендної плати під час
укладання договору або ж під час
внесення до нього змін, проте ніяк не є
зобов'язанням орендаря, встановленим
ПК України, зважаючи на той факт, що
підставою для нарахування орендної
плати є договір, а не Кодекс.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідач має право
перевіряти правильність визначення та
сплати орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності лише на підставі договорів
оренди таких земельних ділянок та
додаткових угод до них, в той час як ані
ПК України, ані будь-який інший
нормативний акт не містять норм, що
зобов'язували б орендаря сплачувати
орендну плату у розмірі, який не
відповідає розміру, визначеному в
договорів оренди та сплачувати її в
більшому розмірі в разі законодавчої
зміни граничного розміру цієї плати до
внесення змін до самого договору
оренди.

За таких обставин, враховуючи
відсутність у ПК України вимог щодо
приведення умов раніше укладених
договорів оренди землі (в частині
розміру орендної плати) у
відповідність з п.п.288.5 ст.288 цього
кодексу, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про обов'язок сплати
позивачем орендної плати, виходячи з
приписів укладеного договору оренди
землі, відповідно, про неправомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи дослідив обставини, які мають
значення для справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

Передбачені статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення відсутні, у зв'язку з
чим колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі № 1170/2а-4273/12 залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко