Справа № 818/2248/14
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

818/2248/14

КОПІЯ

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 р. Справа №818/2248/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом прокурора Липоводолинського району Сумської області до Липоводолинської районної ради Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом, який підтримав в судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.04.2014 року тридцять четвертою сесією шостого скликання Липоводолинської районної ради прийнято рішення «Про врегулювання питання передачі в оренду неуспадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв) на території району», яким затверджено тимчасовий порядок надання в оренду неуспадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв), земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Прокурор вважає рішення відповідача протиправним та просить скасувати, оскільки пунктом 1.2 зазначеного Порядку визначено поняття відумерлої спадщини, яке суперечить ст. 1277 ЦК України, згідно якої спадщина може бути визнана відумерлою тільки на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов’язки, шо належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У той же час прийнятий Порядок передбачає надання органами місцевого самоврядування в оренду земельних ділянок, що входять до складу спадщини, до визнання спадщини відумерлою.

Крім того, даним Порядком запроваджується таке поняття як „не успадковані спадкоємцями земельні частки (паї)” та встановлюється порядок надання їх в оренду.

Зокрема пунктом 3.1 зазначеного Порядку визначено, що виділення не успадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв) повинно відбуватися відповідно до Рекомендацій щодо виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), затверджених наказом Держкомзему від 30.12.1999 №130.

Договір оренди не успадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв) повинен відповідати вимогам Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Держкомзему України від 17.01.2000 №5, зареєстрованим в Мін”юсті України від 23.02.2000 за №101/4322 (пункт 3.2 Порядку).

В той же час, Перехідними положеннями Закону України „Про оренду землі” визначено, що право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) мають громадяни - власники цих сертифікатів до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок.

В преамбулі Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Держкомзему України „Про затвердження форми Типового договору оренди земельної частки (паю)” від 17.01.2000 №5, зареєстрованим в Мін”юсті України від 23.02.2000 за №101/4322 закріплено, що за договором даного виду стороною повинен бути власник земельної частки паю, а не орган місцевого самоврядування, що визначено безпосередньо в „Тимчасовому порядку надання в оренду не успадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв), земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що входять до складу спадщини”, затвердженому Рішенням 34 сесії 6 скликання Липоводолинської районної ради від 24.04.2014 «Про врегулювання питання передачі в оренду не успадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв) на території району».

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про держави) реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ст. 4 цього Закону, обов'язковій державній реєстрації, у тому числі, підлягають право постійного користування та право оренди земельної ділянки. А ст. 6 цього Закону передбачено вичерпний перелік органів державної реєстрації прав на нерухоме майно, до яких селищні та сільські ради не входять.

Представники відповідача проти позову заперечили, пояснивши, що у Липоводолинському районі є 1527 не переоформлених (неуспадкованих) земельних паїв, що становить 5272,37 га землі. З них без договорів оренди використовується 925 паїв, що становлять 2551,44 га землі.

Стаття 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) передбачає, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Рішення районної ради не суперечило вимога даної статті закону.

Дана стаття говорить що сільські, селищні, міські ряди та районні державні адміністрації можуть виступати орендодавцями певної категорії земель, а саме земель на які не оформлено право власності згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» або власник з різних причин не скористався свої правом на отримання земельної ділянки і не оформляє права власності на неї.

Даним рішенням районна рада намагалася врегулювати ситуацію щодо оренди земельних ділянок, які використовуються без відповідних договорів оренди, адже в законодавстві немає чіткого регулювання відносин за даних обставин.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові доказм у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.04.2014 року тридцять четвертою сесією шостого скликання Липоводолинської районної ради прийнято рішення «Про врегулювання питання передачі в оренду неуспадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв) на території району», яким затверджено тимчасовий порядок надання в оренду неуспадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв), земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.9-10).

Вказане рішення, на думку суду, є таким, що прийняте всупереч закону з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 14 Конституції України та ст. 1 Земельного Кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Суд вважає, що прийнявши оспорюване рішення, відповідач вийшов за межі своїх повноважень, з огляду на таке.

Так, пункт 1.2 Порядку визначає поняття відумерлої спадщини як нерухоме майно (земельна ділянка або право на неї), на яке ніхто не має потенційних спадкоємців з причин: відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, спадкоємці усунені від права на спадкування, у разі неприйняття ними спадщини, відмови від прийняття спадщини. Таке тлумачення поняття відумерлої спадщини суперечить ст. 1277 ЦК України, згідно якої спадщина може бути визнана відумерлою тільки на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов’язки, шо належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У той же час прийнятий Порядок передбачає надання органами місцевого самоврядування в оренду земельних ділянок, що входять до складу спадщини, до визнання спадщини відумерлою, тобто фактично орган місцевого самоврядування взяв на себе повноваження розпоряджатися чужою власністю.

Крім того, даним Порядком запроваджується таке поняття як „не успадковані спадкоємцями земельні частки (паї)” та встановлюється порядок надання їх в оренду.

Зокрема пунктом 3.1 зазначеного Порядку визначено, що виділення не успадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв) повинно відбуватися відповідно до Рекомендацій щодо виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), затверджених наказом Держкомзему від 30.12.1999 №130.

Договір оренди не успадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв) повинен відповідати вимогам Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Держкомзему України від 17.01.2000 №5, зареєстрованим в Мін”юсті України від 23.02.2000 за №101/4322 (пункт 3.2 Порядку).

В той же час, Перехідними положеннями Закону України „Про оренду землі” визначено, що право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) мають громадяни - власники цих сертифікатів до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок.

В преамбулі Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Держкомзему України „Про затвердження форми Типового договору оренди земельної частки (паю)” від 17.01.2000 №5, зареєстрованим в Мін”юсті України від 23.02.2000 за №101/4322 закріплено, що за договором даного виду стороною повинен бути власник земельної частки паю, а не орган місцевого самоврядування, як визначено безпосередньо в „Тимчасовому порядку надання в оренду не успадкованих спадкоємцями земельних часток (паїв), земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що входять до складу спадщини”, затвердженому Рішенням Липоводолинської районної ради від 24.04.2014.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державину реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ст. 4 цього Закону, обов'язковій державній реєстрації, у тому числі, підлягають право постійного користування та право оренди земельної ділянки. А ст. 6 цього Закону передбачено вичерпний перелік органів державної реєстрації прав на нерухоме майно, до яких селищні та сільські ради не входять.

У порушення вищевказаних норм Закону, Тимчасовим порядком передбачена реєстрація договорів оренди селищною та сільськими радами безоплатно, договір оренди реєструється в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв), датою реєстрації договору оренди є дата внесення відповідного запису до цієї Книги.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення Липоводолинської районної ради не відповідає вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов прокурора Липоводолинського району Сумської області до Липоводолинської районної ради Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення – задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Липоводолинської районної ради Сумської бласті 24.04.2014 року "Про врегулювання питання передачі в оренду неуспадкованих спадкоємцями земельних часток ( паїв) на території району".

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

Повний текст постанови складений 01 вересня 2014 року.

З оригіналом згідно

Суддя Л.М.Опімах