Справа № 826/3325/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3325/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Романчук О.М.

За участю секретаря судового
засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.04.14р. у справі
№826/3325/14 за позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
18.10.12р. № та від 12.04.13р. №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
22.04.14р. адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції не враховано, що
позивач не може бути платником єдиного
податку відповідно до п.291.5.3. ст. 291
Податкового кодексу України , оскільки
надає в оренду нежитлові приміщення
(споруди, будівлі) та/або їх частини,
загальна площа яких перевищує 300
квадратних метрів.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
від 12.01.12р. серії НОМЕР_1. Свідоцтво
платника єдиного податку дійсне з
01.04.12р. та є безстроковим.

Податковим органом було прийнято
податкові повідомлення - рішення:

від 18.10.12р. , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з земельного
податку з фізичних осіб на 12 090 грн.;

від 12.04.13р. №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з земельного
податку з фізичних осіб на 6 045 грн.

Підставою для нарахування позивачу
земельного податку з фізичних осіб є
наявність у позивача на праві
власності нежитлових приміщень №162
площею 156,10 кв.м. та №163 площею 159,40 кв.м,
які розташовані у АДРЕСА_1.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до податкового
законодавства, позивач як платник
єдиного податку не сплачує земельний
податок, оскільки земельна ділянка
використовуються нею для провадження
власної господарської діяльності.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно свідоцтва про право власності
від 03.06.05р. серії ЯЯЯ №234975 позивачу
належать на праві власності нежитлові
приміщення №162 площею 156,10 кв.м. та №163
площею 159,40 кв.м, які розташовані у
АДРЕСА_1.

У пункті 287.6 ст. 286 Податкового кодексу
України (далі - ПК України) визначено, що
при переході права власності на
будівлю, споруду (їх частину) податок за
земельні ділянки, на яких розташовані
такі будівлі, споруди (їх частини), з
урахуванням прибудинкової території
сплачується на загальних підставах з
дати державної реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Власник нежилого приміщення (його
частини) у багатоквартирному жилому
будинку сплачує до бюджету податок за
площі під такими приміщеннями (їх
частинами) з урахуванням пропорційної
частки прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно (п. 287.8 ст. 287 ПК
України).

За змістом викладених норм, земельний
податок за земельні ділянки, на яких
розташовані будівлі, споруди (їх
частини), з урахуванням прибудинкової
території, сплачується власниками
останніх на загальних підставах.

Водночас, Податковим кодексом України
встановлений особливий механізм
справляння податків і зборів для осіб,
які перебувають на спрощеній системі
оподаткування.

Так, п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу
України передбачено, що платники
єдиного податку звільняються від
обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності, зокрема,
з земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Згідно відомостей зазначений у
свідоцтві платника єдиного податку від
12.01.12р. серії НОМЕР_1, вид господарської
діяльності позивача є: здавання в
оренду власного нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи та не
спростовується податковим органом,
нежитлове приміщення з прилеглою до
нього земельною ділянкою здається
позивачем в оренду ТОВ «Віта люкс» на
підставі договорів оренди від 01.04.11р.
№89/04/11 та від 01.09.12р. №161/09/12; ПАТ «ОТП
Банк» на підставі договору оренди від
16.03.11р. б/н.

Отже, позивачем використовується
земельна ділянка для провадження
господарської діяльності шляхом здачі
нежитлових приміщень, які належать їй
на праві власності в оренду, а відтак
нарахування податковим органом
грошового зобов'язання з земельного
податку суперечить вимогам п. 297.1 ст. 297
Податкового кодексу України.

Покликання апелянта на те, що позивач з
урахуванням приписів п.п.291.5.3 п.291.5 ст. 291
Податкового кодексу України не може
бути платником єдиного податку
оскільки надає в оренду нежитлові
приміщення загальна площа яких
перевищує 300 квадратних метрів не
заслуговують на увагу з огляду на те, що
по-перше, вказані положення набрали
законної сили з 01.01.12р., згідно Закону N
4014-VI, тоді як відповідачем було
нараховано позивачу грошове
зобов'язання за 2011 рік (згідно з
податковим повідомленням-рішенням від
18.10.12р. - розрахунок у матеріалах
справи); по-друге, податковим органом не
враховано, що загальна площа
нежитлових приміщень, які позивач
здавала в оренду за період з 4 кварталу
2012 не перевищувала 300 квадратних
метрів, що підтверджується наявними у
справі договорами оренди, по-третє,
позивач не втратила статус платника
єдиного податку у спірному періоді у
звґязку з обставинами, на які вказує
апелянт, що підтвердив в судовому
засіданні представник апелянта.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, підстави для задоволення
апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.04.14р. у справі
№826/3325/14 - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.04.14р. у справі
№826/3325/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 01.09.14р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Глущенко Я.Б.