Справа № 826/9499/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2014 року 09:54
№ 826/9499/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Грабовському В.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс Маркет»
доДержавної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання протиправною та
скасування податкової вимоги від
28.04.2014р.,за участю:
представника позивача - Золочевська
представника відповідача - Рибак А.Ю.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 8 вересня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альянс Маркет» (далі
по тексту - позивач) звернулось з
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі по тексту - відповідач) про
визнання протиправною та скасування
податкової вимоги від 28.04.2014р. №1984-25.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувана вимога
прийнята відповідачем протиправно, а
тому підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
оскаржувана податкова вимога прийнята
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
22 травня 2013 року відповідачем
прийняті податкові повідомлення -
рішення № про донарахування
позивачеві грошових зобов'язань з
податку на додану вартість в сумі 9 318
589,00грн., в тому числі - основного
платежу в сумі 7 454 871грн., та штрафних
санкцій в сумі 1 863 718,00грн.; № про
нарахування грошових зобов'язань з
податку на прибуток в сумі 4 793 644,00грн., в
тому числі - основного платежу в сумі 3
834 915,00грн., та штрафних санкцій в сумі 958
729,00грн. та № про зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємств на суму 1 737 203грн.

Не погоджуючись з вказаними
рішеннями, позивач оскаржив їх в
судовому порядку, так постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26.09.2013р. у справі
№826/13565/13-а адміністративний позов
задоволено повністю. Визнані
протиправними та скасовані вказані
вище податкові повідомлення - рішення
від 22.05.2013 №, № та №.

Проте, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
міста Києва від 10.04.2014р. постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26.09.2013р. скасована, та по
справі прийнято нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що ним було подано до
Вищого адміністративного суду України
касаційну скаргу на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду міста Києва від
10.04.2014р., а тому відповідач не мав права
приймати оскаржувану податкову вимогу
від 28.04.2014р., оскільки тривала процедура
судового оскарження податкових
повідомлень - рішень від 22.05.2013 №,
№ та №.

Крім того, позивач зазначає, що
Вищий адміністративний суд України
вирішуватиме в судовому засіданні по
суті заявлене підприємством
клопотання про зупинення дії постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду міста Києва від
10.04.2014р.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 07.05.2014р. відкрито
касаційне провадження за скаргою
позивача, однак, станом на день
прийняття рішення у справі у суду
відсутні будь-які докази прийняття
Вищим адміністративним судом України
рішення у справі за касаційного
скаргою позивача на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду міста Києва від
10.04.2014р.

Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечує та зазначає,
що відповідно до частини 5 статті 254 КАС
України постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення, а
якщо їх було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Пунктом 5 частини 1 статті 215 КАС
України передбачено, що питання про
зупинення виконання судових рішень,
які оскаржуються, суддя-доповідач
вирішує протягом десяти днів після
відкриття касаційного провадження.

У зв'язку з тим, що термін розгляду
клопотання позивача сплинув, на думку
податкового органу грошове
зобов'язання, що виникло у позивача на
підставі податкових повідомлень -
рішень від 22.05.2013 №, № та
№ є узгодженим з 10.04.2014р., а тому
позовні вимоги позивача є
необґрунтованими.

Згідно з абз. 5 п. 56.18 статті 56
Податкового кодексу України (далі по
тексту - ПК України) при зверненні
платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Судом встановлено, що станом на 28.04.2014р.
(день прийняття оскаржуваної вимоги)
судове рішення у справі №826/13565/13-а
набрало законної сили 10.04.2014р.

Отже, на підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що суми
грошового зобов'язання визначені в
зазначених вище податкових
повідомленнях-рішеннях на момент
прийняття податкової вимоги від
28.04.2014р. №1984-25 були узгодженими.

Відповідно до п. 57.3 статті 57 ПК України,
у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Порядок оскарження рішень
контролюючих органів регламентується
ст. 56 ПК України.

Пунктом 56.1 ПК України передбачено, що
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

При цьому п. 56.2 статті 56 ПК України
встановлено, що у разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п. 56.3 ПК України скарга
подається до контролюючого органу
вищого рівня у письмовій формі (за
потреби - з належним чином засвідченими
копіями документів, розрахунками та
доказами, які платник податків вважає
за потрібне надати з урахуванням вимог
пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу)
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання платником
податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових
інспекцій подаються до контролюючих
органів в Автономній Республіці Крим,
містах Києві та Севастополі, областях,
міжрегіональних територіальних
органів.

Скарги на рішення контролюючих органів
в Автономній Республіці Крим, містах
Києві та Севастополі, областях,
міжрегіональних територіальних
органів та митниць подаються до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Повідомлення контролюючого органу
яким визначено грошове зобов'язання
передбачено п. 56.5 ПК України згідно
якого, платник податків одночасно з
поданням скарги контролюючому органу
вищого рівня зобов'язаний письмово
повідомляти контролюючий орган, яким
визначено суму грошового зобов'язання
або прийнято інше рішення, про
оскарження його податкового
повідомлення-рішення або будь-якого
іншого рішення.

Отже, відповідно до вимог п. 56.15 ПК
України, скарга, подана із дотриманням
строків, визначених пунктом 56.3 цієї
статті, зупиняє виконання платником
податків грошових зобов'язань,
визначених у податковому
повідомленні-рішенні (рішенні), на
строк від дня подання такої скарги до
контролюючого, органу до дня
закінчення процедури
адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

Днем подання скарги вважається день
фактичного отримання скарги
відповідним контролюючим органом, а в
разі надсилання скарги поштою - дата
отримання відділенням поштового
зв'язку від платника податків
поштового відправлення із скаргою, яка
зазначена відділенням поштового
зв'язку в повідомленні про вручення
поштового відправлення або на
конверті.

Процедура адміністративного
оскарження закінчується: днем,
наступним за останнім днем строку,
передбаченого для подання скарги на
податкове повідомлення-рішення або
будь-яке інше рішення відповідного
контролюючого органу у разі, коли така
скарга не була подана у зазначений
строк; днем отримання платником
податків рішення відповідного
контролюючого органу про повне
задоволення скарги; днем отримання
платником податків рішення
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику;
днем звернення платника податків до
контролюючого органу із заявою про
розстрочення, відстрочення грошових
зобов'язань, що оскаржувались. День
закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків (п.п.56.16,
56.17 ст.56 Податкового кодексу України).

Направлення податкових вимог
регламентується Порядком направлення
органами доходів і зборів податкових
вимог платникам податків затвердженим
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 10.10.2013р. №576 (далі - Порядок),
згідно п.2.2 якого податкова вимога
формується, якщо платник податків не
сплатив узгодженої суми грошового
зобов'язання, визначеної в податковому
повідомленні-рішенні, у встановлені
законом строки.

Таким чином, у відповідності до п. 56.15
статті 56 ПК України сума грошового
зобов'язання, що оскаржується
позивачем, вважається узгодженою, а
податкова вимога від 28.04.2014р. №1984-25
такою, що прийнята відповідачем з
дотриманням норм податкового
законодавства.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс Маркет» є
необґрунтованими, а позов таким, що не
підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариству з обмеженою
відповідальністю «Альянс Маркет»
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
12.09.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін