Справа № 872/13012/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2014 рокусправа № 804/6440/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АКІМ» до Державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АКІМ» (далі - позивач
або ТОВ «АКІМ») звернулося з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі - відповідач або ДПІ в
Амур - Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області), в якому
просило визнати протиправними
податкові повідомлення - рішення №
від 09.01.2013 р., № від
09.01.2013 р., та № від 21.03.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
висновки відповідача стосовно
нікчемності угод ТОВ «АКІМ» з ПФ
«Анроіндустрія» є неправомірними, з
підстав того, що позивачем до перевірки
були надані усі первинні документи, які
свідчать про реальність господарських
відносин.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
липня 2013 р. адміністративний позов
задоволено.

Визнані протиправними та скасовані
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № від 09.01.2013 р., №
від 09.01.2013 р. № від 21.03.2013 р.

Постанову суду мотивовано тим, що
позивачем на підтвердження дійсності
укладання та реального виконання угод
до перевірки було надано первинні
бухгалтерські документи, порушень до
їх оформлення встановлено не було.
Отже, факт наявності у позивача усіх
первинних бухгалтерських документів
відповідачем не спростовано .

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
відповідно до акту № 559/22-207/31149933 від
09.08.2012 р. про неможливість проведення
зустрічної звірки об'єкта
господарювання ПФ «Агроіндустрія»
щодо підтвердження господарських
відносин із платника податків за
період з 01.01.2011 р. по 30.06.2012 р.
встановлено що ПФ «Агроіндустрія» не
знаходиться за місцем знаходження, має
в штаті 3-х працівників, не має власного
автотранспорту. Отже, операції по
ланцюгу ПФ «Агроіндустрія» - ТОВ «АКІМ»
не містять у суті своїй, розумних
економічних або інших причин (ділової)
мети, систематичного (протягом місяця)
придбання та продажу послуг та не
спричиняють реального настання
правових наслідків.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що у відповідності до ч.
4 ст. 196 КАС України не перешкоджає
розгляду справи за відсутності
останнього.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі, просив
останню задовольнити на підставах, що в
ній зазначені, скасувавши рішення суду
першої інстанції та прийнявши нове -
про відмову у задоволенні позову.

З огляду на встановлений факт
реорганізації, та в силу ст. 55 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне замінити відповідну сторону
- відповідача у справі на його
правонаступника - Західно-Донбаську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
08.05.1997 р. ТОВ "АКІМ" зареєстроване
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради як
юридична особа за кодом за
адресою: 49125, Дніпропетровська область,
м. Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район, вул.
Червоного козацтва, будинок 26,
квартира, 6.

На підставі наказу № 1011 від 26.11.2012 р., з
06.12.2012 р. по 20.12.2012 р. ДПІ в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «АКІМ» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток, а також дотримання
іншого законодавства по
взаємовідносинам з ПФ «Агроіндустрія»
за період з 01.04.2012 року по 31.05.2012 року.

За результатам зазначеної перевірки
відповідачем складено Акт № 5388/22-6/24612305
від 20.12.2012 р.

Відповідно до висновку Акту перевірки
встановлено порушення:

1. ст.185, ст.188, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України - завищено
податковий кредит по операціях з
придбання послуг від ПФ
«Агроіндустрія» ()
всього на суму 12 100,00 грн., у тому числі
за квітень 2012 року на суму 8333,33 грн., за
травень 2012 року на суму 3766,67 грн., в
результаті чого, занижено податок на
додану вартість на загальну суму 12100,00
грн., у тому числі за квітень 2012 року на
суму 8333,33 грн., за травень 2012 року на
суму 3766,67 грн.;

2. п.п. 14.1.27, ст.138, 140, 142, 143
Податкового кодексу України, завищено
витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування за
перше півріччя 2012 року на суму 60500,00
грн., що призвело до заниження податку
на прибуток у сумі 12705,00 грн.

Не погодившись із висновками
податкового органу, зазначеними у акті
перевірки, 28.12.2012 р. підприємство подало
до ДПІ в Амур - Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області заперечення на акт перевірки №
5388/22-6/24612305 від 20.12.2012 р..

08.01.2013 р. ДПІ в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області надано
відповідь на заперечення №112/10/22-6, якою
висновок акту документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«АКІМ» залишено без змін.

На підставі акта перевірки № 5388/22-6/24612305
від 20.12.2012 р. відповідачем прийняті
податкові повідомлення - рішення №
від 09.01.2013 р., яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 15 881 грн. 25
коп, в т. ч. за основним платежем 12 705 грн.
та штрафних (фінансових) санкцій 3 176
грн. 25 коп.; № від 09.01.2013 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів на
загальну суму 15 125 грн., в т. ч. за
основним платежем 12 100 грн. та штрафних
(фінансових) санкцій 3 025 грн.

Не погодившись із зазначеними
податковими повідомленнями - рішеннями
позивачем подано скаргу №15 від 16.01.2013 р.
до Державної податкової служби
Дніпропетровської області.

15.03.2013 р. Державною податковою службою у
Дніпропетровській області направлено
на адресу ТОВ «АКІМ» рішення № 1180/10/10-25
про результати розгляду скарги, яким
залишено без змін податкове
повідомлення - рішення від 09.01.2013 р.
№ про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 15881 грн. 25 коп., та
збільшено суму штрафних санкцій по
податковому повідомленню - рішенню №
від 09.01.2013 р. про збільшення
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на 3 025 грн.

26.03.2013 р. підприємством подано скаргу №
88 на податкові повідомлення - рішення
до Державної податкової служби
України.

08.04.2013 року ТОВ «АКІМ» подало на адресу
Державної податкової служби України
доповнення до скарги № 88 від 26.03.2013 р..

16.04.2013 р.Державна податкова служба
України направила на адресу скаржника
рішення про результати розгляду справи
№ 736/6199-99/10-15, яким повідомлено, що
податкові повідомлення-рішення
залишено без змін, а скаргу-без
задоволення.

Встановлено, що ТОВ «АКІМ» укладено
угоду на виконання
будівельно-монтажних робіт на об'єкті
ТОВ «Легіон», в м. Харкові, вул. Поля
фільтрації, 7а (аеропорт). Для належного
виконання передбачених договором умов,
підприємству необхідно було в стислі
строки здійснити транспортування
будівельних матеріалів, а саме вивезти
глину, однак власного транспорту ТОВ
«АКІМ» не має. В зв'язку з відсутністю
власного транспорту, підприємство
звернулося до ПФ «Агроіндустрія» з
проханням вивезти глину, так як ПФ
«Агроіндустрія» здійснювало такі
послуги для інших фірм, які здійснювали
роботи на даному об'єкті.

Між ТОВ «АКІМ» (Замовник) та ПФ
«Агроіндустрія» (Виконавець) було
укладено договір про надання
транспортних послуг № 25/04-2012 від 25.04.2012
р., відповідно до якого Виконавець
впродовж терміну дії договору надає
транспортні послуги Замовнику, а
Замовник сплачує виконані роботи.

Відповідно до умов укладеного договору
ПФ «Агроіндустрія» надало ТОВ «АКІМ»
транспортні послуги, що
підтверджується актами здачі -
прийняття робіт, товарно -
транспортними накладними, талонами
замовника, податковми накладними,
виписками по рахунку (а.с. 35-62).

Зазначені первинні бухгалтерські
документи відповідають вимогам ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", а тому є належними доказами
виконання господарської операції.

Статею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1, 2 ст. 9 «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника;
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11 ст. 201
цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Частинами 5 ст.203 ЦК України
передбачено, що правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204 ЦК України закріплює принцип
презумпції правомірності правочину:
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він невизнаний судом
недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається саме на відповідача (якщо
він заперечує проти адміністративного
позову).

Таким чином, враховуючи фактичне
отримання послуг ТОВ «АКІМ» у ПФ
«Агроіндустрія» та доведеність
подальшого використання їх у
господарській діяльності, що
підтверджується зданим об'єктом в
експлуатацію та подальше його
функціонування за призначенням, суд
вважає твердження Державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про неправомірне формування
податкового кредиту безпідставними.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правового обґрунтування, покладеного в
основу судового рішення, тому не можуть
бути підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
застосування ст. 202 КАС України.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «АКІМ» до
Державної податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай