Справа № 130/2023/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 130/2023/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Порощук П.П.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області на постанову
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 17 липня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Жмеринці та Жмеринському
районі Вінницької області про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправним рішення, зобов'язання
провести перерахунок пенсії.

Відповідно до постанови Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 17.07.2014 року
адміністративний позов задоволено, а
саме: визнано протиправним рішення
управління Пенсійного фонду України у
м. Жмеринка та Жмеринському районі
Вінницької області щодо відмови у
врахуванні для перерахунку пенсії
позивачу інших виплат, які складаються
із сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, сум індексації доходів з
13.03.2014 року; зобов'язано управління
пенсійного фонду України у м. Жмеринка
та Жмеринському районі Вінницької
області провести з 13.03.2014 року
перерахунок та виплату пенсії позивачу
з врахуванням при її обчисленні інших
виплат, які складаються із
матеріальної допомоги на оздоровлення
та сум індексації доходів, з яких
сплачувались страхові внески, із
урахуванням фактично отриманих сум.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовити повністю.

Від представника відповідача на адресу
суду надійшла заява про розгляд справи
в порядку письмового провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча був належним чином повідомлений
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення з
наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивачка з 13.03.2014
року перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.Жмеринка
та Жмеринському районі Вінницької
області та отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» .

13.06.2014 року позивачка звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Жмеринка та Жмеринському районі
Вінницької області із заявою про
перерахунок пенсії, оскільки при
визначені розміру пенсії їй не були
включені до заробітку для обчислення
пенсії матеріальна допомога та
індексація.

На дане звернення позивачки
відповідачем 27.06.2014 року за № 30/К-7 було
надано відповідь про те, що позивачка
перебуває на обліку в управлінні з
13.03.2014 року і одержує пенсію за віком
призначену відповідно до Закону
України «Про державну службу» їй
проведено розрахунок пенсії як
державному службовцю. Оскільки
Постановою Кабінету Міністрів України
№865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» не
передбачено зарахування в заробіток
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації, тому немає законних
підстав враховувати зазначені виплати
при призначенні пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
при вирішенні спірного питання не
врахував ряд обставин, які в сукупності
підтверджують право позивача на
перерахунок розміру пенсії із
врахуванням при її обчисленні інших
виплат, які складаються із
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та сум
індексації доходів, з яких
сплачувались страхові внески.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог позивача з
наступних підстав.

Так, згідно наданої позивачкою довідки
Головного управління статистики у
Вінницькій області №840/01-17/02 від 11.06.2014
року про складові заробітної плати про
суми інших виплат в графі інші виплати
вказано, що позивачем отримано
матеріальну допомогу на оздоровлення,
індексацію. Вказана довідка повністю
відповідає формі довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», в якій передбачена
графа інші виплати, яка визначена
постановою Правління Пенсійного фонду
України № 5-1 від 14.02.2011 року у виконання
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670.
Також вказану довідку, яка повністю
відповідає затвердженій формі,
позивачем було надано відповідачу із
зазначенням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на соціально-побутові потреби та сум
індексації доходів, які включені як
складові заробітної плати, із
вказівкою про сплату із них страхових
внесків, форма якої вже була
затверджена на час призначення пенсії
позивачу.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну
службу» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

В силу ч.2 ст.33 ЗУ «Про державну службу»,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Таким чином, матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Разом з тим, ч.1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Водночас, ст.41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1170 від 22.12.2010 року надано вичерпний
перелік видів оплати праці та інших
виплат, на які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсії. При цьому матеріальна допомога
на оздоровлення, соціально-побутові
потреби, компенсація за невикористані
відпустки та індексація не входить до
зазначеного переліку.

Також слід зазначити, що аналогічні
правові позиції зі спірного питання
були висловлені Верховним Судом
України у постановах від 20.02.2012 року у
справі №21-430а11 та від 28.05.2013 р. у справі
№ 21-97а13 та є обов'язковими для
застосування.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Тому суд першої інстанції, за для
захисту прав позивача, вийшов за межі
позовних вимог і дійшов висновку, що з
метою повного захисту прав позивачки
необхідно викласти резолютивну
частину рішення зрозумілим для
подальшого її виконання чином, а саме:
зобов'язати управління пенсійного
фонду України у м. Жмеринка та
Жмеринському районі Вінницької
області провести з 13.03.2014 року
перерахунок та виплату пенсії
позивачці з врахуванням при її
обчисленні інших виплат, які
складаються із матеріальної допомоги
на оздоровлення та сум індексації
доходів, з яких сплачувались страхові
внески, із урахуванням фактично
отриманих сум.

Відповідач не надав суду будь-яких
доказів на обґрунтування
правомірності своїх дій щодо відмови
позивачу. Посилання відповідача на
положення постанови КМУ №865 від 31.05.2000
року «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» є неправомірним,
так як суперечить пенсійному
законодавству України.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

У відповідності до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 17 липня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

'Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.