Справа № 826/4184/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 серпня 2014 року 08 год. 17 хв.
№ 826/4184/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі колегії суддів:
Головуючого - судді Дегтярьової О.В.,
суддів: Добрівської Н.А., Іщука І.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справуза
позовом ОСОБА_1 доМіністерства
доходів і зборів України провизнання
недійсною письмової консультації від 14
березня 2014 року №
1551/Н/49/99-24-0104-14 «Про тимчасове ввезення
транспортних засобів» та зобов'язання
вчинити певні дії, - В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1,
позивач ) з позовом до Міністерства
доходів і зборів України (далі -
Міністерство, відповідач) про визнання
недійсною письмової консультації від 14
березня 2014 року № 1551/Н/49-99-0104-14 «Про
тимчасове ввезення транспортних
засобів» та зобов'язання надати нову
консультацію з урахуванням висновків
суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що надана позивачу
податкова консультація суперечить
нормам міжнародних договорів та
порушує права позивача.

Відповідач проти позову заперечував. В
обґрунтування своєї позиції
посилається на те, спірна податкова
консультація повністю відповідає
вимогам міжнародних договорів та
законодавства.

В судових засіданнях по справі
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні по справі заперечував проти
задоволення позовних вимог та просив
відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду і вирішення справи по суті,
колегія суддів дійшла висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з таких підстав.

В ході розгляду справу судом було
встановлено наступне.

Позивач звернувся до відповідача із
запитом від 04 лютого 2014 року на
отримання письмової консультації в
порядку ч. 2 ст. 21 Митного кодексу
України, в якому із посиланням на
положення міжнародних договорів (пункт
«а» ст. 5 Додатку С, пункту «а» ст. 7
Додатку С до Конвенції про тимчасове
ввезення, ст. 5 Конвенції про договір
міжнародного автомобільного
перевезення пасажирів і багажу), які, на
його думку, мають перевагу над нормами
в даному випадку п. 59 ч. 2 ст. 59 Митного
кодексу України, просить надати
письмову консультацію, в якій
підтвердити що таких документів, як
паспорт громадянина, свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
автомобільний шляховий лист,
посвідчення про відрядження, трудова
угода буде достатньо для підтвердження
перед митними органами використання
службового авто для комерційного
призначення. При цьому посилається на
намір ввезення на територію України
транспортного засобу, яким він має
право керувати, водночас
зареєстрованого за естонським
підприємством, де він працює і від
якого від відряджається до України
терміном на 180 діб (маючи тимчасовий
дозвіл на проживання в Естонській
республіці та перебуваючи на
консульському обліку в Посольстві
України в Естонській республіці) у
зв'язку виробничою необхідністю.

Відповідач листом від 14 березня 2014 року
№ 1537/Н/49.99.24-01-04-14 «Про тимчасове
ввезення транспортних засобів» із
посиланням на положення п. 35, п. 60 ст. 4,
ст. 380 Митного кодексу та п. «е» ст. 1
Додатку С, п. «е» ст. 1 до Конвенції про
тимчасове ввезення повідомив позивача
про те, що митне оформлення автомобіля
Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
знаходиться у власності компанії Nordea
Finance Estonia, може бути здійснено у митному
режимі тимчасового ввезення у порядку,
передбаченому для громадян, після
подання письмової митної декларації та
сплати всіх митних платежів.

При вирішення спору суд виходить з
наступного.

За визначенням, наведеним в підпункті
14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), податкова
консультація - допомога контролюючого
органу конкретному платнику податків
стосовно практичного використання
конкретної норми закону або
нормативно-правового акта з питань
адміністрування нарахування та сплати
податків чи зборів, контроль за
справлянням яких покладено на такий
контролюючий орган.

В силу п. 52.1 ст. 52 ПК України за
зверненням платників податків
контролюючі органи надають безоплатно
консультації з питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
органом.

Податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію (п. 52.2 ст. 52 ПК України).

Право на оскарження податкової
консультації до суду та правові
наслідки такого розгляду закріплені в
нормах п. 53.3. ст. 53 ПК України, в силу
яких платник податків може оскаржити
до суду як правовий акт індивідуальної
дії податкову консультацію
контролюючого органу, викладену в
письмовій або електронній формі, яка,
на думку такого платника податків,
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору.

Визнання судом такої податкової
консультації недійсною є підставою для
надання нової податкової консультації
з урахуванням висновків суду.

В законодавстві не визначена процедура
надання податкової консультації.

Вочевидь при підготовки податкової
консультації контролюючий орган при
наданні консультації з питань
практичного використання окремих норм
податкового законодавства, до якого в
силу п. 3.1 ст. 3 Податкового кодексу
України, відноситься Митний кодекс, має
проаналізувати усі норми, що
регулюються спірні правовідносин, та
норми, на які посилається заявник у
своєму зверненні, та дослідити додані
до звернення документи, в тому числі із
можливим витребуванням додаткових
документів в рамках строку розгляду
такого виду звернення.

Виходячи із змісту звернення позивача
спірні правовідносини врегульовані
нормами міжнародних договорів, зокрема
Конвенції про тимчасове ввезення (дата
підписання 26 червня 1990 року, дата
приєднання України 24 березня 2004 року,
дата набуття чинності 22 вересня 2004
року) та нормами національного
законодавства, зокрема Митним
кодексом.

Водночас, як вбачається із податкової
консультації, контролюючим органом не
проаналізовано норми, зокрема пункту
«а», «b» ст. 1 Додатку С (Додаток щодо
транспортних засобів) до Конвенції про
тимчасове ввезення (дата підписання 26
червня 1990 року, дата приєднання України
24 березня 2004 року, дата набуття
чинності 22 вересня 2004 року) та п. 59 ч. 1
ст. 4 Митного кодексу України, де
наведено визначення транспортних
засобів комерційного призначення.

Крім того, контролюючим органом не
з'ясовано намір використання
транспортного засобу позивачем з
урахуванням того, що надані до
звернення документи не дають
можливість з'ясувати це питання.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність визнання протиправною та
скасування спірної податкової
консультації та зобов'язання
відповідача повторно розглянути
звернення позивача, однак з
дослідженням усіх норм та усіх
обставин, що стосуються спірних
правовідносин.

При цьому судом враховується те, що
згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність на
підставі ч. 2 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнання протиправною та скасування
спірної податкової консультації із
зобов'язанням повторно розглянути
звернення позивача з урахуванням
висновків суду.

Керуючись ст. 9, ст. 11, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 171, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати
податкову консультацію Міністерства
доходів і зборів України від 14 березня
2014 року № 1537/Н/49.99.24-01-04-14 «Про тимчасове
ввезення транспортних засобів».

3. Зобов'язати Міністерство доходів і
зборів України повторно розглянути
звернення ОСОБА_1 від 04 лютого 2014 року
та надати податкову консультацію з
урахуванням висновків суду.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Головуючий суддя О.В.
Дегтярьова Судді:
Н.А. Добрівська І.О. Іщук