Справа № 286/2705/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"08" вересня 2014 р.
Справа № 286/2705/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "18" червня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 18.06.2014 року в
позові ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України було відмовлено за
безпідставністю.

Суд першої інстанції посилається на те,
що позивач отримує спірні виплати в
розмірах визначених з урахуванням
постанови Кабінету Міністрів України
від 25 березня 2014 року №112, на
неможливість відповідача вийти за межі
бюджетних призначень, економічну
ситуацію, яка склалася в Україні, та
виходячи з того, що додержання
конституційних принципів соціальної
і правової держави, верховенства
права (стаття 1, частина перша статті 8
Конституції України) обумовлює
здійснення законодавчого регулювання
суспільних відносин на засадах
справедливості та розмірності з
урахуванням принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави і
обов'язку держави забезпечувати
гідні умови життя кожному громадянину
України.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи та
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги виходячи з
наступного.

Встановлено, що позивач є інвалідом 2
групи і віднесена до 1-ї категорії осіб,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області та отримує підвищення до
пенсії, додаткову пенсію, за шкоду
заподіяну здоров'ю та державну пенсію,
передбачені ст. ст. 39, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак у
менших розмірах ніж передбачено
Законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-ХІІ передбачено, що
пенсії особам віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - двох мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ,
яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 2
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону інвалідам 2
групи віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяна здоров'ю у
розмірі 75 % мінімальної пенсії з віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Однак, ст. ст. 39,54 ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що порядок
обчислення підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення, та пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.ст. 39,50,54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" 23.11.2011 року
прийнято постанову № 1210 "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
У відповідності до вказаної постанови
КМ України, позивачу провадиться
нарахування і виплата основної та
додаткової пенсій.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і які
обмежували права громадян щодо виплати
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення, інвалідів
2 групи, віднесених до категорії 1
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи щодо призначення
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
та призначення державної пенсії
інвалідам, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по 2 групі
інвалідності в розмірі не нижче 8
мінімальних пенсій за віком, Рішенням
Конституційного суду України у справі
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано
неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення
ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
Закон України "Про державний бюджет
України на 2012 рік" та Закон України "Про
державний бюджет України на 2013 рік"
втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16.01.2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня
2014 року є чинними і підлягають
застосуванню: ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої підвищення до пенсії як
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема в
зоні гарантованого добровільного
відселення, не може бути нижчим ніж дві
мінімальні заробітні плати, ч.4 ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
в редакції, відповідно до якої державна
пенсія для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 2 групі інвалідності не
може бути нижчою 8 мінімальних пенсій
за віком та ст.50 цього Закону України, в
редакції, відповідно до якої інвалідам
2 групи, віднесеним до категорії 1
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 39, 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору. Проблеми надання бюджетних
коштів Управлінню для виконання
покладених на нього обов'язків у
справах цієї категорії виходять за
межі заявлених вимог і судом не
розглядалися.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи повністю
спростовують висновки суду 1-ї
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "18" червня 2014
р. скасувати.

Прийняту нову постанову.

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області провести ОСОБА_3
донарахування та виплату з січня 2014
року:

- підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення щомісячно
у відповідності до ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 2-ї мінімальних заробітних
плат, встановлених законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно;

- додаткової пенсії у відповідності із
ст.50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі віднесеній до 1-ї
категорії інваліду ІІ групи у розмірі
75% від мінімальної пенсії за віком
встановленій законом про Державний
бюджет України на відповідний рік,
щомісячно;

- державної пенсії по інвалідності
відповідно до ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком
встановлених законом про Державний
бюджет України на відповідний рік,
щомісячно.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
І.Г. Охрімчук

судді:
Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
с.Тхорин,Овруцький район, Житомирська
область,11132

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100

- ,