Справа № 2а-271/10/1601
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/40998/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянула в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до Автозаводського
районного суду м. Кременчука з
адміністративним позовом в якому, з
урахуванням уточнень, просила суд
постановити рішення, яким визнати
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м.Кременчука Полтавської
області в частині нездійснення
перерахунку розміру одноразової
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
нездійснення допомоги - незаконною;
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м.Кременчука Полтавської
області здійснити перерахунок
призначеної ОСОБА_2 одноразової
допомоги при народженні дитини до суми
кратній 22,6 розміру прожиткового
мінімуму для дітей в віці до шести
років, встановленого на день
народження дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до рівня прожиткового
мінімуму для працездатних осіб, що діяв
на момент нарахування допомоги,
починаючи з 17.07.2007 року; допомоги при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку шляхом перерахування грошових
коштів в сумі 17037 грн. 50 коп. на
відповідний банківський рахунок;
зобов'язати відповідача в подальшому
нараховувати ОСОБА_2 допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму для працездатних осіб,
встановленого на момент нарахування
суми даної допомоги.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 01.09.2010 року
позовні вимоги задоволені частково.
Визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Автозаводської районної Ради м.
Кременчука, щодо відмови у перерахунку
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку -
протиправними. Зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Автозаводської районної Ради м.
Кременчука здійснити перерахунок
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а саме у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, щомісячно,
починаючи з 01.01.2009 року по 27.05.2010 року. В
іншій частині позову ОСОБА_2
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.07.2011 року
постанову суду першої інстанції
скасовано в частині задоволення
позовних вимог та в цій частині
ухвалено нове судове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено. В іншій
частині зазначене рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.01.2013 року постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.07.2011 року
та постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 01.09.2010 року
скасовано. Справу направлено на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 23.05.2013 року
позовні вимоги задоволені частково.
Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Автозаводської районної ради міста
Кременчука щодо виплати ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
період з 29.09.2008 року по 29.05.2010 у меншому
розмірі, ніж встановлено законом.
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Автозаводської районної ради провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у період з 29.09.2008 року
по 29.05.2010 року у розмірі, визначеному
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" з урахуванням виплачених
сум. В іншій частині позову ОСОБА_2
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013 року
постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 23.05.2013 року скасовано у частині
задоволених вимог ОСОБА_2. Прийнято у
цій частині нову постанову, якою
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2. В іншій частині постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 23.05.2013 року залишено без
змін.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_2 подала
до Вищого адміністративного суду
України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та визнати
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Автозаводської районної Ради м.
Кременчука, щодо відмови у перерахунку
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.
Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Автозаводської районної Ради м.
Кременчука здійснити ОСОБА_2 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у період з 29.09.2008 року
по 29.05.2010 року у розмірі, визначеному
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_2 є застрахованою
особою в системі загальнообов'язкового
соціального страхування, має дитину
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки про отримання допомоги
виданої Управлінням праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м.Кременчука Полтавської
області від 28.01.2010 року №410 ОСОБА_2
перебуває на обліку в управлінні праці
та соціального захисту населення та їй
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» з
01.05.2007 року по 31.05.2008 рік призначено
допомогу при народженні дитини та
виплачено 8 500 грн. 00 коп., з 17.07.2007 року по
29.05.2010 рік - допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та виплачено 4352 грн. 30 коп.

11.03.2009 року ОСОБА_2 звернулася до
відповідача за виплатою одноразової
допомоги в розмірі 22,6 прожиткового
мінімуму для дітей 6-ти річного віку, а
також щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей до 6-ти років.

Відповідач на вказану заяву надіслав
відповідь із відмовою у її задоволенні.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40- 44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40- 44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Водночас частиною третьою статті 45
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року
№ 2154-VI було визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
(далі -Порядок) був затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на
виконання Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми"(пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" не приймався.

Крім того, за змістом пункту 17 цього
Порядку право на виплату допомоги
мають особи, зазначені в статті 13
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", яка на час виникнення
спірних відносин поширювала свою дію
щодо виплати допомоги лише на
незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
на виконання статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
Кабінет Міністрів України не визначав.

Колегія суддів дійшла висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального закону
(яким є Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням"), а тому позовні вимоги є
частково обґрунтованими.

З огляду на зазначене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції ухвалене з
порушенням норм матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана не вірно.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст. 220, 222, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09.07.2013 року у цій справі скасувати.

Постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 23.05.2013
року залишити в силі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: