Справа № 9101/187543/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2013 рокусправа № 2-6044/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Ленінської районної у м.
Кіровограді ради

на постанову Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 14 жовтня 2010 року

у справі № 2-6044/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Ленінської районної у м. Кіровограді
ради

про визнання дій неправомірними та
стягнення державної допомоги, -

встановиВ:

21.05.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Ленінської районної у м.
Кіровограді ради, в якому просила
визнати неправомірними дії
відповідача, зобов'язати відповідача
виплатити позивачу недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
періоди: з 07.11.2006 по 31.12.2006 року в сумі
169,61 грн.; за 2007 рік в сумі 4993,50 грн.; за 2008
рік в сумі 4385 грн.; з 01.01.2009 по 02.09.2009 в
сумі 3407,33 грн.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 14.10.2010 позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
неправомірною бездіяльність
відповідача, зобов'язано відповідача
здійснити нарахування та виплату
позивачу недоплаченої щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007
по 31.12.2007 у відповідності до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік». В задоволені решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу(а.с.49), в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою
закрити провадження по справі.
Зазначає, відповідно до ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народження та
похованням» (в редакції від 18.01.2001)
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правління
Фонду соціального страхування з
тимчасовою втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового мінімуму
встановленого законом. З огляду на вище
зазначену норму, відповідач вважає, що
витрати на забезпечення виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
здійснюються за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасовою
втрати працездатності, а тому
Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Ленінської районної у м. Кіровограді
ради у справі № 2-6044/10 за позовом ОСОБА_1
є неналежним відповідачем.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач є матір'ю
малолітньої дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення виконкому
Ленінської районної в м. Кіровограді
ради та отримувала державну допомогу
по догляду дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Враховуючи встановлений судом першої
інстанції факт нарахування та виплати
позивачу щомісячної державної
допомоги на дитину у розмірі нижчому,
ніж це визначено законом, є правильним
висновок суду першої інстанції щодо
обов'язку відповідача здійснити
донарахування та виплату на користь
позивача недоплаченої суми грошової
допомоги на ОСОБА_2 з 09.07.07 по 31.12.07.

Колегія судів погоджується з висновком
суду першої інстанції про часткове
задоволення позову з наступних
підстав.

Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» встановлює
гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

За правилами, встановленими ст.5 цього
Закону всі види державної допомоги
сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку
з вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у ч.2 ст.4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

Відповідно до ст.15 вказаного Закону
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст. 71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»
зупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
на 2007 рік.

Абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.07 положення
абз.3 ч.2 ст.56 та п.п.7, 14 ст.71 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Виходячи з наведеного, приймаючи до
уваги п.2 Рішення Конституційного Суду
України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому
міститься роз'яснення, що закони та
інші правові акти або їх окремі
положення, визнані рішеннями
Конституційного Суду України
неконституційними, не підлягають
застосуванню як такі, що відповідно до
ч.2 ст. 152 Конституції України втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність, керуючись
ч.3 ст.150 Конституції України, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції зроблений правильний
висновок, що в період з 09.07.07 по 31.12.07 при
розрахунку розміру допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку слід керуватися ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім`ям з дітьми», державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку нараховується та
виплачується у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років, який складав з 01.04.07
суму - 463 грн. щомісячно, з 01.10.07 по 31.12.07
суму - 470 грн. щомісячно (ст.62 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік»).

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи відповідача щодо звернення
позивача до неналежного відповідача з
посиланням на ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народження та похованням».

Як встановлено судом, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку призначена та
виплачується позивачу відповідно до
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім`ям з дітьми».

Відповідно до ст..4 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
покриття витрат на виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України у вигляді субвенцій до
місцевих бюджетів.

В якості органів, що призначають і
здійснюють виплату державної допомоги
сім'ям з дітьми, вказаним Законом
визначено саме органи соціального
захисту населення за місцем проживання
батьків (стаття 5).

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції щодо необхідності
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною (ОСОБА_2) до
досягнення нею трьох років за період з
09.07.2007 по 31.12.2007.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, постанова
суду першої інстанції є законною та
обґрунтованою, передбачені ст..202 КАС
України підстави для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
виконкому Ленінської районної у м.
Кіровограді ради залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 14.10.2010 у справі №
2-6044/10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко