Справа № 820/124/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/21293/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Винокурова К.С., Стародуба О.П.,

при секретарі: Борілло Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_5, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_5 до начальника відділу
внутрішньої безпеки при Державній
податковій службі Харківської області
Управління внутрішньої безпеки
Державної податкової служби України
про визнання дій незаконними, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 березня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2013 року ОСОБА_5 звернувся в
Харківський окружний адміністративний
суд з позовом до відділу внутрішньої
безпеки при ДПС Харківської області
УВБ ДПС України, після уточнення якого,
просив суд визнати незаконними дії, що
проявилися у вигляді відмови в
задоволенні направленого ним поштою 13
червня 2012 року на адресу вказаного
відповідача запиту на отримання
публічної інформації, ненаданні
відповіді на вказаний запит, надання
недостовірної інформації, залишення
без розгляду і повернення такого на
його адресу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5
зазначив, що у вказаному запиті, на
підставі Закону України «Про доступ до
публічної інформації» від 13 січня 2011
року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), просив
надати інформацію, що стосується
процедури погодження його кандидатури
на посаду заступника начальника
Західної МДПІ ДПС міста Харкова
Харківської області. В позові зазначає,
що 2 липня 2012 року на зазначений запит
ним отримано відповідь (лист № 1563/В/08-014
від 22 червня 2012 року) «Про розгляд
запиту на інформацію» за підписом
начальника відділу внутрішньої
безпеки при ДПС Харківської області
УВБ ДПС України де вказано, що відділ
внутрішньої безпеки при ДПС
Харківської області УВБ ДПС України не
є розпорядником інформації за
направленим запитом і такий повернуто
йому без розгляду. Позивач ОСОБА_5
вважає, що зазначеними діями
відповідач не дотримався вимог Закону
№ 2939-VI, чим порушив його права на
отримання інформації.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року, у задоволенні зазначеного
адміністративного позову було
відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що отриманий від позивача запит не міг
бути розглянутий відділом внутрішньої
безпеки при ДПС Харківської області
УВБ ДПС України за правилами Закону №
2939-VI, оскільки відповідач по даній
справі не є розпорядником публічної
інформації, яку просив надати позивач.
Оскільки позивач самостійно зазначив у
запиті адресата - відділ внутрішньої
безпеки при ДПС Харківської області
УВБ ДПС України, що протирічить
положенням Закону № 2939-VI, Типовому
порядку організації роботи та
взаємодії між структурними
підрозділами органів державної
податкової служби при підготовці
відповідей на запити про отримання
публічної інформації (далі - Типовий
порядок), затвердженому наказом
Міністерства фінансів України 28 квітня
2012 року № 511, зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 17 травня
2012 року за № 786/21099, та офіційній
інформації веб-сайта www.dpa.kharkov.ua., суди
попередніх інстанцій, врахувавши пункт
3.3.5 Типової інструкції з діловодства у
територіальних органах ДПС України
(далі - Типової інструкції),
затвердженої наказом ДПС України 12
червня 2012 року № 500, згідно якої
надіслані не за адресою документи
повертаються відправникові без
розгляду, дійшли висновку про
правомірність повернення без розгляду
вказаного запиту позивача ОСОБА_5

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, позивач ОСОБА_5
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою,
просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 березня 2013 року і прийняти нову
постанову про задоволення позову.

У письмових запереченнях начальник
відділу внутрішньої безпеки при ДПС
Харківської області УВБ ДПС України
просить касаційну скаргу позивача
залишити без задоволення, а
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга позивача підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно частини 1 статті 24 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративні справи, предметом
оскарження в яких є рішення, дії чи
бездіяльність Кабінету Міністрів
України, міністерства чи іншого
центрального органу виконавчої влади,
Національного банку України, їхньої
посадової чи службової особи, виборчої
комісії (комісії з референдуму), члена
цієї комісії розглядаються і
вирішуються в окружному
адміністративному суді колегією у
складі трьох суддів.

Суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку, що начальник відділу
внутрішньої безпеки при ДПС
Харківської області УВБ ДПС України не
відноситься до службових осіб
центрального органу виконавчої влади,
а тому доводи позивача щодо вирішення
справи неповноважним складом суду
першої інстанції є необґрунтованими.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно пункту 1.2 Типової інструкції
порядок організації порядок
організації електронного
документообігу із застосуванням
електронного документообігу із
застосуванням електронного цифрового
підпису, роботи з електронними
документами в діловодстві ОДПС,
здійснення діловодства щодо
документів, які містять інформацію з
обмеженим доступом, діловодства за
зверненнями громадян, запитами на
інформацію визначаються окремими
нормативно-правовими актами.

Закон № 2939-VI визначає порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Згідно статті 1 Закону № 2939-VI публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації є: 1) запитувачі
інформації - фізичні, юридичні особи,
об'єднання громадян без статусу
юридичної особи, крім суб'єктів владних
повноважень; 2) розпорядники інформації
- суб'єкти, визначені у статті 13 цього
Закону; 3) структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
інформації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
13 Закону № 2939-VI розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Розпорядниками інформації є: ДПС
України, ДПС в Автономній Республіці
Крим, містах Києві та Севастополі,
областях, округах, державні податкові
інспекції у районах, містах (крім міст
Києва та Севастополя), районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції, а також
спеціалізовані державні податкові
інспекції (абзац 1 пункту 1.5 Типового
порядку).

Згідно пункту 1.1 Положення про відділ
внутрішньої безпеки при ДПС у
Харківській області УВБ ДПС України
(далі - Положення), затвердженого
головою ДПС України 15 грудня 2011 року,
відділ внутрішньої безпеки при ДПС у
Харківської області УВБ ДПС України є
структурним підрозділом УВБ ДПС
України, який у межах своїх повноважень
забезпечує виконання завдань із
попередження, виявлення та припинення
корупції та злочинів у сфері службової
діяльності в органах ДПС, а також
забезпечення безпеки діяльності ОДПС,
захисту їх працівників від
протиправних посягань, пов'язаних з
виконанням службових обов'язків.

Згідно з вказаним Положенням на відділ
внутрішньої безпеки при ДПС у
Харківській області УВБ ДПС України
покладено виконання низки функцій та
завдань, серед яких: розгляд звернень
працівників органів ДПС України,
керівників підприємств, установ,
організацій, тощо (пункт 2.2.4.2); розгляд
звернень громадян та надання
відповідей на них (пункт 2.2.4.12).

Положеннями статті 14 Закону № 2939-VI
розпорядники інформації зобов'язані: 1)
оприлюднювати інформацію про свою
діяльність та прийняті рішення; 2)
систематично вести облік документів,
що знаходяться в їхньому володінні; 3)
вести облік запитів на інформацію; 4)
визначати спеціальні місця для роботи
запитувачів з документами чи їх
копіями, а також надавати право
запитувачам робити виписки з них,
фотографувати, копіювати, сканувати їх,
записувати на будь-які носії
інформації тощо; 5) мати спеціальні
структурні підрозділи або призначати
відповідальних осіб для забезпечення
доступу запитувачів до інформації; 6)
надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 1
пункту 4.1 розділу IV Типового порядку на
офіційному веб-сайті www.dpa.kharkov.ua. було
розміщено офіційне найменування
розпорядника публічної інформації -
«ДПС у Харківській області».

Згідно частини 1 статті 19 Закону № 2939-VI
запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

За змістом частини 3 статті 22 Закону №
2939-VI розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача.

З матеріалів справи вбачається, і це
встановлено судами попередніх
інстанцій, що 13 червня 2012 року на
паперовому носії рекомендованим
поштовим листом ОСОБА_5 направив запит
на інформацію до відділу внутрішньої
безпеки при ДПС Харківської області
УВБ ДПС України. В запиті позивач
просив надати інформацію, яка
стосується процедури погодження його
кандидатури на посаду заступника
начальника Західної МДПІ ДПС міста
Харкова Харківської області. У
згаданому запиті просив надати йому:

1-3) запит ДПС Харківської області до
відділу внутрішньої безпеки при ДПС
Харківської області УВБ ДПС України
про погодження його кандидатури для
призначення на посаду заступника
начальника Західної МДПІ ДПС
Харківської області, а також відповідь
зазначеного відділу на згаданий запит,
вказавши підстави для процедури
погодження його кандидатури на вказану
посаду з цим відділом;

4) докладну інформацію про відповідача,
яким було прийнято рішення, накладена
резолюція та надано доручення
виконавцям про порядок виконання та
розгляду згаданого запиту ДПС
Харківської області;

5) інформацію та повний зміст
функціональних і посадових прав та
обов'язків, службових повноважень, що
слугували підставами та були
використані відповідачем;

6) дослівний зміст резолюції на
документі та зміст рішення і порядок
виконання доручення виконавцям про
розгляд запиту ДПС Харківської області
для погодження його кандидатури по
призначенню на посаду заступника
начальника Західної МДПІ ДПС
Харківської області;

7-8) докладну інформацію про
працівників відділу внутрішньої
безпеки при ДПС Харківської області
УВБ ДПС України, яким були надані
доручення про розгляд та виконання
зазначеного запиту ДПС Харківської
області, а також про тих, хто фактично
здійснював виконання згаданого
доручення;

9-10) підстави, мету, мотиви та
обґрунтування прийняття рішення про
непогодження службовими особами і
відповідачем його кандидатури на
посаду заступника начальника Західної
МДПІ ДПС Харківської області, а також
про погодження та рекомендації,
вказівки щодо його кандидатури для
призначення на будь-які інші посади у
органах ДПС без отримання відповідного
попереднього запиту ДПС Харківської
області та відповідної його згоди і
заяви на призначення на ці посади та
без процедури погодження за його
обов'язковою участю саме на ці посади у
відділі внутрішньої безпеки. Докладну
інформацію з чітким зазначенням і
посиланням на положення законодавчих
та інших нормативно-правових актів, а
також зазначити документ, яким
визначені службові функції та посадові
повноваження, права і обов'язки, дата
ознайомлення з ними під особистий
підпис службовою особою, реквізити цих
документів, які були використані цими
працівниками та є підставами
непогодження чи погодження
(рекомендації, вказівки) його
кандидатури;

11) повну інформацію про відомості, які
збираються відносно нього
працівниками відділу внутрішньої
безпеки при ДПС Харківської області
УВБ ДПС України з моменту його
створення, а також відділом
(управлінням) по боротьбі з корупцією з
22 серпня 1997 року по 13 червня 2012 року, з
якою метою та яким способом вони
використовуються, передаються чи
поширюються;

12) повну інформацію про те, хто саме з
числа керівників та працівників
відділу внутрішньої безпеки при ДПС
Харківської області УВБ ДПС України
має особистий негативний мотив та
неприязне ставлення до нього з моменту
їх прийняття на роботу в органи ДПС.

Листом від 22 червня 2012 року за вих. №
1563/В/08-014 відповідач повідомив позивача,
що відповідно до пункту 1.5 Типового
порядку розпорядниками інформації є:
ДПС України, ДПС в Автономній
Республіці Крим, містах Києві та
Севастополі, областях, округах,
державні податкові інспекції у
районах, містах (крім міст Києва та
Севастополя), районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції, а також
спеціалізовані державні податкові
інспекції. Оскільки відділ внутрішньої
безпеки при ДПС у Харківської області
УВБ ДПС України відповідно до положень
Типового порядку не є розпорядником
інформації за направленим запитом, то
згідно вимог Типової інструкції з
діловодства у територіальних органах
ДПС України запит повернуто на адресу
заявника без розгляду.

Незважаючи на те, що позивач ОСОБА_5,
всупереч Типовому порядку та офіційній
інформації веб-сайта www.dpa.kharkov.ua.,
самостійно зазначив у запиті адресата -
відділ внутрішньої безпеки при ДПС
Харківської області УВБ ДПС України,
суди попередніх інстанцій при
вирішенні цієї справи безпідставно
застосували пункт 3.3.5 Типової
інструкції, оскільки повинні були
перевірити дії відповідача на
відповідність вимогам частини 3 статті
22 Закону № 2939-VI. Разом з тим, суд не
встановив чи відноситься запитувана
позивачем інформація до відкритої
публічної інформації. Крім того, суд
першої інстанції не уточнив позовні
вимоги ОСОБА_5, які виключають одна одну
(визнати незаконними дії відповідача,
що проявилися у вигляді: 1) відмови в
наданні; 2) ненаданні відповіді; 3)
наданні недостовірної інформації; 4)
залишенні без розгляду і поверненні
запиту), а суд апеляційної інстанції не
звернув на це увагу на цей недолік.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справи судам
першої та апеляційної інстанції слід
взяти до уваги викладене в цій ухвалі,
всебічно, повно й об'єктивно встановити
обставини, які підлягають доведенню в
судовому процесі відповідно до
предмету спору.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 березня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до начальника відділу
внутрішньої безпеки при Державній
податковій службі Харківської області
Управління внутрішньої безпеки
Державної податкової служби України
про визнання дій незаконними -
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Винокуров К.С.

Стародуб О.П.