Справа № 804/3996/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2014 рокусправа № 804/3996/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Криворізької
центральної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15 травня 2014 року у справі №804/3996/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропромсінтез" до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення № від
11.03.2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з
висновками відповідача, які викладені
в акті перевірки та вважає, що такі
базуються на неперевірених даних та
припущеннях, без системного викладення
порушень вимог податкового
законодавства. Суми податку, включені
до складу податкового кредиту у
відповідних звітних періодах
перевіряємого періоду, були
підтверджені податковими накладними
та первинними документами в повному
обсязі, а також були дотримані усі
необхідні умови чинного законодавства
щодо проведених господарських
операцій з контрагентами.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15 травня 2014р. позов було задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду
була подана апеляційна скарга в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права
просить скасувати рішення та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позову. Зокрема зазначають про
встановлення неможливості здійснення
контрагентами позивача
транспортування товару, з посиланням
на інформацію отриманою від органів
ДАІ.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідачем в період з 07.02.2014р. по
12.02.2014р. проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Дніпропромсінтез» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України під час
здійснення взаємовідносин з ТОВ «Азов
Карго», ТОВ «СЛД-Плюс» за липень 2013
року, за результатами якої складено Акт
№148/22-02/25536184 від 19.02.2014р..

Перевіркою встановлено порушення
позивачем: п. 44.1 ст.44 Податкового
кодексу України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 4, п. 6
ст. 8, п. 1 та п. 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.2 «Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів від 24.05.1995р. №88 - документально
не підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із ТОВ «Азов
Карго» та ТОВ «СЛД-Плюс»; ст. 185, п.186.1.
ст. 186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст. 188, п. 198.3 ст. 198,
Податкового кодексу України в
результаті чого завищено податковий
кредит по податку на додану вартість в
липні 2013 року на суму 114126,76 грн. та
встановлено завищення податкового
зобов'язання на суму 52100,86 грн.

Перевіряючи прийшли до висновку
відсутності факту надання послуг по
перевезенню від продавця до покупця,
оскільки відповідно інформації з баз
даних АІС «Податковий блок» на рівні
ДПС України, зазначено, що ТОВ
«Транс-Компані» - стан платника 0, вид
діяльності - торгівля іншими машинами й
устаткуванням, кількість працюючих -
дані відсутні, основні засоби - дані
відсутні. Крім того, відповідно
інформації ДАІ, власником
транспортного засобу, яким
здійснювалось транспортування товару,
є фізична особа, доказів щодо оренди
такого транспортного засобу надано не
було.

За результатами перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 11.03.2014 р., яким Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропромсінтез» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
«Податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг)» у розмірі 94605,00 грн., з них:
основний платіж - 63070,00 грн. та штрафні
(фінансові) санкції - 31535,00 грн.

Судом встановлено, що 22.06.2013 р. між
позивачем та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Азов Карго»,
(постачальник) укладено договір
поставки №261, відповідно до якого
постачальник зобов'язується в порядку
та на умовах, визначених в цьому
договорі, передати у власність покупця
балони кисневі 400 літрів у кількості 96
штук (товар), а покупець зобов'язується
в порядку та на умовах, визначених у
цьому договорі, прийняти та оплатити
товар. Доставка товару здійснюється
силами та за рахунок покупця на умовах
самовивозу. Ціна товару становить 9000,00
грн., у т. ч. ПДВ 20% - 1500,00 грн..

Відповідно до Договору про надання
транспортних послуг №16 від 03.06.2013р.,
укладеного між ТОВ «Транс-Компані»
(Виконавець) та ТОВ «Дніпропромсінтез»
(Замовник), замовник зобов'язується
доставити замовнику вантаж з пункту
відправлення в установлений договором
строк, а замовник зобов'язується
отримати доставлені вантажі та вчасно
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату, відповідно до умов
договору та на підставі наданих
виконавцем рахунків за перевезення.
Перевезення здійснюється на підставі
товарно-транспортної накладної.
Вартість всіх транспортних послуг
встановлюється відповідно до умов
договору і зазначається у рахунках за
перевезення.

Згідно Додаткової угоди №1 до договору
№16 від 03.06.2013р. п.1.3 Договору №16 від
03.06.2013р. викладено у новій редакції:
виконавець виконує для замовника
транспортні послуги по перевезенню
вантажів по Україні, за маршрутом
м.Дніпропетровськ - м. Кривий Ріг, а
також викладено у новій редакції
пункти розділу 5 «Порядок та умови
розрахунків».

Транспортування зазначеного товару
здійснювалось відповідно до умов
Договору про надання транспортних
послуг №16 від 03.06.2013р., що податковим
органом і зазначено в Акті перевірки.

На підтвердження виконання Договору
про надання транспортних послуг №16 від
03.06.2013р. Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дніпропромсінтез»
надано суду: видаткові накладні №67 від
01.07.2013р., №68 від 05.07.2013р., №69 від 11.07.2013р.,
№70 від 15.07.2013р., №71 від 17.07.2013р., №72 від
23.07.2013р., №73 від 30.07.2013р.; рахунки №67 від
01.07.2013р., №68 від 05.07.2013р., №69 від 11.07.2013р.,
№70 від 15.07.2013р., №71 від 17.07.2013р. №72 від
23.07.2013р., №73 від 30.07.2013р.;
товаро-транспортні накладні АЗК
№3026101/07, №3026105/07, 3026111/07, 3026115/07, 3026117/07,
3026123/07, 3026130/07 та відповідні податкові
накладні на сумарну суму ПДВ 20% - 63070,00
грн.; актами здачі-прийомки виконаних
робіт, рахунками; податковими
накладними на сумарну суму ПДВ 20% - 583,31
грн. за відповідними датами
узгоджується та підтверджуються
виконання робіт ТОВ «Транс-Компані»
за договором №16 від 03.06.2013р.; виписками
із рахунків платника податку ТОВ
«Дніпропромсінтез» та
оборотно-сальдовими відомостями по
рахунку №631 за липень.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість, має бути
підтверджено належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Щодо правосуб'єктності контрагентів
позивача, відповідачем сумнівів не
зазначено.

Факт здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами, підтверджується
наявними в матеріалах справи, належним
чином оформленими первинними
документами та документами податкової
звітності.

Враховуючи вищезазначена, наявні
докази у справі, суд апеляційної
інстанції вважає, вірним висновок суду
першої інстанції, що позивач має
первинні документи які підтверджують
факт здійснення операцій і, відповідно,
право позивача на включення до складу
податкового кредиту відповідних сум по
операціям з вищезазначеними
юридичними особами.

Щодо посилання відповідача на базу
даних АІС щодо стану платника податків
контрагента позивача - ТОВ
«Транс-Компані» та надання ним ТТН в
яких зазначений транспортний засіб, що
здійснював перевезення (проте не
надано доказів щодо взаємовідносин
такого товариства з власником
транспортного засобу), слід зазначити,
що чинним законодавством України не
встановлено обов'язку суб'єкта
господарювання, а також права
здійснювати перевірку додержання ним
норм чинного законодавства при
здійсненні господарської діяльності,
справжності наданих контрагентами
документів при укладенні договорів, а
також не передбачено обов'язку
здійснювати перевірку
місцезнаходження контрагентів або
сплати податків контрагентами тощо.
При невиконання контрагентом своїх
обов'язків перед бюджетом не може бути
підставою для неможливості формування
податкового кредиту на підставі
господарських операцій інших суб'єктів
господарювання, оскільки відповідно до
ст.61 Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому до
відповідальності може бути
притягнутий лише порушник.

Слід також погодитись із висновком
суду першої інстанції, що податкове
законодавство не ставить у залежність
право платника податків на формування
податкового кредиту від можливих
порушень податкової дисципліни з боку
контрагентів такого платника.

Отже, виходячи з вище викладеного,
податковий орган не надав суду
належних та допустимих доказів про
відсутність фактичного виконання
позивачем господарських операцій за
вищевказаними правочинами, про
несумісність предмету спірних
правочинів з напрямом господарської
діяльності позивача.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку
задовольняючи позовні вимоги, а доводи,
які викладені в апеляційній скарзі,
спростовуються дослідженими по справі
доказами, а тому не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду, тому колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької
центральної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15 травня 2014 року у справі №804/3996/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропромсінтез" до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 05
вересня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник