Справа № 826/1976/13-а
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2014 року 09:32
Справа № 826/1976/13-а (вх.8561)
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі судового засідання
представники позивача - ОСОБА_1,
представник відповідача - Пундор Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про встановлення
відсутності повноважень, визнання
протиправними та скасування рішень,-
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернувся ОСОБА_4 (далі - позивач,
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури (далі - відповідач, ВКДКА), в
якому з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 04.08.2014
встановлення відсутності повноважень
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури під головуванням
ОСОБА_5 на прийняття рішень 07 грудня 2012
визнання протиправним та скасування
рішення Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 07 грудня 2012 року, яким
було затверджено Регламент Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури;

визнання протиправним та скасування
рішення Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 18 січня 2013 року, яким
затверджено внесення змін до
Регламенту Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач не погоджується із рішеннями
відповідача, оскільки вони прийняті з
порушенням вимог чинного
законодавства України, що призвело до
порушення прав адвокатів України, у
тому числі, й право позивача на участь у
роботі органів адвокатського
самоврядування.

На думку позивача, засідання Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
України під головуванням ОСОБА_5
проведені з порушенням вимог
законодавства України.

Позивач вважає, що відповідач при
прийнятті оскаржуваних рішень діяв
всупереч вимогам чинного
законодавства України про адвокатуру
та не в спосіб, який встановлений
Законом України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», зокрема був
відсутній необхідний кворум у складі 16
членів ВКДКА.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував у повному обсязі з
підстав, зазначених у письмових
запереченнях та пояснив суду, що
прийняті рішення ВКДКА 07 грудня 2012 року
та 18.01.2013 року проведені згідно вимог
чинного законодавства та є
правомірними, а тому вважає
необґрунтованими твердження позивача
щодо визнання протиправними та
скасування рішень ВКДКА і просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

ОСОБА_4., є адвокатом України, який
станом на дату подання позову внесений
до реєстру адвокатів України з місцем
роботи в м. Севастополі.

У відповідності до Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
17 листопада 2012 року проведено
установчий з'їзд адвокатів України в
приміщенні готельного комплексу
«Русь» у м. Києві, на якому затверджено
Положення про Вищу
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури та обрано ОСОБА_5 Головою
даної комісії.

Також, 07 грудня 2012 року в приміщенні
готельного комплексу «Русь» в м. Києві
відбулося перше засідання новообраної
Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної
комісії адвокатури України, в якому
взяли участь представники різних
регіонів України.

На порядок денний вказаного засідання
винесено ряд важливих питань, в тому
числі затвердження Регламенту Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України, що визначає
порядок роботи ВКДКА, проведення
засідань, прийняття рішень, що належать
до її повноважень та з питань
внутрішньої діяльності ВКДКА.

В подальшому, 18 січня 2013 року в
приміщенні готельного комплексу
«Русь» в м. Києві відбулося друге
засідання Вищої кваліфікаційно -
дисциплінарної комісії адвокатури, на
якому затверджено зміни до Регламенту
ВКДКА.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями, що стосуються регулювання
діяльності адвокатського
самоврядування, а також у зв'язку з
відсутністю достатньої кількості
членів для прийняття відповідних
рішень, позивач звернувся за захистом
своїх прав з відповідним позовом до
суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.

Правові засади організації і
діяльності адвокатури та здійснення
адвокатської діяльності в Україні
визначені Законом України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
від 05.07.2012 року № 5076-VI.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність", з метою забезпечення
належного здійснення адвокатської
діяльності, дотримання гарантій
адвокатської діяльності, захисту
професійних прав адвокатів,
забезпечення високого професійного
рівня адвокатів та вирішення питань
дисциплінарної відповідальності
адвокатів в Україні діє адвокатське
самоврядування.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність",
адвокатське самоврядування -
гарантоване державою право адвокатів
самостійно вирішувати питання
організації та діяльності адвокатури в
порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається із ч.1 ст. 2 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», адвокатура України як
недержавний інститут самостійно
вирішує питання організації та
діяльності адвокатури.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
визначено, що адвокатське
самоврядування ґрунтується на
принципах виборності, гласності,
обов'язковості для виконання
адвокатами рішень органів
адвокатського самоврядування,
підзвітності, заборони втручання
органів адвокатського самоврядування
у професійну діяльність адвоката.

Брати участь у роботі органів
адвокатського самоврядування та бути
обраними до їх складу можуть лише
адвокати України.

Національна асоціація адвокатів
України є недержавною некомерційною
професійною організацією, яка об'єднує
всіх адвокатів України та утворюється
з метою забезпечення реалізації
завдань адвокатського самоврядування
(ст. 45 Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність»).

Статтею 52 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
передбачено, що Вища
кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури є колегіальним органом,
завданням якого є розгляд скарг на
рішення, дії чи бездіяльність
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна
комісія адвокатури підконтрольна і
підзвітна з'їзду адвокатів України та
Раді адвокатів України.

До складу Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури входять тридцять членів,
стаж адвокатської діяльності яких
становить не менше п'яти років: по
одному представнику від кожного
регіону, які обираються конференцією
адвокатів регіону, голова і два
заступники голови, які обираються
шляхом голосування з'їздом адвокатів
України. Секретар Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури обирається членами комісії
шляхом голосування зі складу членів
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна
комісія адвокатури є повноважною за
умови обрання не менше двох третин її
складу.

Згідно ч. 6 ст. 52 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
засідання Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури вважається правомочним,
якщо на ньому присутні більше половини
від загальної кількості членів
комісії. Рішення Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури приймаються шляхом
голосування більшістю голосів від
загальної кількості членів комісії.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги
посилається на те, що засідання Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, призначене на 07 грудня 2012
року в приміщенні готельного комплексу
«Русь» в м. Києві, результатом якого
стало затвердження Регламенту Вищої
кваліфікаційно - дисциплінарної
комісії відбулося з порушенням вимог
вищевказаного Закону, а тому рішення
прийняті на ньому є нечинними. Крім
того, позивач вважає, що у Комісії були
відсутні повноваження на прийняття
таких рішень від 07 грудня 2012 року.

Як зазначив позивач, на засіданні 07
грудня 2012 року Вищої кваліфікаційно-
дисциплінарної комісії адвокатури не
приймали участь 16 членів наступних
регіонів: АРК - ОСОБА_8, Вінницька
область - ОСОБА_9, Волинська область -
ОСОБА_10, Житомирська область - ОСОБА_11,
Закарпатська область - ОСОБА_12,
Запорізька область - ОСОБА_13,
Кіровоградська область - ОСОБА_14,
Луганська область - ОСОБА_15, Львівська
область - ОСОБА_16, Рівненська область -
ОСОБА_17, м. Севастополь - ОСОБА_7,
Черкаська область - ОСОБА_18,
Чернівецька область - ОСОБА_19,
Чернігівська область - ОСОБА_20

Тобто, кількість членів ВКДКА (14
членів), які були присутні на засіданні
07 грудня 2012 року, на думку позивача, є
недостатньою кількістю для визнання
засідання ВКДКА повноважним.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, на момент проведення вказаних
засідань ВКДКА до її складу обрано
двадцять дев'ять членів, оскільки
рішення установчої комісії адвокатів
Дніпропетровської області про обрання
представника Дніпропетровської
області до складу Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури скасовано постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року, яка залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року.

Таким чином, станом на 07 грудня 2012 року
до складу ВКДКА входило двадцять
дев'ять членів.

Як вбачається з протоколу засідання
ВКДКА № 1 від 07 грудня 2012 року та списку
учасників засідання ВКДКА 07 грудня 2012
року, на засіданні в приміщенні
готельного комплексу «Русь» в м. Києві
були присутні 15 членів ВКДКА, а також
один член ВКДКА прийняв участь у
засіданні дистанційно за допомогою
засобів електронного зв'язку.

Водночас, позивач ставить під сумнів
участь у засіданні 07 грудня 2012 року
представника від Кіровоградської
області ОСОБА_14.

Судом в ході судового розгляду, з метою
перевірки та встановлення факту
перебування представника
Кіровоградської області та участі його
у голосуванні викликався у якості
свідка ОСОБА_14.

Вказана особа двічі в судове засідання
не прибула, про дату, час та місце
судового засідання повідомлена
належним чином, надіслала письмові
пояснення, однак суд не бере їх до
уваги, у зв'язку з тим, що свідок був
викликаний до суду саме для надання
показів у порядку, передбаченому ст. 141
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Разом з тим, як вбачається із протоколу
засідання Вищої кваліфікаційно -
дисциплінарної комісії адвокатури №1
від 07 грудня 2012 року, а також списку
учасників засідання Вищої
кваліфікаційно - дисциплінарної
комісії адвокатури, ОСОБА_14 був
присутній на вказаному засіданні, про
що свідчить його підпис на вказаних
документах.

В той час суд звертає увагу, що
позивачем не доведено, та не надано
допустимих доказів, щодо сумнівності
підпису ОСОБА_14.

З наведеного можна зробити висновок
про те, що ОСОБА_14 приймав участь у
засіданні ВКДКА.

Таким чином, як підтверджується
наявними доказами у справі, засідання
ВКДКА, яке відбулось 07 грудня 2012 року,
вважається правомочним, оскільки на
ньому взяли участь більше половини від
загальної кількості членів ВКДКА, а
відтак рішення на ньому прийняті ВКДКА
у спосіб, передбачений Конституцією та
Законом України «Про адвокатуру», що
свідчить про необґрунтованість
позовних вимог про встановлення
відсутності повноважень Вищої
кваліфікаційно - дисциплінарної
комісії адвокатури під головуванням
ОСОБА_5 на прийняття рішень від 07 грудня
2012 року у м. Києві і визнання
протиправним та скасування рішення
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від 07 грудня 2012
року, яким затверджено Регламент Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури.

Зважаючи на наведене, суд приходить до
висновку, що оскільки рішення ВКДКА від
07 грудня 2012 року прийнято відповідачем
у спосіб та у межах повноважень,
визначених чинним законодавством,
позовна вимога про визнання
протиправним та скасування рішення
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від 18 січня 2013 року,
яким затверджено внесення змін до
Регламенту Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури є необґрунтованою та не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції України та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, системно
проаналізувавши положення чинного
законодавства України та надавши
оцінку доказам, наявним у матеріалах
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 -
відмовити повністю

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 05.09.2014 року.

Суддя
В.П.
Шулежко