Справа № 872/15459/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2014 рокусправа № 185/4083/13

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1

- ОСОБА_2 (дов. від 09.07.2012 р.)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 вересня 2013 року

у справі № 185/9009/13

про перегляд рішення суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами

постанови Павлоградського
міськрайонного суду від 19 серпня 2013
року

у справі №185/9009/13

за позовом фізичної особи підприємця
ОСОБА_1

до відділу державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції

про визнання дій протиправними та
скасування постанов про накладення
адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог, просив визнати дії відповідача,
а саме: вимогу про демонтаж
торгівельного павільйону громадянки
ОСОБА_3 та накладання штрафних санкцій
у розмірі 340 грн. та 680 грн. на позивача
протиправними; скасувати постанову ВП
№32553719 від 29.03.2013 про накладення штрафу
та постанову від 04.04.2013 про накладання
подвійного штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постанови про накладення штрафу є
протиправними з огляду на фактичну
неможливість позивача виконати вимоги
наказу господарського суду
Дніпропетровської області, що
пов'язана з відсутністю у позивача
права власності на об'єкт, демонтування
якого вимагається.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 серпня 2013 року в
задоволені адміністративного позову
відмовлено.

В подальшому, позивач звернувся до суду
з заявою про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами, в якій
просить переглянути постанову
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області №185/4083/13-а
від 19 серпня 2013 року за нововиявленими
обставинами.

Заява мотивована тим, що судові накази
господарського суду Дніпропетровської
області мали бути повернуті
відповідачем до господарського суду
Дніпропетровської області ще у квітні
2012 року на підставі статті 48 Закону
України «Про виконавче провадження» з
огляду на прийняття до розгляду
апеляційної скарги позивача на рішення
господарського суду. Позивач зазначає,
що оскільки розгляд апеляційної скарги
позивача відбувся 24.04.2012, отже судовий
наказ міг бути повернутим лише після
повернення судової справи до суду
першої інстанції. Твердження
відповідача про отримання наказу від
стягувача 04.05.2013 не відповідає
дійсності з огляду на той факт, що копія
постанови суду апеляційної інстанції
направлена лише 28.05.2012, а отже й судова
справа на той час ще була у суді
апеляційної інстанції. Позивач
наголошує, що необізнаність судді суду
першої інстанції з вказаним призвела
до неправомірного винесення
відповідачем постанови про поновлення
виконавчого провадження зважаючи на
закінчення строку пред'явлення судових
наказів.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 вересня 2013 року у
задоволенні заяви про перегляд рішення
суду у зв'язку з нововиявленими
обставинами відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
відповідачем не було повернуто
виконавчий документ до господарського
суду Дніпропетровської області у
зв'язку з оскарженням позивачем
рішення господарського суду
Дніпропетровської області в
апеляційній інстанції. Позивач вказує,
що вчинення вказаних дій призвело до
незаконного відкриття виконавчого
провадження, що підтверджується листом
господарського суду Дніпропетровської
області від 01.08.2013. Позивач зазначає, що
судом першої інстанції при розгляді
заяви про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами не
досліджено та не прийнято до уваги всі
обставини справи, що призвело до
прийняття неправосудного рішення.

Позивач та його представник в судовому
засідання просять апеляційну скаргу
задовольнити в повному обсязі та
скасувати постанову суду першої
інстанції.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 17.11.2011 у справі
№20/5005/12986/2011 господарським судом
Дніпропетровської області прийнято
рішення, яким зобов'язано позивача
повернути самовільно зайняту земельну
ділянку загальною площею 0,0050 га,
вартістю 27412,86 грн., яка розташована на
вул.К.Маркса (р-н кафе «Вечірнє») у
м.Павлограді державі в особі
Павлоградської міської ради, привести
земельну ділянку в придатний для
виконання стан; демонтувати
торгівельний павільйон, який
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,0050 га, яка розташована на
вул.К.Маркса (р-н кафе «Вечірнє») у
м.Павлограді; стягнуто в доход
державного бюджету України 85 грн.
державного мита та 236 грн. витрат по
сплаті інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу.

02.12.2011 на виконання означеного рішення
господарським судом Дніпропетровської
області видано наказ.

19.03.2012 позивачем укладено біржовий
договір купівлі-продажу №03/3, за
умовами якого позивач продав ОСОБА_3
торгівельний павільйон, площею 93,3 кв.
м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
та розташований на земельній ділянці
загальною площею 0,0050 га.

Також з матеріалів справи вбачається,
що фізичною особою підприємцем ОСОБА_1
на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.11.2011 у
справі №20/5005/12986/2011 подано апеляційну
скаргу з клопотанням про поновлення
строку на оскарження рішення суду.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
02.04.2012 скаржнику поновлено
процесуальний строк на подання
апеляційної скарги, скаргу прийнято та
відкрито апеляційне провадження.

24.04.2012 Дніпропетровським апеляційним
господарським судом прийнято
постанову, якою апеляційну скаргу
позивача залишено без задоволення, а
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.11.2011 у
справі №20/5005/12986/2011 залишено без змін.
Постановою Вищого господарського суду
України від 25.09.2012 постанова
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду залишена без змін.

28.04.2012 стягувачем - Павлоградською
міською радою подано заяву про
примусове виконання наказу
господарського суду, виданого 02.12.2011.

04.05.2012 відповідачем прийнято постанову
про відкриття виконавчого провадження,
якою відкрито виконавче провадження з
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області №20/5005/12986/2011
від 02.12.2011 та надано боржнику строк для
добровільного виконання рішення суду -
до 11.05.2012.

06.08.2012 до державної виконавчої служби
надійшла скарга від гр. ОСОБА_3, в якій
вона зазначала, що є власницею
торгівельного павільйону, який раніше
належав фізичній особі підприємцю
ОСОБА_1, і з якої (скарги) відповідач
дізнався про укладення боржником
біржового договору купівлі-продажу
№03/3, за умовами якого означене в наказі
господарського суду від 02.12.2011 майно -
торговельний павільйон продано ОСОБА_3

19.11.2012 у зв'язку з вказаними обставинами
господарському суду державною
виконавчою службою направлено подання
про заміну сторони у виконавчому
провадженні, внаслідок чого виконавче
провадження зупинено до розгляду
справи по суті.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.11.2012 у
заміні сторони виконавчого
провадження відмовлено. Вказана
ухвала надійшла відповідачу 13.03.2013.

15.03.2013 виконавче провадження поновлено
та попереджено боржника про
відповідальність за невиконання
рішення суду, про що винесено
відповідну ухвалу, надано позивачу
строк для добровільного виконання
рішення суду - до 11.05.2012.

27.03.2013 боржник (позивач у даній справі)
повідомив відділ державної виконавчої
служби про неможливість виконання
рішення з огляду на те, що торгівельний
павільйон не належить йому на праві
власності, а до земельної ділянки він
не має жодного відношення.

29.03.2013 відповідачем прийнято постанову
про накладення штрафу ВП 32553719, якою у
зв'язку з невиконанням боржником
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.11.2011 у
справі №20/5005/12986/2011 на нього накладено
штраф у розмірі 340,00 грн., проте
незважаючи на це, боржником рішення
суду не виконано, що стало підставою
для застосування до боржника штрафу в
подвійному розмірі (постанова від
04.04.2013 про накладення штрафу ВП 32553719).

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність ново виявлених
обставин у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 КАС України суд
може скасувати постанову чи ухвалу у
справі і прийняти нову постанову чи
ухвалу або залишити заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами без задоволення.

За своєю правовою природою,
нововиявлені обставини є фактичними
даними, які в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
рішення.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ч.2 ст. 245 КАС України
підставою для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами,
зокрема, є істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Отже нововиявленими слід вважати
обставини (як фактичного, так і
правового характеру), які об'єктивно
існували на момент вирішення
адміністративної справи та, не були
відомі і не могли бути відомі на той час
суду та хоча б одній особі, яка брала
участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання
обставини нововиявленою є
обов'язковою.

Результат перегляду судового рішення
за нововиявленими обставинами повинен
випливати з оцінки доказів, зібраних у
справі, і встановлення судом на основі
цієї оцінки наявності або відсутності
нововиявлених обставин, визначення їх
істотності для правильного вирішення
спору. Суд вправі змінити або скасувати
судове рішення за нововиявленими
обставинами лише за умови, що ці
обставини впливають на юридичну оцінку
обставин, здійснену судом у судовому
рішенні, що переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник, як на підставу перегляду
постанови Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 серпня 2013 року за
нововиявленими обставинами
посилається на лист господарського
суду Дніпропетровської області
№20/5005/12986/2011/38034/13 від 01.08.2013, яким
повідомлено позивача про те, що наказ
господарського суду Дніпропетровської
області від 02.12.2011 у справі №20/5005/12986/2011
у квітні 2012 року до господарського суду
не повертався.

За приписами статті 48 Закону України
№606-XIV від 21.04.1999 «Про виконавче
провадження» виконавчий документ,
прийнятий державним виконавцем до
виконання, повертається до суду, який
його видав, у разі відновлення судом
строку для подання апеляційної скарги
на рішення, за яким видано виконавчий
документ, та прийняття такої
апеляційної скарги до розгляду (крім
виконавчих документів, що підлягають
негайному виконанню).

Про повернення виконавчого документа
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що на
судове рішення суду першої інстанції,
яке набрало законної сили і на
виконання якого видано наказ позивачем
подано апеляційну скаргу після
закінчення встановленого частиною
першою статті 93 Господарського
процесуального кодексу строку, і суд
апеляційної інстанції відновив цей
строк та прийняв скаргу до провадження.

Отже, за наявності відкритого
виконавчого провадження копія
відповідної ухвали надсилається
органу державної виконавчої служби,
якою наказ прийнято до виконання, для
прийняття постанови про повернення
виконавчого документу до суду.

Проте, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, колегія суддів зазначає,
що до моменту прийняття
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом постанови від
24.04.2012 про залишення апеляційної скарги
позивача без задоволення, наказ
господарського суду Дніпропетровської
області від 02.12.2011, виданий стягувачеві,
до виконавчої служби останнім не
направлявся, відповідно, постанова про
відкриття провадження у справі з
виконання означеного наказу від 02.12.2011
відповідачем не виносилась, внаслідок
чого підстави для прийняття державною
виконавчою службою постанови про
повернення виконавчого документу та
направлення наказу до суду першої
інстанції були відсутні.

Станом на час прийняття відповідачем
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 04.05.2012 рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.11.2011 у справі №20/5005/12986/2011
набрало законної сили, а відтак у
відповідача не було жодних підстав для
повернення виконавчого документу -
наказу господарського суду
Дніпропетровської області від 02.12.2012.

Таким чином, зважаючи на той факт, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження прийнята 04.05.2012 - після
набрання законної сили рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.11.2011, колегія суддів не
вбачає підстав для висновку про
невиконання відповідачем вимог
чинного законодавства щодо повернення
виконавчого документа стягувачеві.

Інформація, що міститься в листі
господарського суду Дніпропетровської
області від 01.08.2013, не є новововиявленою
обставиною, зважаючи на той факт, що ця
інформація не є «істотною» ознакою,
оскільки не впливає та не могло
вплинути на результат вирішення
справи. В даному випадку неповернення
наказу господарського суду від 02.12.2011
стягувачем до господарського суду
Дніпропетровської області у зв'язку з
апеляційним оскарженням постанови
господарського суду від 17.11.2011 не
впливає на правомірність відкриття
виконавчого провадження державним
виконавцем (відповідачем) відповідною
постановою від 04.05.2012, здійснення
виконавчих дій, передбачених Законом
України «Про виконавче провадження»,
притягнення позивача до
відповідальності за невиконання
рішення суду.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції під час розгляду даної
справи дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
дав їм правильну юридичну оцінку,
застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини, прийняв законне та
обґрунтоване рішення.

Передбачені статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206, 252, 253
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду від 19 серпня 2013
року у справі №2а-185/9009/13- залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко