Справа № 826/9598/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2014 року 09:00
№ 826/9598/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Скочок Т.О., суддів
Кобилянського К.М., Саніна Б.В., при
секретарі Новик В.М., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
доДержавного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Березуцького Євгена Юрійовича
(відповідач-1) Державної реєстраційної
служби України (відповідач-2)
провизнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, - ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулося Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» (надалі - позивач або ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит») з позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Березуцького Євгена Юрійовича (надалі -
відповідач-1), Державної реєстраційної
служби України (надалі - відповідач-2), в
- визнати протиправним та
скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Березуцького Є.Ю. від 06.06.2014
року №13608934 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень;
- зобов'язати Державну
реєстраційну службу України повторно
розглянути заяву, прийняту 16.05.2014 року
14:38:37 реєстраційний номер 6636242 та
прийняти рішення за наслідками
розгляду такої заяви щодо реєстрації
права власності на нерухоме майно за АТ
«Банк «Фінанси та Кредит», про що
надати суду звіт протягом 15 днів з дати
набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09.07.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог представником позивача
зазначено, що державним реєстратором
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Березуцького Євгена Юрійовича
безпідставно відмовлено у державній
реєстрації прав та їх обтяжень без
повного та належного вивчення наданих
для проведення реєстраційної дії
У судове засідання 30.07.2014 року з'явився
представник позивача, який заявлені
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив суд задовольнити їх з
підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, явку своїх представників не
забезпечили, хоча належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду, що відповідно до
вимог ст. 35 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України), підтверджується наявними у
матеріалах справи повідомленнями про
вручення поштових відправлень.
При цьому, від представника
відповідача-2 та відповідача-1 через
канцелярію суду надійшли письмові
заперечення проти позову, зі змісту
яких вбачається, що оскаржуване
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №13608934
від 06.06.2014 року прийнято у межах та на
підставі наданих відповідачу-1
повноважень. При цьому, відповідач-1
просив суд розглядати справу за його
відсутності.

Суд у судовому засіданні 30.07.2014 року на
підставі ч. 6 ст. 128 КАС України,
враховуючи неприбуття належним чином
повідомлених відповідачів та
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, ухвалив про перехід до
розгляду справи у порядку письмового
провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
про наступне.

Як вбачається з картки прийому заяви
№13100412, копія якої наявна у матеріалах
справи, до Реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку звернулася
ОСОБА_2 із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності), яка зареєстрована у
базі даних про реєстрацію заяв і
запитів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно 16.05.2014 року 14:38:37
за реєстраційним номером 6636242.

При цьому, у вищезазначеній картці
прийому заяви вказаний перелік
документів, поданих разом із заявою, а
саме: іпотечний договір №917-08-МКЗ, серія
та номер: 2020, виданий 03.09.2008 року,
видавник: Приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3; наказ, рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, серія та номер: б/н,
виданий 28.01.2013 року, видавник: УКРПОШТА;
вимога про дострокове повернення
кредитних коштів та про виселення,
серія та номер: 09/445, виданий 25.01.2013 року,
видавник: АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;
копії інших документів, необхідних
згідно постанови №868 від 17.10.2013 року,
серія та номер: б/н, виданий 16.05.2014 року,
видавник: «-».

За результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) та
поданих до неї документів державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Берерзуцьким Є.Ю. Державної
реєстраційної служби України прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №13608934
від 06.06.2014 року, в обґрунтування якого
зазначено, що для проведення державної
реєстрації права власності на підставі
договору іпотеки, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя, заявник, крім,
документа, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно, подає документи, що
підтверджує завершення 30-денного
строку з моменту отримання
іпотекодавцем письмової вимоги
іпотекодержателя у разі, коли більш
тривалий строк не зазначений у
письмовій вимозі, надісланий
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця. Для проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, яке набувається у зв'язку з
настанням або не настанням певної
події, заявник, крім документа, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, подає документ, що підтверджує
факт настання або ненастання такої
події, з огляду на що державним
реєстратором зроблено висновок, що
подані документи не відповідають
вимогам, та не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а тому
останнім відмовлено у державній
реєстрації права власності форм
власності: приватна на квартиру,
трикімнатну, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, за ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит».

Вважаючи рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №13608934 від 06.06.2014 року
протиправним, а, відтак, таким, що
підлягає скасуванню, позивач звернувся
з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, що визначає
правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень і
спрямований на забезпечення визнання
та захисту державою цих прав, створення
умов для функціонування ринку
нерухомого майна є Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №1952-IV,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1952-IV
передбачено, що орган державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №1952-IV,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

При цьому, орган державної реєстрації
прав, державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
(ч. 2 ст. 15 Закону №1952-IV).

Так, Постановою Кабінету Міністрів
України від 17.10.2013 року №868 на виконання
положень ст. 15 Закону №1952-IV затверджено
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (надалі -
Порядок №868), який набрав чинності
12.02.2014 року, тобто діяв станом на момент
виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 Порядку №868, цей
Порядок визначає процедуру проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
державна реєстрація прав), перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Так, для проведення державної
реєстрації прав заявник подає органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
заяву, форму та вимоги до заповнення
якої встановлює Мін'юст (п. 8 Порядку
№868).

Приписами п. 9 Порядку №868 передбачено,
що орган державної реєстрації прав,
нотаріус приймає заяви в порядку
черговості їх надходження шляхом
реєстрації у базі даних про реєстрацію
заяв і запитів з автоматичним
присвоєнням їм реєстраційного номера,
фіксацією дати та часу реєстрації.
Моментом прийняття заяви вважається
дата та час її реєстрації у базі даних
про реєстрацію заяв і запитів. Орган
державної реєстрації прав у разі
подання заяви особисто заявником видає
йому картку прийому заяви, форму та
вимоги до оформлення якої встановлює
Мін'юст.

При цьому, заявник подає разом із
заявою органові державної реєстрації
прав, нотаріусові необхідні для
державної реєстрації прав документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита. У разі коли
заінтересована особа відповідно до
закону звільнена від сплати державного
мита та/або плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, документ про
сплату державного мита та/або документ,
що підтверджує внесення плати за
надання витягу з Державного реєстру
прав, не подаються. Подання заявником
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, не в повному
обсязі не є підставою для відмови у
прийнятті заяви. Орган державної
реєстрації прав, нотаріус не приймає
заяву в разі відсутності документа, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документа про сплату державного мита,
крім випадків, передбачених абзацом
другим цього пункту (п. 13 Порядку №868).

У силу положень п. 15 Порядку №868, під час
розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Разом з тим, відповідно до п. 36 Порядку
№868, для проведення державної
реєстрації речових прав необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення таких прав на нерухоме
майно, та інші документи, визначені цим
Порядком.

При цьому, згідно п. 37 Порядку №868,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно чи його дублікат, видані
до 1 січня 2013 р. органом місцевого
самоврядування або місцевою
держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Для проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно, яке
набувається у зв'язку з настанням або
ненастанням певної події, заявник, крім
документа, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно, подає документ, що
підтверджує факт настання або
ненастання такої події (п. 39 Порядку
№868).

Крім того, згідно п. 46 Порядку №868, для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає: 1)
завірену в установленому порядку копію
письмової вимоги про усунення
порушень, надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш як
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги; 2)
документ, що підтверджує завершення
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя у разі, коли
більш тривалий строк не зазначений у
письмовій вимозі, надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця; 3) заставну (якщо
іпотечним договором передбачено її
видачу).

Наявність зареєстрованої заборони
відчуження нерухомого майна,
накладеної нотаріусом під час
посвідчення договору іпотеки, на
підставі якого відбувається перехід
права власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іпотекодержателя, а
також зареєстрованих після державної
реєстрації іпотеки прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно не є підставою для відмови у
проведенні державної реєстрації права
власності за іпотекодержателем.

З огляду на викладене вище вбачається,
що крім документа, який підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник зобов'язаний надати державному
реєстратору, зокрема, документ, що
підтверджує завершення 30-денного
строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя у разі, коли
більш тривалий строк не зазначений у
письмовій вимозі, надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця.

Як вбачається зі змісту ст. 11
іпотечного договору №917-08-МКЗ від 03.09.2008
року, укладеного між Відкритим
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» (Іпотекодержатель)
та гр. ОСОБА_5 (Іпотекодавець), за
вибором Іпотекодержателя
застосовується один із наведених нижче
способів звернення стягнення на
Предмет іпотеки (квартира номер
АДРЕСА_1) та задоволення вимог
Іпотекодержателя: за рішенням суду; у
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса. Вчинений
нотаріусом виконавчий напис може бути
оскаржено Іпотекодавцем виключно в
судовому порядку; згідно із
застереженням про задоволення вимог
Іпотекодержателя, що міститься в п. 11.3.1.
та 11.3.2 пункту цього договору:
задоволення вимог здійснюється шляхом
передачі Іпотекодержателю права
власності на Предмет іпотеки в рахунок
виконання Іпотекодавцем основного
зобов'язання у порядку, встановленому
ст. 37 Закону України «Про іпотеку»;
продаж Іпотекодержателем від свого
імені Предмету іпотеки будь-якій особі
на підставі договору купівлі-продажу у
порядку, встановленому ст. 38 Закону
України «Про іпотеку».

Водночас, як було зазначено вище, у
картці прийому заяви №13100412, копія якої
наявна у матеріалах справи, в якості
документів, поданих із заявою, зокрема,
зазначено рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення,
серія та номер: б/н, видане 28.01.2013 року,
видавник: УКРПОШТА та вимогу про
дострокове повернення кредитних
коштів та про виселення, серія та номер:
09/445, видану 25.01.2013 року, видавник: АТ
«Банк «Фінанси та Кредит», на
підтвердження чого у матеріалах справи
також містяться копії вимоги про
дострокове повернення кредитних
коштів та про виселення за №09/445 від
25.01.2013 року, якою від ОСОБА_5 вимагалося
у зв'язку з несвоєчасним та не в повному
обсязі поверненням кредитних коштів
достроково повернути ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» кредит в повному
обсязі та повідомлено боржника, що у
разі невиконання вищезазначеної
вимоги протягом 60 днів з моменту її
одержання банком буде ініційоване
примусове стягнення заборгованості, а
також повідомлення про вручення
поштового відправлення, відповідно до
якого поштове відправлення, направлено
на адресу ОСОБА_5, яке отримано 04.02.2013
року.

З огляду на викладене вище вбачається,
що позивачем під час подачі заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) були
надані документи, відсутність яких, як
зазначено відповідачем-1, і стали
підставою для прийняття оскаржуваного
рішення, що також підтверджується
переліком документів, поданих разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності), яка
зареєстрована у базі даних про
реєстрацію заяв і запитів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
16.05.2014 року 14:38:37 за реєстраційним
номером 6636242, вказаних у картці прийому
заяви №13100412.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про протиправність рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Березуцького Є.Ю. від 06.06.2014 року №13608934
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, а, відтак, і про
необхідність його скасування.

На підставі вищепереліченого, а також
враховуючи викладений вище висновок
суду про протиправність рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Березуцького Є.Ю. від 06.06.2014 року №13608934
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень та його скасування,
тобто скасування рішення, яке
перешкоджає подальшому розгляду
вищезазначеної заяви позивача про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності), суд
вважає обґрунтованою вимогу позивача
про зобов'язання Державної
реєстраційної служби України повторно
розглянути заяву, прийняту 16.05.2014 року
14:38:37 за реєстраційним номером 6636242.

Натомість, вимога про зобов'язання
відповідача-2 прийняти рішення за
наслідками розгляду заяви, прийнятої
16.05.2014 року 14:38:37 за реєстраційним
номером 6636242, на нерухоме майно за АТ
«Банк «Фінанси та Кредит» є
передчасною, у зв'язку з задоволенням
вимоги позивача про зобов'язання
Державної реєстраційної служби
України повторно розглянути заяву,
прийняту 16.05.2014 року 14:38:37 за
реєстраційним номером 6636242.

Щодо прохання позивача про надання
відповідачем-2 суду звіту протягом 15
днів з дати набрання рішенням законної
сили суд зазначає про наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст. 267 КАС
України, суд, який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення. Відповідно
до ч. 2 ст. 267 КАС України, за наслідками
розгляду звіту суб'єкта владних
повноважень про виконання постанови
суду або в разі неподання такого звіту
суддя своєю ухвалою, зокрема, може
накласти на керівника суб'єкта владних
повноважень, відповідального за
виконання постанови, штраф у розмірі
від десяти до тридцяти мінімальних
заробітних плат. Разом з тим, половина
суми штрафу стягується на користь
позивача, інша половина - до Державного
бюджету України (ч. 4 ст. 267 КАС України).

Як вбачається з вищенаведених норм КАС
України, зобов'язання суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення є правом
суду. Виходячи з обставин даної справи,
суд не вбачає за необхідне
зобов'язувати суб'єкта владних
повноважень подавати звіт про
виконання даного судового рішення,
оскільки позивачем не наведено доводів
та не надано доказів, які свідчать про
те, що відповідач ухилятиметься від
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог в частині визнання
протиправним та скасування рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Березуцького Є.Ю. від 06.06.2014 року №13608934
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, а також про
зобов'язання Державної реєстраційної
служби України повторно розглянути
заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності),
прийняту 16.05.2014 року 14:38:37 за
реєстраційним номером 6636242. В решті
позовних вимог суд дійшов висновку про
відмову в їхньому задоволенні.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст.
158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та
скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Березуцького Є.Ю. від 06.06.2014
року №13608934 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

3. Зобов'язати Державну
реєстраційну службу України повторно
розглянути заяву ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (щодо права власності),
прийняту 16.05.2014 року 14:38:37 за
реєстраційним номером 6636242.

4. В іншій частині позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Т.О. Скочок

Судді
К.М. Кобилянський

Б.В. Санін