Справа № 826/9976/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 серпня 2014 року 08 год. 37 хв.
№ 826/9976/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі колегії суддів:
Головуючого - судді Дегтярьової О.В.,
суддів: Добрівської Н.А., Катющенка В.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справуза
позовом Адвоката ОСОБА_1до
Адміністрації Державної прикордонної
служби України про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії, - В С Т А
Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувся Адвокат ОСОБА_1 (далі -
позивач, ОСОБА_1) з адміністративним
позовом до Адміністрації Державної
прикордонної служби України (далі -
відповідач, Адміністрація) про
визнання протиправною бездіяльності
щодо ненадання інформації на
адвокатський запит від 12 червня 2014
року, про зобов'язання у строк не
пізніше п'яти днів з дня набрання
постановою суду законної сили надати
інформацію чи є у Державної
прикордонної служби України відомості
про порушення ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2),
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановленого
законодавством України порядку
перетинання Державного кордону
України, якщо так, то коли та які самі
порушення ОСОБА_2 були допущені і які
заходи реагування щодо таких порушень
були здійснені стосовно ОСОБА_2
органами Державної прикордонної
служби України; чи здійснювалось
(здійснюється) органами Державної
прикордонної служби України
провадження у справах про
адміністративні правопорушення
стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і, якщо
так, то у яких саме справах, які
результати провадження по цих справах;
чи направлялись органами Державної
прикордонної служби України справи
(матеріали) стосовно ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до суду, прокуратури,
органів внутрішніх справ, інших
правоохоронних органів України, якщо
так, то коли, до якого правоохоронного
органу та які справи (матеріали) були
направлені. У випадку наявності справ
(матеріалів) стосовно ОСОБА_2
зобов'язання надати копії усіх
документів, що знаходяться у цих
справах (матеріалах).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідачем
протиправно не було надано відповідь
на його адвокатський запит, оскільки
запитувана інформація має бути наявна
у відповідача в силу його повноважень,
що порушує його права і є підставою для
задоволення позову.

Відповідач проти позову заперечував. В
обґрунтування своїх заперечень
посилається на те, що позивачем
всупереч вимогам законодавства було
подано адвокатський запит не до
конкретної юридичної особи, а до
узагальненої назви системи держаних
органів, а питання, порушені у
адвокатському запиті, не відноситься
до компетенції відповідача, про що було
повідомлено адвоката і свідчить про
виконання вимог Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність».

В судовому засіданні 12 серпня 2014 року
позивач підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у
призначеному судовому засіданні 12
серпня 2014 року заперечував проти
позовних вимог та просив відмовити в їх
задоволенні.

12 серпня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження на підставі ч. 4
ст. 122 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія суддів дійшла висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на таке.

В ході судового розгляду було
встановлено, що Адвокат ОСОБА_1
звернувся із адвокатським запитом від
12 червня 2014 року до Державної
прикордонної служби, в якому із
посиланням на інформацію, отриману 26
лютого 2014 року на сайті Інформаційного
агентства «УНІАН» щодо ОСОБА_2 та
договір про надання правової допомоги,
укладений з ним, просив на підставі п. 1
ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
надати інформацію, необхідну йому як
адвокату, для надання правової
допомоги:

1. чи є у Державної прикордонної служби
України відомості про порушення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановленого
законодавством України порядку
перетинання Державного кордону
України, якщо так, то коли та які самі
порушення ОСОБА_2 були допущені і які
заходи реагування щодо таких порушень
були здійснені стосовно ОСОБА_2
органами Державної прикордонної
служби України;

2. чи здійснювалось (здійснюється)
органами Державної прикордонної
служби України провадження у справах
про адміністративні правопорушення
стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і якщо
так, то у яких саме справах, які
результати провадження по цих справах;

3. чи направлялись органами Державної
прикордонної служби України справи
(матеріали) стосовно ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до суду, прокуратури,
органів внутрішніх справ, інших
правоохоронних органів України, якщо
так, то коли, до якого правоохоронного
органу та які справи (матеріали) були
направлені.

У випадку наявності справ (матеріалів)
прошу надати мені копії усіх
документів, що знаходяться у цих
справах (матеріалах)

В додатку до адвокатського запиту були
зазначені посвідчена адвокатом копія
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю від 11 травня
2005 року № НОМЕР_1 та ордер серія ДН №
000,17074 від 22 травня 2014 року.

Листом від 20 червня 2014 року вих. №
0.232-4867/0/6-14 відповідач у відповідь на
адвокатський запит із посиланням на ч. 2
ст. 19 Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про Державну прикордонну
службу України» повідомив, що питання,
порушені у запиті, до його компетенції
не належать.

Стаття 20 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
від 05 липня 2012 року № 5076-VI (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) (далі - Закон № 5076)
передбачає, що під час здійснення
адвокатської діяльності адвокат має
право вчиняти будь-які дії, не
заборонені законом, правилами
адвокатської етики та договором про
надання правової допомоги, необхідні
для належного виконання договору про
надання правової допомоги, зокрема
звертатися з адвокатськими запитами, у
тому числі щодо отримання копій
документів, до органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб,
підприємств, установ, організацій,
громадських об'єднань, а також до
фізичних осіб (за згодою таких фізичних
осіб).

За визначенням абзацу першого частини
першої ст. 24 Закону № 5076 адвокатський
запит - письмове звернення адвоката до
органу державної влади, органу
місцевого самоврядування, їх посадових
та службових осіб, підприємств, установ
і організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту.

Відповідно до абзацу другого частини
першої ст. 24 Закону № 5076 до
адвокатського запиту додаються
посвідчені адвокатом копії свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю, ордера або доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги. Вимагати від
адвоката подання разом з адвокатським
запитом інших документів
забороняється.

Згідно з частиною другою ст. 24 Закону №
5076 визначено, що орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи, керівники
підприємств, установ, організацій,
громадських об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит
стосується надання значного обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, строк розгляду адвокатського
запиту може бути продовжено до
двадцяти робочих днів з обґрунтуванням
причин такого продовження, про що
адвокату письмово повідомляється не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського
запиту передбачає виготовлення копій
документів обсягом більш як десять
сторінок, адвокат зобов'язаний
відшкодувати фактичні витрати на
копіювання та друк. Розмір таких витрат
не може перевищувати граничні норми
витрат на копіювання та друк,
встановлені Кабінетом Міністрів
України відповідно до Закону України
«Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до частини третьої ст. 24
Закону № 5076 відмова в наданні
інформації на адвокатський запит,
несвоєчасне або неповне надання
інформації, надання інформації, що не
відповідає дійсності, тягнуть за собою
відповідальність, встановлену законом,
крім випадків відмови в наданні
інформації з обмеженим доступом.

В контексті викладених норм колегія
суддів дійшла висновку, що положення
Закону № 5076 передбачають лише
обов'язок державного органу надати
інформацію та копії документів на
адвокатський запит та передбачає
відповідальність за відмову в наданні
інформації на адвокатський запит,
несвоєчасне або неповне надання
інформації або за надання інформації,
що не відповідає дійсності.

Втім, зазначені положення про обов'язок
надання інформації на адвокатський
запит, на думку колегії суддів,
належить застосовувати за умови, якщо
запитувана адвокатом інформація
знаходиться у розпорядженні
відповідного державного органу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем у адвокатському запиті була
запитана інформація щодо питань
здійснення прикордонного контролю,
перетинання державного кордону
України та провадження у справах про
адміністративні правопорушення.

Водночас, в силу положень ст. 7 Закону
України «Про Державну прикордонну
службу України» від 03 квітня 2003 року №
661-IV та п. п. 1- 6 Положення про
Адміністрацію Державної прикордонної
служби України, затвердженого Указом
Президента України від 06 квітня 2011 року
№ 399/2011, Адміністрація Державної
прикордонної служби України
(Адміністрація Держприкордонслужби
України) є центральним органом
виконавчої влади, входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
захисту державного кордону та охорони
суверенних прав України в її виключній
(морській) економічній зоні, здійснює
управління Державною прикордонною
службою України, бере участь у
розробленні та реалізації загальних
принципів правового оформлення і
забезпечення недоторканності
державного кордону та охорони
суверенних прав України в її виключній
(морській) економічній зоні.

Таким чином, відповідачем здійснюються
управлінські функції, однак до його
функцій не відноситься безпосереднє
здійснення прикордонного контролю.

Крім того, в силу норм ст. 2221 (Органи
Державної прикордонної служби України)
та ст. 255 Кодексу про адміністративні
правопорушення (Особи, які мають право
складати протоколи про
адміністративні правопорушення), а
також п. 2.3 Інструкції з оформлення
посадовими особами Державної
прикордонної служби України
матеріалів справ про адміністративні
правопорушення, затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справи
України від 18 вересня 2013 року № 898,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 09 жовтня 2013 року за №
1729/24261, посадові особи відповідача не
наділені повноваженнями щодо розгляду
справ про адміністративні
правопорушення, пов'язані з порушенням
прикордонного режиму або режиму в
пунктах пропуску через державний
кордон України. Не покладено на
відповідача в силу законодавства і
обов'язок здійснювати облік,
зберігання матеріалів провадження у
справах про адміністративні
правопорушення.

Крім того, судом враховується те, що
позивачем був адресований
адвокатський запит не конкретній
юридичній особі, а зазначено
узагальнену назву системи державних
органів у сфері охорони державного
кордону за адресою відповідача.

З урахуванням того, що відповідачем
доведено те, що він не володіє
інформацією, що була запитана у
адвокатському запиті, про що і було
повідомлено позивача у відповіді на
адвокатський запит, колегія дійшла
висновку про відсутність порушень
Закону № 5076 з боку відповідача.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
позовних вимог адвоката ОСОБА_1 та
вважає їх такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94,
ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Адвоката ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Головуючий суддя О.В.
Дегтярьова Судді:
Н.А.
Добрівська

В.П. Катющенко