Справа № 807/154/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2014 рокум. Ужгород№ 807/154/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Скраль Т.В.,

при секретарі судового засідання -
Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача: Міського відділу
Державної виконавчої служби -
представник в судове засідання
не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Міського відділу
Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про визнання
протиправними дій , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Міського відділу
Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про визнання
протиправними дій.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року було закрито провадження в
справі № 2а-812/10/0770 (головуючий суддя -
Іванчулинець Д.В.).

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задоволено, ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 12
березня 2013 року про закриття
провадження в справі № 2а-812/10/0770 -
скасовано, а справу направити для
продовження розгляду, в іншому складі
суду до Закарпатського окружного
адміністративного суду та присвоєно
навий номер справи 807/154/14 (головуюча
суддя Скраль Т.В.)

Позивач уточнювала позовні вимоги і
остаточним вимогами позивача від 12
березня 2013 року є вимоги за якими
просить визнати дії бездіяльність МВ
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції в частині не
здійснення об'єднання в одне виконавче
провадження виконавчих проваджень від
22.10.2001 р. та 31.01.2002 р.,а в подальшому з
виконавчим провадженням від 08.08.2002 р. -
протиправними та визнати дії МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції щодо продовження у
червні 2003 року - виконання виконавчого
провадження від 08.08.2002 р. з виконання
ухвали суду від 05.07.2002 р. із виконавчим
листом № 2-271 виданого судом 06.08.2002 р. та
не продовження виконання виконавчих
проваджень від 22.10.2001 р. і 31.01.2002 р. з
виконання рішення суду від 08.10.2001 р.
-протиправними.

Позов мотивований тим, що рішенням
Ужгородського міського суду від 08.10.2001
р. та ухвалою цього ж суду від 16.10.2001 р.
про виправлення описки, ОСОБА_2 було
поновлено на роботі на посаді
головного спеціаліста по ліцензуванню
відділу контролю за обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Закарпатського обласного управління
державного регулювання виробництва та
обігу алкоголю і тютюну
Держалкогольтютюну Мінфіну України з
29.08.2000 року стягнуто з цього управління
на її користь середшо заробітну плату
за час вимушеного прогулу з 29 .08.2000 р. по
08.10.2001 р. в сумі 4564 грн. 17 коп. та негайно
351 грн.09. коп.

МВ ДВС постановою від 22 жовтня 2001 року
б/н відкрило виконавче провадження на
виконання виконавчого листа № 2-271/01
виданого від 08.10.2001 р. за рішенням суду
від 08.10.2001 р. про поновлення її на роботі
та стягнення на користь позивача
зарплати за час вимушеного прогулу з
29.08.2000 р. по 08.10.2001 р. в сумі 4564 грн. 17 коп.
та встановив строк для добровільного
виконання - до 24.10.2001 р. Рішення виконано
лише з 01 червня 2011 року в частині
поновлення ОСОБА_2 на роботі
правонаступником обласного управління
на рівноцінній посаді головного
державного податкового інспектора
Регіонального управління ДСАТ ДПА
України у Закарпатській області.

Постановою МВ ДВС від 07.05.2008 р. про
відновлення виконавчого провадження,
було відновлено примусове виконання
виконавчого листа виконавчого листа №
2-271/01 виданого від 08.10.2001 р. про
поновлення на роботі і стягнення
користь позивача зарплати за час
вимушеного прогулу.

До неправомірних дій,
бездіяльності МВ ДВС позивач
відносить той факт, що після видання
постанови МВ ДВС про відкриття
виконавчого провадження від 31.01.2002 року
на виконання виконавчого листа від за
рішенням суду від 08.10.2001 року в частині
стягнення на користь позивачки
зарплати за час вимушеного прогулу з
29.08.2000 року по 08.10.2001 року в сумі 4564, 17
грн. державним виконавцем МВ ДВС
Сирохман В.В. неправомірно не об'єднано
в одне виконавче провадження, чим
порушено ст.. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» із виконавчим
провадження за постановою МВ ДВС від
22.10.2001 року б/н на виконання виконавчого
листа № 2-271 від 08.10.2001 року за тим же
рішенням суду про поновлення ОСОБА_2 на
роботі та стягнення на її користь
зарплати за час вимушеного прогулу, яке
не було закінчено і постанова про
закінчення відповідачем не видана і по
цей час. Проте, у даних виконавчих
провадженнях один і той самий боржник
Закарпатське обласне управління
Держалкогольтютюну, один стягувач
ОСОБА_2 та одні й ті самі підстави. А
після відкриття третього виконавчого
провадження постановою МВ ДВС від
08.08.2002 року на виконання ухвали суду від
05.07.2002 року і виданого судом на її
виконання виконавчого листа № 2-271 від
06.08.2002 року що неправомірно не було
об'єднано із двома попередніми, що
створило перепони у повному виконанні
рішення суду від 08.10.2001 року.

Крім того, позивач доводить що 20.09.2002
року сумі 4564, 17 грн, це кошти , які
еквівалентні сумі належній їй
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, була стягнута неправомірно на
р/р МВ ДВС - із загального балансового
рахунку Управління Державного
казначейства у Закарпатській області,
а не з розрахункового рахунку
регіонального управління, а отже не є
стягненням на думку позивача
заробітної плати за час вимушеного
прогулу з 29.08.2000 року по 08.10.2001 року, що
свідчить про невиконання рішення суду
від 08.10.2001 року, ні ухвали суду від 16.04.2003
року. 09 червня 2003 року МВ ДВС винесена
постанова про поновлення виконавчого
провадження № 1-1463/02 виконавчого листа
№ 2-271 від 06.08.2002 року, яка не була
направлена позивачці, а вже 10.06.2003 року
сума 4495, 03 грн була стягнута на користь
ОСОБА_2 з р/р МВ ДВС на рахунок
головпоштамту в м. Ужгороді, чим
допущено поновлення виконавчого
провадження виконавчого листа № 2-271
від 06.08.2002 року, який на той час вже не
підлягав виконанню через скасування
ухвали суду від 05.07.2002 року, а на
виконання ухвали суду від 16.04.2003 року МВ
ДВС виконавче провадження так і не
відкрило і по цей час. В платіжній
вимозі, як доводить позивач, від 20.09.2002
року № 1-1463/02 в призначенні платежу
вказано « для зарахування ра р/р МВ ДВС
згідно виконавчого листа № 2-271 від
06.08.2002року, що було недопустимим , так як
це не встановлено ні в рішенні суду від
08.10.2001 року, ні у виконавчому листі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримала позовні вимоги, та просила
такі задоволити у повному обсязі, з
мотивів викладених в заяві про зміну
позовних вимог від 12.03.2013 року та згідно
письмових пояснень

Представник відповідача міського
відділу Державної виконавчої служби в
судовому засіданні заперечив проти
позовних вимог, та просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову
повністю, з тих підстав, що дані вимоги
позивача вже вирішувались судами та
рішення суду від 0810.2001 року повністю
виконано. Додатково пояснив, та
пояснив, що на виконанні в
Ужгородському МВ ДВС перебувало
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа № 2-271/01 виданого
08.10.2001 року Ужгородським міським
місцевим судом про поновлення ОСОБА_2
на посаді головного спеціаліста по
ліцензуванню відділу контролю за
обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Закарпатського
обласного Управління державного
регулювання виробництва та обігу
алкоголю і тютюну та стягнення на
користь ОСОБА_2 середнього заробітку
за час вимушеного прогулу в період з 29
серпня 2000 року по 08 жовтня 2001 р. в сумі
4564,17 грн. В результаті видання
боржником наказу № 03-0 від 01.06.2011 року
про поновлення стягувача на посаді
головного державного податкового
інспектора відділу ліцензування
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями і тютюновими виробами
регіонального управління
Департаменту САТ ДПА України в
Закарпатській області, тобто на посаді
наявній у структурі боржника на
сьогоднішній момент. ОСОБА_2 поновлено
на посаді, а кошти згідно рішення суду
від 08.10.2001 року перераховані стягувачу
поштовим переказом з депозитного
рахунку відділу ДВС, то 06.06.2011 року
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, яка винесена
і направлена у відповідності до вимог
закону. Крім того, представник
відповідача зазначив, що згідно Ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.09.2009 року
по справі № 22а-14894/08/9104 в задоволенні
позову ОСОБА_2 щодо визнання дій МВ ДВС
неправомірними при виконанні
виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року
- відмовлено, а тому зазначені
обставини не повинні доказуватися при
розгляді даної справи.

Дослідивши матеріали справи, та
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до наступного висновку.

Рішенням Ужгородського міського
місцевого суду від 08 жовтня 2001 року, яке
залишено без змін ухвалою колегії
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області від 18 грудня 2001
року, ОСОБА_2 поновлено з 29 серпня 2000
року на посаді головного спеціаліста
по ліцензуванню відділу контролю за
обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Закарпатського
обласного Управління державного
регулювання виробництва та обігу
алкоголю і тютюну та стягнуто з цього
управління на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
період з 29 серпня 2000 року по 08 жовтня 2001
р. в сумі 4564,17 грн. та на користь держави
державне мито в сумі 51 грн.

Рішення суду в частині поновлення на
роботі та стягнення на користь
позивача середнього заробітку за один
місяць в сумі 351,09 грн. було допущено
судом до негайного виконання.

Щодо вимоги позивача, за якою ОСОБА_2
просить визнати дії бездіяльність МВ
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції в частині не
здійснення об'єднання в одне виконавче
провадження виконавчих проваджень від
22.10.2001 р. та 31.01.2002 р., а в подальшому з
виконавчим провадженням від 08.08.2002 р. -
протиправними, судом встановлено
наступне.

10 квітня 2014 року, за ухвалою
Закарпатського окружного
адміністративного суду витребувано
від Чернівецької прокуратури
оригінали виконавчих проваджень від
22.01.2001 року та 31.01.2002 року, які були
приєднані до матеріалів кримінальної
справи № О-059068, а саме виконавче
провадження з примусового виконання
рішення Ужгородського міського суду
від 08.10.2001 року та виданого виконавчого
листа № 2-271/01 від 08.10.2001 року про
негайне поновлення ОСОБА_2 на роботі,
стягнення на її користь
середньомісячної заробітної плати за
час вимушеного прогулу із 29.08.2000 року по
08.10.2001 року в сумі 4564, 17 грн. і негайно за
один місяць в сумі 351, 09 грн, яке
відкрито за постановою МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції від 22.10.2001 року, ВП №
№ 7-1310/02 (а.с. 32-60, Т.3);

- виконавче провадження з
примусового виконання рішення
Ужгородського міського суду від 08.10.2001
року в частині стягнення на користь
ОСОБА_2 середньомісячної заробітної
плати за час вимушеного прогулу із
29.08.2000 року по 08.10.2001 року в сумі 4564, 17
грн. за виконавчим листом № 2-271
виданого 24.01.2002 року, відкритого за
постановою МВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції від
31.01.2002 року № 5-531; ВП № 7-1311/02 ( а.с. 13 а- 31,
Т.3).

Чернівецькою прокуратурою, одночасно з
вищевказаними виконавчими
провадженнями надіслано виконавче
провадження № 1/1463/02 ( а.с. 61 - 179, Т.3 ), за
виконавчим листом № 2-271 від 06 серпня 2002
року виданого Ужгородським міським
судом, в якому зазначено боржника:
Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА України у Закарпатській
області.

Позивач доводила в судовому
засіданні, що бездіяльність МВ ДВС
полягає у неправомірному не об'єднанні
в одне виконавче провадження за
рішенням суду від 08.10.2001 року в частині
стягнення на користь позивачки
зарплати за час вимушеного прогулу з
29.08.2000 року по 08.10.2001 року в сумі 4564, 17
грн. із виконавчим провадження за
постановою МВ ДВС від 22.10.2001 року б/н на
виконання виконавчого листа № 2-271 від
08.10.2001 року за тим же рішенням суду про
поновлення ОСОБА_2 на роботі та
стягнення на її користь зарплати за час
вимушеного прогулу, яке не було
закінчено і постанова про закінчення
відповідачем не видана і по цей час.

За вимогами статті 49 Закону «Про
виконавче провадження», діючого на
момент виникнення спірних
правовідносин, визначаються
особливості виконання рішень у разі
відкриття кількох виконавчих
проваджень щодо одного й того
боржника, вони об'єднуються у зведене
виконавче провадження і на майно
боржника накладається арешт у межах
загальної суми стягнення виконавчого
збору .

На вказані доводи суд зазначає, що
виконавче провадження № 7-1310/02,
розпочато 22.10.2001 року Постановою про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 2-271 від
08.10.2001 року ( а.с.190-193, Т.2), що
узгоджується з приписами ст..18, 24,25
Закону «Про виконавче провадження»,
добровільно надано строк для виконання
до 24.10.2001 року, щодо поновлення на
роботі в ЗОУ Державного регулювання
виробництва та обігу алкоголю та
тютюну та стягнення середнього
заробітку в сумі 351, 09 ( а.с. 57 Т.3), що
допущено до негайного виконання.

02 серпня 2002 року державним виконавцем
відділу ДВС на вимогу суду від 19.07.2002
року, повернуто виконавчий лист № 2-271
виданий 08.10.2001 року про поновлення на
роботі та виплати заробітної плати в
сумі 351, 09 грн.

За виконавчим провадженням № 7-1311/02,
таке розпочато 31 січня 2002 року за
постановою про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-271 виданого 24.01.2002 року ( а.с. 199,
Т.2) щодо стягнення із Закарпатського
обласного управління державного
регулювання виробництва та обігу
алкоголю і тютюну на користь ОСОБА_2
заробітної плати за час вимушеного
прогулу 4564, 17 грн.

02 серпня 2002 року державним виконавцем
відділу ДВС на вимогу суду від 19.07.2002
року, повернуто виконавчий лист № 2-271
виданий 24.01.2002 року щодо стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу в розмірі 4564, 17 грн.

Постанови про повернення виконавчих
проваджень від 02.08.2002 року, було видано
відповідачем по обох виконавчих
провадженнях на вимогу від 19.07.2002 року
Ужгородського міського суду, за якою
просять повернути виконавчий лист по
цивільній справі № 2-271/2001 у зв'язку із
зміною порядку виконання рішення
Ужгородського міського суду від 08
жовтня 2001 року, згідно ухвали від 05
липня 2002 року ( а.с. 17, Т.3)

Як встановлено судом із виконавчого
провадження № 1-1463/02, ухвалою
Ужгородського міського місцевого суду
від 05 липня 2002 року ( а.с. 127, Т.3), змінено
порядок виконання рішення
Ужгородського міського місцевого суду
від 08 жовтня 2001 року, звернувши
стягнення на користь ОСОБА_2
заробітної плати за час вимушеного
прогулу з Регіонального управління
Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних
товарів ДПА України у Закарпатській
області.

Щодо вищевказаних доводів та доводів
позивача, що МВ ДВС неправомірно не
проголосило і не видало постанову про
розшук боржника та не розшукувало
майно ліквідованого державного
управління та 16.08.2002 року МВ ДВС
неправомірно винесено постанову про
арешт майна регіонального управління в
частині арешту коштів, що є на
реєстраційному рахунку регіонального
управління, суд вважає за необхідне
зазначити наступне..

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2009 року,
по справі № 22а-14894/08/9104, постанову
Ужгородського міськрайнного суду від 10
березня 2006 року скасовано, а в
задоволенні позову ОСОБА_2 за вимогами
визнати дії міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
щодо закінчення виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа № 2-271/01 неправомірними; скасувати
постанову державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Слободян Л. А. про
закінчення виконавчого провадження на
виконання виконавчого листа № 2-271/01
виданого Ужгородським міським судом
Закарпатської області 06 серпня 2002 року;
визнати неправомірною постанову
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Слободян Л. А. від 16
серпня 2002 року про арешт майна
регіонального управління ДААК ДПА
України; зобов»язати міський відділ
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції відновити
виконавче провадження на виконання
виконавчого листа № 2-271/01 від 06 серпня
2002 року з об'єднаним в одне виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-271/01 від 08 жовтня 2001 року на
виконання рішення Ужгородського
міського суду Закарпатської області
від 08 жовтня 2001 року у відповідності до
вимог чинного законодавства України -
відмовлено повністю. Отже, в частині
визнання дій МВ ДВС неправомірними при
виконанні виконавчого листа № 2-271 від
06.08.2002 року з об'єднаним в одне
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 2-271/01 від 08 жовтня
2001 року на виконання рішення
Ужгородського міського суду
Закарпатської області від 08 жовтня 2001
року є рішення, яке набуло законної
сили.

Частиною 1. ст.72 КАС України,
встановлено що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Щодо доводів позивача, що сума 4564, 17 грн,
це кошти, які еквівалентні сумі
належній їй заробітної плати за час
вимушеного прогулу, була стягнута
неправомірно на р/р МВ ДВС - із
загального балансового рахунку
Управління Державного казначейства у
Закарпатській області, а не з
розрахункового рахунку регіонального
управління, а отже не є стягненням на
думку позивача заробітної плати за час
вимушеного прогулу з 29.08.2000 року по
08.10.2001 року, що свідчить про невиконання
рішення суду від 08.10.2001 року, ні ухвали
суду від 16.04.2003 року. 09 червня 2003 року МВ
ДВС винесена постанова про поновлення
виконавчого провадження № 1-1463/02
виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року,
яка не була направлена позивачці, а вже
10.06.2003 року сума 4495, 03 грн., була
стягнута на користь ОСОБА_2 з р/р МВ ДВС
на рахунок головпоштамту в м. Ужгороді,
чим допущено поновлення виконавчого
провадження виконавчого листа № 2-271
від 06.08.2002 року, який на той час вже не
підлягав виконанню через скасування
ухвали суду від 05.07.2002 року, а на
виконання ухвали суду від 16.04.2003 року МВ
ДВС виконавче провадження так і не
відкрило і по цей час.

10 червня 2003 року державним
виконавцем Слободян Л.А. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, яким встановлено, що суму
боргу перераховано ОСОБА_2 згідно
платіжного доручення № 289 від 10.06.2003
року. Крім того, на вказані доводи
позивача суд, зазначає, що постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2012
року (по справі № 2а-0770/1995/11) ( а.с. 39, Т.4)
ці обставини встановлені судовим
рішенням, що набрало законної сили і за
частиною першою статті 72 КАС України,
не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Щодо вимог позивача визнати дії
МВ ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції щодо продовження у
червні 2003 року - виконання виконавчого
провадження від 08.08.2002 р. з виконання
ухвали суду від 05.07.2002 р. із виконавчим
листом № 2-271 виданого судом 06.08.2002 р. та
не продовження виконання виконавчих
проваджень від 22.10.2001 р. і 31.01.2002 р. з
виконання рішення суду від 08.10.2001 р.
-протиправними, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом, за ухвалою
Львівськго апеляційного суду від
10.12.2009 року по справі № 22а-14894/08/9104, де
переглядалася додаткова постанова
Ужгородського міськрайонного суду від
05 травня 2006 року в частині зобов'язання
державної виконавчої служби відновити
виконавче провадження з виконання
рішення суду від 08 жовтня 2001 року в
частині виконання виконавчого листа №
2-271 від 06 серпня 2002 року щодо стягнення
з регіонального управлінням
Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних
товарів ДПА України у Закарпатській
області на користь ОСОБА_2 середнього
заробітку в сумі 4564 грн. 17 коп. за час
вимушеного прогулу з 29 серпня 2000 року
по 08 жовтня 2001 року

13 липня 2006 року Ухвалою Апеляційного
суду Закарпатської області постанова
від 05.06.2006 року залишена без змін. (
а.с.213, Т.2)

У даній справі позивач, щодо цієї
частини вимог, просить визнати
незаконними дії відповідача щодо
продовження у червні 2003 року виконання
виконавчого провадження від 08.08.2002 року
з виконання ухвали суду від 05.07.2002 року
із виконавчим листом №-271 від 06.08.2002
року (виконавче провадження №1-1463/02) ,
отже позивач ставить зовсім протилежні
вимоги, ніж ті що вже визначені у
додатковій постанові суду від 05.06.2006
року.

У зв'язку із вказаним, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Позивач свою вимогу мотивує тим, що 09
червня 2003 року, МВ ДВС винесена
постанова про поновлення виконавчого
провадження № 1-1463/02 виконавчого листа
№ 2-271 від 06.08.2002 року, який на той час
вже не підлягав виконанню через
скасування ухвали суду від 05.07.2002 року,
а на виконання ухвали суду від 16.04.2003
року МВ ДВС виконавче провадження так і
не відкрило і по цей час.

Судом встановлено, що ухвала від 05.07.2002
року скасована апеляційним судом 20
грудня 2002 року, ( а.с. 86, Т.3).

16 квітня 2003 року ( а.с.74, Т.3), подання ДВС
задоволено, утримано на користь ОСОБА_2
4564, 17 грн., ухвала набрала законної сили
02.07.2003 року.

Однак, як встановлено судом, що 09
червня 2003 року МВ ДВС винесена
постанова про поновлення виконавчого
провадження № 1-1463/02 виконавчого листа
№ 2-271 від 06.08.2002 року.

10.06.2003 року сума 4495, 03 грн. була стягнута
на користь ОСОБА_2 з р/р МВ ДВС на
рахунок головпоштамту в м. Ужгороді, а
тому суд критично оцінює доводи
позивача, з тих підстав, що виконання
даного виконавчого листа розпочалося
ще з 20 вересня 2002 року, коли було видано
платіжну вимогу № 1-1463/02.

10 жовтня 2002 року ( а.с.125, Т.3), 08.05.2003 року
( а.с.71, Т.3) позивач своєю заявою до ДВС
(а.с. 82, Т.3) просить стягнути вказані
кошти за виконавчим листом від 06.08.2002
року

Отже, з аналізу вищезазначених
обставин, доводи позивача в цій частині
спростовані матеріалами виконавчого
провадження № № 1-1463/02, а отже є
безпідставними.

Крім того, 05 травня 2006 року,
Постановою Ужгородського
міськрайонного суду ( а.с. 210, Т.2), суд
встановив що в період з 22.10.2001 року ( з
моменту винесення Постанови про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом № 2-271 від 08.1.2001 року і
до 26.04.2005 року (тобто до винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження) стягувачка
ОСОБА_2 не подавала до МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції заяв, що свідчили б
про відмову від прийняття виконання
або відкликання цього виконавчого
листа. 02 серпня 2002 року державним
виконавцем як вже зазначалося судом
було повернуто до Ужгородського
міського суду двох виконавчих листів, в
тому числі виконавчого листа від 08.20.2001
року та виконавчого листа від 24.01.2002
року.

06 грудня 2002 року Ужгородський міський
суд постановив рішення, яким скасував
постанову про зупинення виконавчого
провадження від 08.10.2002 року та
зобов'язав державного виконавця
Слободян Л.А. провести законні дії по
виконанню рішення Ужгородського
міського суду від 08.10.2001 року за
виконавчими провадженнями по
виконавчому листу № 2-271/01. Дане рішення
набуло законної сили 07.08.2003 року.
Виконавчий лист № 2-271 від 08.10.2001 року
було повернуто до МВ ДВС Ужгородського
міського суду за підставами які не
залежали від стягувача, у зв'язку з цим
постанова про відмову у відкритті
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-271 від 08.10.2001 року
з зв'язку із відсутністю заяви
стягувача станом на 26.04.2005 року, є такою
що порушує права стягувачки, а
постанова від 26.04.2005 року скасована цим
рішенням. У даній постанові суду
зазначено, що за рішенням від 06 грудня
2002 року, виконавчий лист № 2-271, виданий
08.10.2001 року був не в повній мірі
виконаний відповідачем, хоча за
судовим рішенням від 06.12.2002 року таке
зобов'язання державному виконавцю
Слободян Л.А. вже присуджувалося, отже
суд своєю постановою від 05 травня 2006
року, зобов'язав ДВС м. Ужгорода вжити
заходи до повного виконання
виконавчого листа № 2-271, виданого 08.10.2001
року, для чого направити виконавчий
лист № 2-271 виданого 08.10.2001 року
Ужгородським міським судом - в ДВС м.
Ужгорода для виконання ( а.с.212 Т.2)

13 липня 2006 року Ухвалою Апеляційного
суду Закарпатської області постанова
від 05.06.2006 року залишена без змін. (
а.с.213, Т.2).

15 серпня 2006 року Ужгородським
міськрайонним судом замінено сторону
виконавчого провадження у зв'язку з
ліквідацією боржника ЗОУ державного
регулювання виробництва та обігу
алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну
України із покладанням обов'язків по
виконанню рішення суду від 08.10.2001 року,
виконавчого листа № 2-271/01 від 08.10.2001
року пр. поновлення на роботі та
стягнення зарплати за весь час
вимушеного прогулу ( а.с. 217 Т.2).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду від 11.12.2006 року, виконавчий лист №
2-271/01 від 08.10.2001 року було визнано та
ким, що не підлягає виконанню, оскільки
суд вважав, що рішення від 08.10.2001 року
виконано в повному обсязі.

17.04.2008 року дане рішення за Ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області скасовано з направленням
матеріалів на новий розгляд.

13 липня 2009 року при новому розгляді
справи ухвалою того ж суду заяву
регіонального відділення Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України в
Закарпатській області відхилено.

01.12.2009 року Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 01.12.2009 року
апеляційне провадження у справі про
оскарження ухвали Ужгородського
міськрайонного суду віз 13.07.2009 року
закрито.

Постановою МВ ДВС від 07.05.2008 р. про
відновлення виконавчого провадження,
було відновлено примусове виконання
виконавчого листа виконавчого листа №
2-271/01 виданого від 08.10.2001 р. про
поновлення позивача ОСОБА_2 на роботі і
стягнення на її користь зарплати за час
вимушеного прогулу, тобто рішення
Ужгородського міського суду від 08.10.2001
р., ухвали Ужгородського
міськрайонного суду від 15.08.2006 р.

З аналізу вищезазначених обставин та
судових рішень, суд зазначає, що діям,
як і є предметом спору у дані справі вже
надавалася оцінка, зокрема рішенням
від 06.12.2002 року, 05.06.2006 року, де права
позивачки були повністю відновлені за
даними судовими рішеннями, тому суд
приходить до висновку, що
адміністративній позов в частині
вимог позивача щодо продовження у
червні 2003 року - виконання виконавчого
провадження від 08.08.2002 р. з виконання
ухвали суду від 05.07.2002 р. із виконавчим
листом № 2-271 виданого судом 06.08.2002 р. не
підлягає до задоволення із цих підстав
також.

Крім того, 11.01.2010 року на виконання
Ужгородського МВ ДВС надано
повідомлення Ужгородського
міськрайонного суду, до якого додано
виконавчий лист № 2-271/01 виданий 08.10.2001
року Ужгородським міським місцевим
судом, що слідує із листа прокурора
міста Ужгород, ( а.с. 223 Т.2).

13.01.2010 року працівниками Ужгородського
МВ ДВС здійснено вихід на місце
розташування боржника, де в
присутності керівника Регіонального
управління департаменту складено акт
державного виконавця, яким засвідчено,
що рішення суду не виконано, керівнику
боржника вручено зобов'язання про
виконання рішення суду у строк до 18.02.2010
року.

15 червня 2010 року, Ухвалою
Закарпатського окружного
адміністративного суду замінено
сторону виконавчого провадження у
зв'язку з ліквідацією боржника
Закарпатського обласного управління
державного регулювання виробництва та
обігу алкоголю і тютюну
Держалкогольтютюну України та
реорганізацією визначеного
правонаступника Регіонального
управління Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і
контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної
податкової адміністрації України в
Закарпатській обл. на Регіональне
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України у Закарпатській обл., із
покладенням на нього обов'язків по
виконанню рішення Ужгородського
міського суду Закарпатської обл. від
08.10.2001р., виконавчого листа № 2-271/01 від
08.10.2001р., ухвали Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 15.08.2006 року про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу та
середнього заробітку, на користь
заявниці згідно з чинним
законодавством.

01 червня 2011 року начальником
управління Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв
і тютюнових виробів ДПА України у
Закарпатській області видано Наказ №
03-0 "Про поновлення на роботі ОСОБА_2" (
а.с. 239, Т.2), в якому зазначено, що на
виконання рішення Ужгородського
міського суду Закарпатської області
від 08.10.2001 року по справі № 2-271/2001,
Ухвали Ужгородського міського суду
від 16.10.2001 року по справі № 2-271/2001,
виконавчого листа № 2-271/01 від 08 жовтня
2001 року, Ухвали Ужгородського
міськрайонного суду від 15 серпня 2006
року по справі № 2а-46/06, Ухвали
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 червня
2010 року по справі " 2в-6/09/0770 у зв'язку з
ліквідацією Закарпатського обласного
управління державного регулювання
виробництва та обігу алкоголю і
тютюну на підставі Указу Президента
України від 11 липня 2001 року № 510/2001,
постанови Кабінету Міністрів України
від 07 серпня 2001 року № 940 наказано
поновити ОСОБА_2 на посаді головного
державного податкового інспектора
відділу ліцензування роздрібної
торгівлі алкогольними напоями і
тютюновими виробами Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА України у Закарпатській
області з 29 серпня 2000 року. Підстава:
рішення Ужгородського міського суду
Закарпатської області від 08.10.2001 року
по справі № 2-271/2001, Ухвала
Ужгородського міського суду від 16.10.2001
року по справі № 2-271/2001, виконавчий лист
№ 2-271/01 від 08 жовтня 2001 року, Ухвала
Ужгородського міськрайонного суду
від 15 серпня 2006 року по справі № 2а-46/06,
Ухвала Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 червня
2010 року по справі " 2в-6/09/0770 .

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження», ( в
редакції чинній на час винесення
державним виконавцем процесуальних
рішень чи вчинення виконавчих дій)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 11 цього Закону, визначені
обов'язки і права державних виконавців,
- державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 25 даного
Закону, державний виконавець здійснює
виконавчі дії по виконанню рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим законом порядку.

Згідно з ст. 5 цього Закону,
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Стаття 77 вказаного Закону,
встановлює правила виконання рішення
про поновлення на роботі, а саме даною
статтею передбачено, що рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника виконується негайно.
Виконання рішення вважається
завершеним з моменту фактичного
допущення зазначеного працівника до
виконання попередніх обов'язків на
підставі відповідного акта органу, що
прийняв незаконне рішення про
звільнення або переведення працівника.
У разі невиконання власником або
уповноваженим ним органом (посадовою
особою) рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного працівника державний
виконавець застосовує до них штрафні
санкції та інші заходи, передбачені цим
Законом.

Як вбачається із змісту ст. 77 Закону
України «Про виконавче провадження»,
нею визначено певні особливості та
правила виконання рішень про
поновлення на роботі, а саме те, що таке
рішення виконується негайно та
визначає момент, коли виконання
рішення є завершеним.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження" виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом. Про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

В частині 1 статті 2 КАС України,
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У відповідності до вимог статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Згідно зі
статтею 86 цього Кодексу суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Щодо не продовження виконання
виконавчих проваджень від 22.10.2001 р. і
31.01.2002 р. з виконання рішення суду від
08.10.2001 року, то судом зроблений
наступний висновок.

Оскільки, позивача було поновлено на
роботі за виконавчим листом № 2-271 від
08.10.2001 року, тільки 01 червня 2011 року, та з
аналізу вищевказаних обставин, суд
приходить до переконання, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню в частині визнання
протиправними дій МВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
щодо не продовження виконання
виконавчого провадження від 22 жовтня
2001 року з виконання виконавчого листа
№ 2-271 від 08.10.2001 року тільки в частині -
поновлення ОСОБА_2 на посаді головного
спеціаліста по ліцензуванню відділу
контролю за обігом спирту, алкогольних
напоїв, та тютюнових виробів
Закарпатського обласного управління
державного регулювання виробництва та
обігу алкоголю та тютюну, що грубо
порушило трудові права позивача та
призвело до несвоєчасного виконання
рішення суду від 08.10.2001 року.

В решті позовних вимог
адміністративний позов не підлягає до
задоволення, спростований належними та
допустимими доказами із підстав
визначених у мотивувальній частині
рішення.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Міського відділу Державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про визнання
протиправними дій - задоволити
частково.

Визнати дії МВ ДВС Ужгородського
міськрайоного управління юстиції в
частині не продовження виконання
виконавчого провадження від 22 жовтня
2001 року з виконання виконавчого листа
№ 2-271 від 08.10.2001 року в частині
поновлення ОСОБА_2 на посаді головного
спеціаліста по ліцензуванню відділу
контролю за обігом спирту, алкогольних
напоїв, та тютюнових виробів
Закарпатського обласного управління
державного регулювання виробництва та
обігу алкоголю та тютюну -
протиправними.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено 08
вересня 2014 року.

СуддяТ.В. Скраль