Справа № 817/2283/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2283/14

27 серпня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю
секретаря судового засідання Сисун Н.В.
та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
комбінат будівельних матеріалів"
про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
звернулася до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
комбінат будівельних матеріалів" про
стягнення податкового боргу в сумі
15700,62 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, в позовній заяві
просив суд справу розглядати без
участі представника.

Відповідач в судове засідання не
прибув, заперечень на адміністративний
позов не подав, причини неприбуття суду
не повідомив. На адресу відповідача
надсилались копії ухвал про відкриття
провадження у справі, про призначення
справи до судового розгляду та
повідомлення-виклик до суду. Однак, на
адресу суду повернувся конверт з
відміткою поштового відділення про
повернення за закінченням терміну
зберігання (а.с.24).

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України,
відповідач вважається повідомленим
про дату, час і місце судового розгляду
належним чином.

Керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе вирішувати справу на
підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Рівненський комбінат будівельних
матеріалів" зареєстроване як юридична
особа 23.06.2005 року (а.с.3) та перебуває на
обліку як платник податків у ДПІ у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області.

Згідно даних обліку позивача, за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
комбінат будівельних матеріалів"
рахується заборгованість з орендної
плати за землю з юридичних осіб в сумі
15700,62 грн., яка виникла на підставі:

- податкової декларації № від
20.02.2014 року на суму 10074,36 грн., в т.ч. по
строкам сплати: 30.03.2014 року - 2518,59 грн.,
30.04.2014 року - 2518,59 грн., 30.05.2014
року - 2518,59 грн., 30.06.2014 року - на суму 2518,59
грн.;

- уточнюючої податкової декларації №
від 11.03.2014 р. на суму основного
платежу 5214,15 грн., в т.ч. по строкам
сплати: 11.03.2014 року - 1042,83 грн., 30.03.2014 року
- 1042,83 грн., 30.04.2014 року - 1042,83 грн., 30.05.2014
року - 1042,83 грн., 30.06.2014 року - 1042,83 грн.,
суму штрафних санкцій 31,28 грн. та суму
пені 2,01 грн.;

- податкового повідомлення-рішення №
від 13.06.2014 року на суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 378,82 грн.

Вказані обставини підтверджені
дослідженими у судовому засіданні
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи (а.с.9-16).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 та п. 36.1.
ст. 36 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 57.1. ст. 57 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу положень п. 57.3. ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Оскільки доказів оскарження та
скасування вказаного податкового
повідомлення-рішення не надано,
грошове зобов'язання визначене
вказаним рішенням, набуло статусу
узгодженого.

Таким чином, податкове зобов'язання
відповідача в сумі 15700,62 грн. є
узгодженим. Проте, вказане податкове
зобов'язання платником податків не
сплачувалось.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Враховуючи ту обставину, що 05.07.2011 року
платнику податків виставлялась
податкова вимога форми "Ю" № 594 на суму
податкового боргу в розмірі 10969,39 грн.,
отримана відповідачем 08.07.2011 року,
після чого сума податкового боргу
змінилася, але податковий борг не був
погашений в повному обсязі то підстав
для надіслання додаткової податкової
вимоги не виникало, однак процедура
стягнення вважається дотриманою (а.с.8).

Станом на дату розгляду справи судом
відповідачем доказів сплати
податкової заборгованості в сумі 15700,62
грн. не надано.

Пунктом 41.2. ст. 41 Податкового кодексу
України встановлено, що органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

У відповідності з п. 95.1. ст. 95
Податкового кодексу України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення
повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 КАС України з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
комбінат будівельних матеріалів" () на користь місцевого
бюджету м.Рівне податкову
заборгованість в сумі 15700,62 грн.
(П'ятнадцять тисяч сімсот грн. 62 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Гломб
Ю.О.