Справа № П/811/2484/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/2484/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючої - судді Нагібіної Г.П.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії , -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд визнати
протиправною та скасувати вимогу №Ф-4-25
від 02.06.2014 року, прийняту
Маловисківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області, зобов'язани
відповдіача не здійснювати
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
після внесення змін до Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" позивач
звільнений від сплати єдиного внеску,
оскільки є пенсіонером за віком, а
відтак вважає вимогу про сплату боргу
Представник позивача надав суду заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце судового розгляду справи,
був повідомлений належним чином,
заперечень до позову, надав заяву про
розгляд справи без його участі.
За приписами частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України від 06.07.2005 року
№2747-ІV (далі КАС України) у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.
Згідно з частиною шостою цієї ж статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали та
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
ОСОБА_1 (далі позивач) зареєстрований як
фізична особа - підприємець, що
підтверджується випискою з ЄДРПОУ
(а.с.7) та є пенсіонером за віктом (а.с.4).
Відповідачем 02.06.2014 р. винесено вимогу
про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4-25 на
суму 3308,32 грн. (далі оскаржуване
рішення, а.с.6).

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від №
2464 від 08.07.2010 (далі - Закон № 2464) регулює
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини 1
статті 4 Закону №2464 платниками єдиного
внеску є, у тому числі: фізичні особи -
підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцям, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту).

Судом встановлено, що позивач
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та сплачує єдиний
податок.

Оскаржувана вимога про сплату боргу
сформована відповідачем з огляду на те,
що позивач на кінець звітного періоду
мав недоїмку зі сплати страхових
внесків у зв'язку з несплатою ним
єдиного внеску у розмірі 3308,32 грн.

В силу приписів пункту 6.2. Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої Наказом Міндоходів
України від 09.09.13 № 455 (далі - Інструкція
№455), сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена
платниками у строки, визначені
відповідно до Закону підпунктом 6
пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2,
підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2
пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції,
обчислена органами доходів і зборів у
випадках, передбачених Законом, є
недоїмкою.

Згідно пункту 6.4. Інструкції №455 вимога
про сплату боргу формується на
підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників.

Пунктом 6.3. Інструкції №455 встановлено,
що органи доходів і зборів надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках: якщо дані
документальних перевірок результатів
діяльності платника про суми доходу
(прибутку) фізичних осіб - підприємців
чи осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, свідчать про донарахування
сум єдиного внеску органами доходів і
зборів у повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті; якщо платник має на
кінець календарного місяця недоїмку зі
сплати єдиного внеску; якщо платник має
на кінець календарного місяця борги зі
сплати фінансових санкцій.

Таким чином, у разі несплати у
добровільному порядку сум страхових
внесків, орган доходів і зборів формує
вимогу, яку надсилає на адресу платника
єдиного внеску, з метою стягнення суми
боргу у примусовому порядку, при цьому
така вимога, у випадку її узгодження
набуває статусу виконавчого документу.

За приписами частини 4 статті 4 особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 статті 4
Закону №2464-VI, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV
(далі Закон № 1058-IV) встановлено
наступні види пенсійних виплат:
1)пенсія за віком; 2)пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3)пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Аналогічні види пенсії визначені і в
постанові Пенсійного фонду України від
25.03.2011 року №8-5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04 квітня
2011 року за №449/19187. Тобто, законодавець
встановив вичерпний перелік видів
пенсій, одним із яких є пенсія за віком,
яка не розділена за підвидами.

Відповідно до статті 12 Закону №1058-VI
особи, які досягли 16-річного віку та не
належать до кола осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню відповідно до
статті 11 цього Закону, у тому числі
іноземці та особи без громадянства, які
постійно проживають або працюють на
території України, громадяни України,
які постійно проживають або працюють
за межами України, якщо інше не
встановлено міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, мають право на
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Зазначені особи можуть брати
добровільну участь у солідарній
системі або в накопичувальній системі
пенсійного страхування, або одночасно
в обох системах відповідно до
укладеного договору про добровільну
участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі - договір
про добровільну участь) згідно із
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Таким чином, особи які не підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню можуть брати
добровільну участь у солідарній
системі або в накопичувальній системі
пенсійного страхування, або одночасно
в обох системах. У такому разі вони
подають до органу доходів та зборів за
місцем проживання відповідну заяву в
порядку та за формою, встановленими
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

На момент розгляду справи по суті у
суду відсутні докази на підтвердження
факту укладення договору про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування між ОСОБА_1 та
Маловисківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області.

Враховуючи, що позивач є пенсіонером,
отримує пенсію за віком та не укладав
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування з
Маловисківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області, суд дійшов
висновку, що вимога Маловисківської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
02.06.2014 року №Ф-4-25 на суму 3308,32 грн. є
протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача, заперечень проти позову
відповідач суду не надав.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання Маловиськівську ОДПІ не
нараховувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, суд зазначає
наступне.

Вчинення дій суб'єктом владних
повноважень є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції.

Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства
України, як то захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення.

Отже, позивач просить суд заборонити
вчиняти певні дії, які спрямовані на
майбутнє, що виходить за межі
повноважень суду.

З огляду на вищевикладене, суд
зазначає, що вимога позивача в цій
частині не підлягає задоволенню через
відсутність порушення прав діями
відповідача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем документально підтверджена
сплата судового збору в розмірі 260,28
грн., що підтверджується квитанціями
від 09.07.2014 р. та від 29.07.2014 р. (а.с.2,10).

Оскільки суд дійшов про часткове
задоволення позовних вимог, а тому суд
вважає, що сума сплаченого судового
збору у розмірі 182,70 грн. має бути
повернена позивачу.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 86, 87, 94, 158, 163-165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу №Ф-4-25 від 06
червня 2014 року, прийняту
Маловисківською об'єднаною державною
податковою інспекцією головного
управління Міністерства доходів і
зборів України.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити ОСОБА_1 з Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 182,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови суду, апеляційної
скарги через Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна