Справа № 725/4589/14-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/4589/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2014 року Першотравневий районний суд
м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Чернівецької митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання незаконною та скасування
постанови в справі про порушення
митних правил №0601/40802/14 від 25 липня 2014
року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із вищевказаним
адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконною та скасувати
постанову в справі про порушення
митних правил від 25 липня 2014 року та
справу закрити за відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

В обґрунтування позову вказував, що 25
липня 2014 року в.о. начальника
Чернівецької митниці Міндоходів
Салагор М.М. розглянувши матеріали
справи про порушення митних правил
№0601/40802/14, виніс постанову, згідно якої
його визнано винним у вчиненні
порушень митних правил, передбачених ч.
3 ст. 469 та ч. 3 ст. 481 МКУ та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Однак, вважає що його вина не доведена
та не підтверджена доказами, оскільки
під час винесення оскаржуваної
постанови не враховано всіх обставин
справи, розгляд матеріалів проведено у
його відсутності як особи, яка
притягується до відповідальності й
відповідно не забезпечено права на
захист та допущено інші порушення, у
звязку із чим вважає постанову
необґрунтованою та такою, що підлягає
скасуванню.

Також вказував на те, що автомобіль ним
було ввезено на митну територію
України 18 вересня 2012 року.
Згідно ч. 1 ст. 380 МК України, на митну
територію України дозволено ввозити
транспортні засоби особистого
користування на строк до одного року.
Тому термін перебування транспортного
засобу на території України закінчився
18.09.2013 року, й відповідно наступного дня
розпочався перебіг строку притягнення
його як винної особи до
адміністративної відповідальності,
який закінчився 19 березня 2014 року
(шість місяців з дня вчинення).

Тому вважає, що притягнення його до
відповідальності після закінчення
строку, передбаченого ч. 1 ст. 467 МКУ, є
порушенням порядку розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

Крім того, вважає що посадовою особою
Чернівецької митниці Міндоходів
порушено процесуальний порядок
розгляду справи про порушення митних
правил.

Зокерема, у протоколі про порушення
митних правил №0601/40802/14, складеному 3
липня 2014 року державним інспектором
ВМО №5 п/п Вадул-Сірет Чернівецької
митниці Міндоходів і зборів Баланюк
І.І. визначено місце та час проведення
розгляду справи - 25 липня 2014 року
о 15. год. 00 хв., Чернівецька область,
Глибоцький район, с. Черепківці, вул.
Привокзальна, 3Б, ст. Вадул-Сірет,
однак розгляд справи було проведено за
іншою адресою - м. Чернівці,
вул. Руська, 248М, у звязку із чим його
позбавлено можливості бути пірисутнім
під час розгляду даної справи й
відповідно порушеного право на його
захист.

Крім того, при винесенні постанови в.о.
начальника Чернівецької митниці
Салагор М.М. не в повному обсязі та не
обєктивно дослідив всі обставини
справи, не встановив обставин, що
пом`якшують відповідальність особи, та
обставин звільнення його від
адміністративної відповідальності;
обставин, що сприяли вчиненому, зокрема
ДТП за участю транспортного засобу,
який ввезено ним на територію України.

Посилаючись на вказане, просив визнати
незаконною та скасувати постанову в
справі про порушення митних правил від
25 липня 2014 року, а справу закрити за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав та просив в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю,
обґрунтовуючи тим, що вина ОСОБА_1 в
порушенні митних правил за ч. 3 ст. 469 та
ч. 3 ст. 481 МК України підтверджується
протоколом про порушення митних
правил, його письмовими поясненнями,
постановою та іншими матеріалами
справи.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
а також дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо тощо.

Частиною 1 статті 69 КАС України
встановлено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 1 статті 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування

Статтею 530 Митного кодексу України
встановлено, що законність та
обґрунтованість постанови митниці у
справі про порушення митних правил
можуть бути перевірені судом або
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державної митної
справи.

Відповідно до ст. 531 Митного кодексу
України підставами для скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення митних правил або про
припинення провадження у справі про
порушення митних правил є: відсутність
у діях особи, яка притягується до
відповідальності, ознак порушення
митних правил; необ'єктивність або
неповнота провадження у справі або
необ'єктивність її розгляду;
невідповідність викладених у
постанові висновків фактичним
обставинам справи; винесення постанови
неправомочною особою, безпідставне
недопущення до участі в розгляді
справи особи, притягнутої до
відповідальності, або її представника,
а також інше обмеження прав учасників
провадження у справі про порушення
митних правил та її розгляду;
неправильна або неповна кваліфікація
вчиненого правопорушення; накладення
стягнення, не передбаченого цим
Кодексом.

Судом встановлено, що постановою в
справі про порушення митних правил
№0601/40802/14, винесеною 25 липня 2014 року в.о.
начальника Чернівецької митниці
Міндоходів, ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 469 та ч. 3 ст. 481 Митного
кодексу України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 17000 грн.

Як убачається зі змісту оскаржуваної
постанови про порушення митних правил,
18 вересня 2012 року ОСОБА_1 ввезено на
митну територію України через митний
пост «Росошани» Чернівецької митниці в
режимі тимчасового ввезення
транспортний засіб марки «Ауді-100»,
кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер
НОМЕР_2 на термін до 18 вересня 2013 року.

Разом з тим, як вбачається з
оскаржуваної постанови, станом на
03.07.2014 року громадянин Росії ОСОБА_1 не
вивіз з митної території України
вищевказаний автомобіль.

В своєму поясненні від 01.07.2014 року
ОСОБА_1 вказував на те, що 25.09.2012 року
вищевказаний автомобіль потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду та був
залишений ним на місці ДТП. Де на даний
час знаходиться автомобіль марки
«Ауді-100», кузов НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2 йому не відомо. На
підтрвердження факту ДТП гр. Росії
ОСОБА_1 надав копії довідки від 25.09.2012
року №082278, видану відділом ДАІ з
обслуговування адміністративної
території м. Чернівці, згідно якої
водій ОСОБА_1, керуючи зазначеним вище
транспортним засобом 25.09.2012 року в м.
Чернівці за адресою: вул. Александрі, 141,
допустив наїзд на електроопору, в
результаті чого автомобіль отримав
значні пошкодження.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 481 МК України
пперевищення строку тимчасового
ввезення товарів на митну територію
України або строку тимчасового
вивезення товарів за межі митної
території України більше ніж на десять
діб тягне за собою накладення штрафу в
розмірі однієї тисячі
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно із вимогами ст.11 Закону України
«Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України» від 13 вересня 2001
року № 2681-III тимчасове ввезення
транспортних засобів дозволяється
громадянам-нерезидентам для власних
потреб терміном до одного року. Цей
термін може бути продовжено Державною
митною службою України або
уповноваженими Державною митною
службою України митними органами з
урахуванням гуманітарної, наукової,
господарської та інших видів
діяльності громадян, які ввезли такі
транспортні засоби».

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу
України від 13.03.2012 №4495-VI дозволяється
тимчасове ввезення
громадянами-нерезидентами на митну
територію України транспортних
засобів особистого користування на
строк до одного року. Обов'язковою
умовою допуску зазначених
транспортних засобів до тимчасового
ввезення на митну територію України є
реєстрація цих транспортних засобів в
уповноважених органах іноземних
держав, що підтверджується відповідним
документом.

Разом з тим, ОСОБА_1 станом як станом на
18 березня 2013 року так і станом на 3 липня
2014 року не вивіз за межі митного
кордону України вищевказаний
автомобіль й відповідно перевищив
строк тимчасового ввезення автомобіля
марки «Ауді-100», кузов НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2 на митній
території України, більше ніж на десять
діб.

Щодо доводів адміністративного позову
про те, що вищезазначений автомобіль,
не був вивезений ОСОБА_1 у строк до 18
березня 2013 року за межі митної
території України, у зв'язку із його
повною загибеллю в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, суд
виходив з наступного.

Нормами Митного кодексу України
встановлена пряма заборона на передачу
права користування тимчасово
ввезеними транспортними засобами,
зокрема, це передбачено частиною 4
статті 380 Митного кодексу України, у
відповідності до якої встановлено, що
тимчасово ввезені транспортні засоби
особистого користування можуть
використовуватися на митній території
України виключно громадянами, які
ввезли зазначені транспортні засоби в
Україну, для їхніх особистих потреб.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 380 МК
України у разі втрати чи повного
зіпсування тимчасово ввезених
транспортних засобів особистого
користування внаслідок аварії або дії
обставин непереборної сили перебіг
строку тимчасового ввезення
зупиняється за умови надання органам
доходів і зборів власниками таких
транспортних засобів достатніх
доказів їх втрати чи зіпсування.

Таким чином, посилання позивача про те,
що 25.09.2012 року вищевказаний автомобіль
потрапив у дорожньо-транспортну
пригоду та був залишений ним на місці
ДТП, що також підтверджується довідкою
від 25.09.2012 року №082278, виданою відділом
ДАІ з обслуговування адміністративної
території м. Чернівці, не звільняє
ОСОБА_1 від відповіальності за
перевищення строку тимчасового
ввезення на митну територію України
та не звільняє його від
відповідлальності встанволеної
законом.

Крім того, позивач, не зважаючи на те, що
був попереджений про умови тимчасового
ввезення транспортного засобу та йому
були роз'ясненні наслідки порушення
строків тимчасового ввезення
транспортного засобу на митну
територію України (а.с 40), у зв'язку із
втратою внаслідок ДТП транспортного
засобу до органу доходів і зборів не
звернувся та не повідомив у
визначеному законом порядку про
втрату транспортного засобу, а також не
надав відповідачу доказів про втрату
транспортного засобу, що давало б
можливість для зупинення перебігу
строку тимчасового ввезення такого
транспортного засобу.

Так, ч. 3 ст. 469 МК України передбачена
відповідальність за втрату товарів,
митне оформлення яких не закінчено.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що митним органом
обґрунтованого встановлено, що ОСОБА_1
допустив перевищення строку вивезення
товарів за межі митної території
України більше ніж на десять діб,
відповідальність за яке передбачена ч.
3 ст. 481 МК України, а також втрату
товару, митне оформлення якого не
закінчено, тому в його діях вбачаються
ознаки порушень митних правил,
передбачених ч. 3 ст. 469 та ч. 3 ст.481 МК
України й відповідно митним органом
було з'ясовано усі обставини, які мали
істотне значення для правильного
вирішення справи про адміністративне
правопорушення, опис обставин,
викладених у протоколі про
адміністративне правопорушення та в
постанові є достатнім, для
встановлення вини правопорушника.

Щодо посилань позивача на недотримання
при розгляді протоколу про порушення
митних правил та під час прийняття
оскаржуваної постанови положень
митного законодавства в частині не
дотримання наданих йому відповідно
до ст. 498 МК України прав як особи, яка
притягується до відповідальності,
зокрема права на перекладача та права
на особисту участь під час розгляду
справи, то суд їх вважає
безпідставними виходячи з наступного.

Згідно ст. 498 МК України особи, які
притягуються до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, та власники товарів,
транспортних засобів, зазначених у
пункті 3 статті 461 цього Кодексу
(заінтересовані особи), під час
розгляду справи про порушення митних
правил у органі доходів і зборів або
суді мають право знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, одержувати копії рішень,
постанов та інших документів, що є у
справі, бути присутніми під час
розгляду справи у органі доходів і
зборів та брати участь у судових
засіданнях, подавати докази, брати
участь у їх дослідженні, заявляти
клопотання та відводи, під час розгляду
справи користуватися юридичною
допомогою захисника, виступати рідною
мовою і користуватися послугами
перекладача, давати усні і письмові
пояснення, подавати свої доводи,
міркування та заперечення, оскаржувати
постанови органу доходів і зборів, суду
(судді), а також користуватися іншими
правами, наданими їм законом.

Дані права позивачу, зокрема й право на
перекладача, були роз'яснені ОСОБА_1
під час складання протоколу про
порушення митних правил № 0601/40802/2014 від
3 липня 2014 року, що
підтверджується його підписами в
протоколі.

Крім того, позивача було повідомлено
про місце дату та час розгляду справи.
Про вказані факти свідчать особисті
підписи ОСОБА_1 в протоколі про
порушення митних правил, а також
підтверджується вчиненим власноручно
позивачем записом про те, що розгляд
справи він просить провести у його
відсутності (а.с. 17-18).

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1
ст.467 МК України якщо справи про
порушення митних правил відповідно до
статті 522 цього Кодексу розглядаються
органами доходів і зборів,
адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а у разі розгляду органами доходів і
зборів справ про триваючі порушення
митних правил, у тому числі передбачені
статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не
пізніше, ніж через шість місяців з дня
виявлення цих правопорушень.

Вказану норму слід розуміти так, що у
разі виявлення триваючого порушення
митних правил, в тому числі,
передбачених ст. ст. 469 та 481 МК України,
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня виявлення цих
правопорушень.

Як було встановлено судом, про факт
порушення ОСОБА_1 термінів тимчасового
ввезення транспортного засобу
відповідачу стало відомо 23 жовтня 2013
року, що підтверджується відомостями з
електронного журналу пасажирського
пункту пропуску, відповідно до яких
внесено орієнтування про порушення
ОСОБА_1 терміну тимчасового ввезення
на 1 рік транспортного засобу (а.с. 42) та
саме з цієї дати митному органу стало
відомо про порушення ОСОБА_1 митних
правил й відповідно з цієї дати слід
обраховувати початок перебігу
шестимісячного строку,
передбачениного ч.1 ст.467 МК України,
протягом якого на особу може бути
накладено адміністративне стягнення,
однак протокол у відношенні ОСОБА_1
складено 3 липня 2014 року та до
адмінстативної відповідальності
притягнуто 25 липня 2014 року.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути
розпочато, а розпочате підлягає
закриттю у зв'язку із закінчення на
момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу.

Таким чином, ураховуючи той факт, що
на момент розгляду посадовою особою
митного органу даного протоколу про
порушення митних прави строк
притягнення позивача до
відповідальності закінчився, що не
було враховано митним органом, суд
вважає, що постанова від 25 липня 2014 року
винесена не об`єктивно, без урахування
всіх обставин справи й відповідно
підлягає скасуванню, а провадження у
справі закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247
КУпАП у зв'язку з закінченням на день
її розгляду строків накладення
адміністративного стягнення.

Керуючись Законом України
«Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України», ст.ст.7, 33, 380, 458, 466,
467,469, 481, 486, 498, 522-527, 530 - 533 МК України,
ст.ст. 2, 6, 11, 18, 71, 104-106, 162 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову в справі про порушення
митних правил від 25 липня 2014 року
№0601/40802/14 про визнання ОСОБА_1 винним у
вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 469
та ч. 3 ст. 481 МК України та накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу в розмірі 17000 грн. -
скасувати.

Провадження в справі про
порушення митних правил, передбачених
ч. 3 ст. 469 та ч. 3 ст. 481 МК України
закрити у зв'язку із закінченням строку
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення.

Постанова остаточна та
оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Піхало Н. В.