Справа № 2а/2314/513/12
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Казидуб О.Г.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області на
постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11.10.12р. у справі
№2314/7082/12, №2314/513/12 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
визнання протиправною відмову та
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання дій відповідача щодо відмови
у призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку №2
протиправними та зобов'язання
відповідача призначити позивачу
пенсію за віком на пільгових умовах по
Списку №2 починаючи з дня досягнення
пенсійного віку - з 15.02.10р. з
урахуванням періоду роботи з 29.09.80р. по
11.02.85р., з 01.06.92р. по 31.07.97р.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11.10.12р.
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального права та винести нову
про відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
відповідач позбавлений можливості
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах при відсутності
результатів атестації робочого місця.

Розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 29.09. 1980р. по 11.02.1985 р. працював у
ВАТ «Азот» апаратником
багатостадійного синтезу та виконував
роботи з ведення та обслуговування
технологічного процесу в цеху
виробництва іонообмінних смол, повний
робочий день, з шкідливими умовами
праці, що становить 4 роки 4 місяці 11
днів.

З 01.06.1992 р. по 31.07.1997 р. позивач працював у
ТОВ «Будівельно-монтажного управління
№7» футерувальником і виконував
облицювальні та футерувальні роботи по
хімічному захисту технологічного
устаткування в закритому діючому
прядильному цеху №1 ВАТ «Черкаське
хімволокно» повний робочий день, з
особливо шкідливими умовами праці, що
становить 6 роки, 1 місяць, 22 дні.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про призначення йому пільгової
пенсії за віком за Списком №2 додавши
наступні документи: довідку ВАТ «Азот»
від 17.02.09р. № 40 - УК про роботу, що
передбачена Списком №1, з 29.09.1980 по
11.02.1985 на посаді апаратчика
багатостадійного синтезу; довідку
архівного відділу Черкаської міської
ради від 01.02.10р. № 220 про роботу в ОП
Будівельно - монтажне управління № 7 на
посаді футерувальника, де зазначено, що
ОСОБА_2 відпрацював з 01.06.1992 по 31.12.1996
року (896 днів або 3 роки 06 місяців 06 днів),
наказ від 23.11.1995 № 81 ОП Будівельно -
монтажного управління № 7 "Про
результати атестації робочих місць за
умовами праці для визначення права на
пільгове пенсійне забезпечення";
перелік робочих місць, виробництв,
робіт, професій та посад, робітникам
яких підтверджено право на пільгове
пенсійне забезпечення по Списку № 1 та
№ 2; довідку архівного відділу
Черкаської міської ради від 17.03.2009 № 697
про роботу у ВАТ "Черкасихімременерго"
на посаді слюсаря - ремонтника з
ремонту апаратурного обладнання з
19.02.1985 по 12.03.1986.

Відповідачем відмовлено позивачу у
підтверджені пільгового стажу роботи
на посаді футерувальника за період з
01.06.1992 по 31.12.1996, оскільки відсутні
документи щодо проведення атестації
робочого місця футерувальника в
кислотному цеху № 3, цеху регенерації
сірковуглецю, хімічному цеху № 2, ЦРС - 1,
ЦРС-ІІ.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, її не
проведення не може позбавити громадян
їх конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «б» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах зі шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442 затверджено
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці. Відповідно до
даного Порядку атестація робочих місць
за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим
Порядком та методичними
рекомендаціями щодо проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженими постановою
Міністерства праці України від 01
вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці та підпунктом 1.5 пункту 1
Методичних рекомендацій щодо
проведення атестації робочих місць за
умовами праці періодичність
проведення атестації робочих місць
визначається безпосередньо
колективним договором підприємства і
проводиться не рідше одного разу на 5
років.

Із Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці вбачається, що необхідними
умовами для виникнення у особи права на
пенсійне забезпечення на пільгових
умовах відповідно до пункту «б»
статті 13 Закону є формальна
констатація факту перебування особи на
посаді або виконання нею робіт, що
містяться у Списку № 2, а також
документальне підтвердження
зайнятості працівника за відповідною
професією за результатами атестації
умов праці, яке полягає у наявності
результатів атестації відповідного
робочого місця за умовами праці.
Документами, які підтверджують
результати атестації робочого місця за
умовами праці, можуть бути: карта умов
праці, наказ по підприємству про
затвердження переліку робочих місць,
виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; трудова книжка із записом
про витяг із зазначеного наказу або з
додатком такого витягу.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується позивачем, атестація
робочого місця футерувальника в
кислотному цеху № 3, цеху регенерації
сірковуглецю, хімічному цеху № 2, ЦРС - 1,
ЦРС-ІІ не проводилася, компетентний
висновок про умови роботи позивача в
цей період відсутній.

Враховуючи те, що суб'єкт владних
повноважень мав діяти в межах наданих
повноважень і відповідно до вимог
закону, який при призначенні пенсії за
списком № 2 вимагає висновок атестації
робочого місця, то не можна погодитися
з тим, що відповідач порушив права
позивача на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах при
відсутності результатів атестації
робочого місця у період з 01.06.1992 по
31.12.1996.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією, висловленою
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постанові від 10 вересня
2013 року по справі № 21-183а13.

За правилами частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч.1 ст. 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суду
дійшла висновку про скасування
постанови Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11.10.12р. у справі
№2314/7082/12, №2314/513/12 та ухвалення нової
постанови про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

П О С Т А Н
О В И В:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 11.10.12р. у справі №2314/7082/12,
№2314/513/12 - задовольнити.

Постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11.10.12р. у справі
№2314/7082/12, №2314/513/12 - скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області про визнання протиправною
відмову та зобов'язання вчинити дії -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М.

Головуючий суддя

Шелест С.Б.

Судді:

Романчук О.М

Глущенко Я.Б.