Справа № 230/7289/13-а (2а/230/153/13)
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Київ К/800/3176/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Іваненко Я.Л. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області на постанову
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 08.11.2013р. та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області з вимогами про
перерахунок пенсії.

Постановою Єнакіївського міського
суду Донецької області від 08.11.2013р.
позовні вимоги задоволено. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Єнакієве Донецької області щодо
невключення періодів роботи та
зобов'язано включити в пільговий стаж
позивача період роботи за Списком №1 з
22.08.1992р. по 22.11.1992р. на шахті
«Єнакіївська» Державного підприємства
«Орджонікідзевугілля» та з 28.03.2005р. по
13.12.2005р. на шахті «Комсомолець Донбасу»
з 20.12.2012р., зобов'язано провести
перерахунок пенсії з 20.12.2012р.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2013р.
апеляційну скаргу залишено без
задоволення, постанову Єнакіївського
міського суду Донецької області від
08.11.2013р. у справі залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з доведеності факту
пільгової роботи позивача на посаді
гірничого майстра та начальника
дільниці, яка віднесені до Списку №1, а
недотримання вимог нормативних актів
адміністрація шахти та покладених на
неї обов'язків з проведення атестації
робочих місць не може звужувати право
позивача на соціальний захист.

У касаційній скарзі представник УПФ з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову. Вказує на
те, що судами невірно застосовано чинне
законодавство щодо призначення
пільгової пенсії за віком,
передбаченої пунктом "а" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 03.11.2009р.
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком №1 згідно п. "а" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". При призначенні пенсії з
пільгового стажу позивача були
виключені періоди роботи з 22.08.1992р. по
22.11.1992р. на Державному підприємстві
«Орджонікідзевугілля» СП «Шахта
«Єнакіївська» та з 28.03.2005р. по 13.12.2005р. на
шахті «Комсомолець Донбасу».

Згідно з даними трудової книжки
позивач працював на шахті
«Енакієвська» начальником дільниці у
період з 11.08.1989р. по 22.04.1993р. На думку
Управління Пенсійного фонду України в
м. Єнакієве Донецької області, період
роботи з 22.08.1992р. по 24.11.1992р. не підлягає
зарахуванню до пільгового стажу у
зв'язку з не підтвердженням за цей
період права на пільгове пенсійне
забезпечення та відсутності атестації
робочих місць.

Судами також встановлено, що позивач
працював на шахті «Комсомолець
Донбасу» гірничим майстром з 25.10.2004р. по
19.10.2012р. За результатами атестації
робочих місць видавались накази №1191 к
від 14.09.1994р., №376 від 28.03.2000р., №1304 від
14.12.2005р. Рішенням
відповідача у справі до пільгового
стажу зараховано лише період роботи
позивача з 25.10.2004р. по 27.03.2005р. та з
14.12.2005р. по 30.11.2011р.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.

До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями, незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993р. № 637 затверджено порядок
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (далі -
Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Порядок проведення атестації робочих
місць затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р.
№ 442. В разі не проведення атестації,
якщо працівник набув права на
призначення пенсії на пільгових
умовах, то роботодавець зобов'язаний
провести атестацію його робочого місця
в повному обсязі. Відповідний період
роботи працівника зараховується до
пільгового стажу лише за обов'язкової
умови підтвердження зазначеного права
за результатами цієї атестації.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1992р. № 442, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці встановлено, що відповідальність
за своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємств, організацій.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Так, ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що відповідні
записи у трудовій книжці є достатніми і
належними доказами у підтвердження
факту роботи з шкідливими та важкими
умовами праці за Списком № 1 у спірний
період, що дає право позивачу на
призначення пільгової пенсії.

Враховуючи зазначене, рішення судів
відповідають дійсним обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права, судовій
практиці.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області відхилити, а
постанову Єнакіївського міського суду
Донецької області від 08.11.2013р. та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Іваненко Я.Л.