Справа № 810/4308/14
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року 810/4308/14

м. Київ

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючий - суддя
Журавель В.О., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у
місті Ірпені Київської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 (далі-позивач) з позовом до
Управління Держземагенства у місті
Ірпені Київської області
(далі-відповідач) про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача щодо ненадання витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
довідки про відсутність обмежень та
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку та про
зобов'язання відповідача надати витяг
з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, довідку про відсутність
обмежень та витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22
січня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про видачу
витягу з державного земельного
кадастру про наявність обмежень щодо
земельної ділянки позивача. Відповідач
запитуваних відомостей про земельну
ділянку не надав, відмову мотивував
відсутністю технічної можливості для
надання запитуваної інформації.
Позивач стверджує, що відповідач, на
якого покладено обов'язок ведення
земельного кадастру та надання
інформації, безпідставно відмовив у
наданні витягу та довідки з державного
земельного кадастру про земельну
ділянку.

Представник позивача подав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження,
позовні вимог підтримав повністю,
позов просив задовольнити повністю.

Відповідач проти позову заперечував,
просив суд у його задоволенні
відмовити, а розгляд справи просив
здійснювати без його участі.
Обґрунтував заперечення тим, що
відповідач не має технічної можливості
надати витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку у зв'язку
з тим, що індексно кадастрова карта
території, на якій розташована
земельна ділянка в АДРЕСА_1 до
національної кадастрової системи не
внесена.

Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку доказам, суд встановив наступні
обставини справи та правовідносини, що
склалися між сторонами.

ОСОБА_2 18.06.2009 за договором
купівлі-продажу земельної ділянки
придбав у ОСОБА_3 1/9 частину земельної
ділянки під номером АДРЕСА_1, загальною
площею 0,1500 га, кадастровий номер
:01:042:0039, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 та відкриття
спадщини до позивача, як спадкоємця,
перейшла ця земельна ділянка.

З метою юридичного оформлення
спадщини, позивач із заявою про
прийняття спадщини звернувся до
приватного нотаріуса Київського
міського округу ОСОБА_4, від якої
позивач отримав запит про надавання
документів від 21.01.2014 за №28/02-14/25/2013. Цим
запитом нотаріус просить видати ОСОБА_1
витяг із технічної документації про
нормативну грошову оцінку
успадкованої земельної ділянки, витяг
з Державного земельного кадастру та
довідку щодо відсутності або наявності
обмежень (обтяжень).

22 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась із
зазначеним запитом та заявою про
надання витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки до Управління
Держземагенства у місті Ірпені
Київської області.

25 січня 2014 року позивач отримав листа
Управління Держземагенства у місті
Ірпені Київської області за №01-01/107/14,
яким відповідач повідомив, що технічна
документація з нормативної грошової
оцінки земель селища Коцюбинське
розроблена на територію населеного
пункту у 2001 році. На
планово-картографічних матеріалах
новостворена вулиця Кооперативна не
відображена, тому управління не може
підготувати витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку на земельні ділянки.

Таким чином, у задоволені заяви
позивача та запиту нотаріуса
відповідачем було відмовлено.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачем у червні 2009 року
надавався витяг з технічної
документації про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами суд виходить з
наступного.

Підстави, порядок внесення та
отримання відомостей з Державного
земельного кадастру, у тому числі
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
визначено Земельним кодексом України,
Законом України "Про державний
земельний кадастр", Законом України
"Про оцінку земель" та іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими на їх основі.

Державний земельний кадастр - це єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами (стаття
1 Закону України "Про державний
земельний кадастр").

Статтею 194 Земельного кодексу
встановлено, що призначенням
державного земельного кадастру є
забезпечення необхідною інформацією
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування,
заінтересованих підприємств, установ і
організацій, а також громадян з метою
регулювання земельних відносин,
раціонального використання та охорони
земель, визначення розміру плати за
землю і цінності земель у складі
природних ресурсів, контролю за
використанням і охороною земель,
економічного та екологічного
обґрунтування бізнес-планів та
проектів землеустрою.

Згідно статті 3 Закону України "Про
державний земельний кадастр",
Державний земельний кадастр базується
на таких основних принципах:
обов'язковості внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти; об'єктивності,
достовірності та повноти відомостей у
Державному земельному кадастрі;
відкритості та доступності відомостей
Державного земельного кадастру,
законності їх одержання, поширення і
зберігання; безперервності внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру, що змінюються.

Статтею 5 Закону України "Про державний
земельний кадастр" встановлено, що
ведення Державного земельного
кадастру здійснюється шляхом:
створення відповідної державної
геодезичної та картографічної основи,
яка визначається та надається
відповідно до цього Закону; внесення
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру; внесення змін до
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру; оброблення та
систематизації відомостей про об'єкти
Державного земельного кадастру.

Внесення відомостей до Державного
земельного кадастру та користування
такими відомостями здійснюється
виключно на підставі та відповідно до
цього Закону. Забороняється вимагати
для внесення відомостей до Державного
земельного кадастру та користування
такими відомостями надання документів
та здійснення дій, прямо не
передбачених цим Законом.

Відомості Державного земельного
кадастру, відповідно до статті 20 Закону
України "Про державний земельний
кадастр", є офіційними. Внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про об'єкти Державного земельного
кадастру є обов'язковим.

Статтею 11 Закону України "Про державний
земельний кадастр" встановлено, що
відомості про об'єкти Державного
земельного кадастру під час внесення
їх до Державного земельного кадастру
мають відповідати існуючим
характеристикам об'єктів у натурі (на
місцевості), визначеним з точністю
відповідно до державних стандартів,
норм та правил, технічних регламентів.
Зміна вимог державних стандартів, норм
та правил, технічних регламентів щодо
показників точності або способів її
визначення, зміна геодезичної або
картографічної основи Державного
земельного кадастру (у тому числі
систем координат), що
використовувалися для його ведення, не
є підставою для визнання відомостей
Державного земельного кадастру такими,
що підлягають уточненню, якщо на момент
їх внесення вони відповідали державним
стандартам, нормам та правилам,
технічним регламентам.

Отже, у ході здійснення центральним
органом виконавчої влади з питань
земельних ресурсів ведення Державного
земельного кадастру утворюється
інформація про відповідну земельну
ділянку, її місцезнаходження, площу,
обмеження у використанні, а також дані
про кількісну і якісну характеристику
земельної ділянки, її оцінку.

Зміст зазначених положень
законодавства свідчить, що оброблення,
систематизація та видача відомостей
про земельні ділянки є обов'язком
центрального органу державної
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Управління Держземагенства у місті
Ірпені Київської області є суб'єктом
владних повноважень, який реалізує
повноваження територіального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та веде Державний земельний
кадастр.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про
державний земельний кадастр" до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин, у
тому числі, належать: ведення та
адміністрування Державного земельного
кадастру; внесення до Державного
земельного кадастру та надання
відомостей про землі, розташовані у
межах державного кордону України,
територій Автономної Республіки Крим,
областей, міст Києва та Севастополя,
районів, сіл, селищ, міст; ведення
поземельних книг та надання витягів із
Державного земельного кадастру про
земельні ділянки; організація
здійснення на відповідній території
робіт із землеустрою та оцінки земель,
що проводяться з метою внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру.

Статтею 38 цього ж Закону встановлено
порядок користування відомостями
Державного земельного кадастру. Так,
відомості Державного земельного
кадастру надаються державними
кадастровими реєстраторами у формі,
зокрема, витягів з Державного
земельного кадастру про об'єкт
Державного земельного кадастру;
довідок, що містять узагальнену
інформацію про землі (території) за
формою, встановленою Порядком ведення
Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною 5 статті 38 Закону
України "Про державний земельний
кадастр" на отримання відомостей
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку мають право: власник
(власники) та користувачі земельної
ділянки або уповноважені ними особи;
спадкоємці (правонаступники - для
юридичних осіб) осіб, зазначених в
абзаці другому цієї частини, або
уповноважені ними особи.

Частиною 1 статті 38 Закону України "Про
державний земельний кадастр"
передбачено, що відомості про
обмеження у використанні земельної
ділянки надаються у формі витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку. Витяг із Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку може бути виданий будь-яким
Державним кадастровим реєстратором
незалежно від території дії його
повноважень. При здійсненні
нотаріальних дій видача витягів з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку здійснюється також
нотаріусами. Порядок доступу
нотаріусів до Державного земельного
кадастру встановлюється Кабінетом
Міністрів України. При вчиненні
правочину щодо земельної ділянки
особа, визначена у частині п'ятій цієї
статті, може отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку у Державного
кадастрового реєстратора або доручити
отримати цей витяг нотаріусу. Витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку видається заявнику в
день надходження заяви.

Частиною 7 статті 38 Закону України "Про
державний земельний кадастр"
встановлено, що для отримання
відомостей Державного земельного
кадастру заявник або уповноважена ним
особа подає Державному кадастровому
реєстратору: заяву за формою,
встановленою Порядком ведення
Державного земельного кадастру;
документ про оплату послуг за надання
витягу з Державного земельного
кадастру (крім випадків, визначених цим
Законом в день надходження
повідомлення та не пізніше наступного
дня повідомляє про це заінтересованих
осіб); документ, який підтверджує
повноваження діяти від імені заявника
(у разі подання заяви уповноваженою
особою заявника). Державний
кадастровий реєстратор протягом
десяти робочих днів з дати реєстрації
заяви надає заявнику документ,
передбачений частиною першою цієї
статті, або надає мотивовану відмову у
наданні такого документа. Вичерпними
підставами для відмови є відсутність
інформації, звернення про отримання
інформації неналежною особою та
подання документів не у повному обсязі.

Частиною 2 статті 39 Закону України "Про
державний земельний кадастр"
передбачено, що дії або бездіяльність
Державного кадастрового реєстратора
можуть бути оскаржені до суду в
порядку, встановленому законом.

Положеннями статті 23 Закону України
"Про оцінку земель" визначено, що
технічна документація з бонітування
ґрунтів, економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок у межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою. Витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку окремої земельної
ділянки видається центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до пунктів 1,21 Методики
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 березня 1995 р. N 213 та пунктів 1.3 та
розділу 4 Порядку нормативної грошової
оцінки земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних
ресурсах, Міністерства аграрної
політики України, Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України, Української академії аграрних
наук від 27 січня 2006 р. N 18/15/21/11,
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок здійснюється з метою
визначення розміру земельного податку,
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також під час розроблення показників
та механізмів економічного
стимулювання раціонального
використання та охорони земель. Дані за
результатами проведення нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
оформляються як витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земель, що видається
територіальним органом
Держземагентства за місцезнаходженням
земельної ділянки у строк, що не
перевищує семи робочих днів з дати
надходження відповідної заяви.

Як вбачається з листа Управління
Держземагенства у місті Ірпені
Київської області №01-01/107/14 від 25 січня
2014 року, відповідач запитуваних
відомостей про земельну ділянку
позивачу не надав, мотивуючи це
відсутністю технічної можливості.

Суд зазначає, що надання
вищезазначених відомостей про
земельну ділянку уповноваженим особам
є обов'язком відповідача, водночас
відмова у видачі відповідних
документів можлива виключно за
наявності передбачених законом
підстав, про що заявнику надається
мотивоване рішення із зазначенням
обставин, що перешкоджають у видачі
запитуваних документів, шляхів
усунення таких обставин.

При дослідженні листа відповідача
судом встановлено, що відповідачем не
було належним чином надано відповідь
на заяву ОСОБА_1 та не надано доказів на
підтвердження існування передбачених
законом підстав для залишення заяви
позивача без задоволення, а
відсутність на планово-картографічних
матеріалах новоствореної вулиці
Кооперативної, про що йдеться у
зазначеному листі відповідача, не є
підставою для відмови у видачі витягу
та довідки із Державного земельного
кадастру, а лише свідчить про неналежне
виконання обов'язків по веденню
Державного земельного кадастру
відповідачем.

При цьому відповідачем не надано суду
відомостей про вжиті ним заходи щодо
отримання та внесення необхідних
відомостей до Державного земельного
кадастру, по взаємодії із іншими
органами, на яких покладено визначення
поштових адрес новостворених будівель,
ведення реєстрів нерухомості, тощо.

Крім того, як встановлено з матеріалів
справи, земельна ділянка, щодо якої
позивачем надано заяву про отримання
витягу, зареєстрована у державному
земельному кадастрі та їй присвоєно
кадастровий номер.

Суд зазначає, що нормативно-грошова
оцінка окремої земельної ділянки не
залежить від наявності у
планово-картографічних матеріалах
інформації щодо вулиці, на якій
знаходиться земельна ділянка.

Крім того, як встановлено судом та
підтверджено матеріалами справи у
червні 2009 року відповідачем
відповідний витяг з технічної
документації про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки надавався,
про що свідчать додатки до договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
18 червня 2009 року.

Надаючи оцінку запереченням
відповідача суд зазначає, що Законом
України "Про державний земельний
кадастр" не передбачено відмови у
видачі Витягу з державного земельного
кадастру про земельну ділянку з
мотивів технічної можливості (як
зазначив відповідач «не
підгруженості» індексно кадастрової
карти території, на якій розташована
земельна ділянка в АДРЕСА_1 до
національної кадастрової системи),
оскільки в частині 7 статті 38 Закону
України "Про державний земельний
кадастр" наведений вичерпний перелік
обставин для відмови у наданні
відомостей з Державного земельного
кадастру.

Отже, суд дійшов висновку, що
відповідач безпідставно відмовив у
наданні ОСОБА_1 відомостей відповідно
до заяви від 22 січня 2014 року і запиту
нотаріуса №28/02-14/25/2013 від 21 січня 2014
року та не надав відповіді, яка
ґрунтується на законі, про причини
неможливості надання відповідних
відомостей.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду належних,
достатніх та допустимих доказів в
обґрунтування правомірності своїх дій
при вирішенні запиту позивача.

Суд вважає, що відповідач діяв не у
спосіб, встановлений законодавством,
що в свою чергу призвело до порушення
прав позивача. Отже, бездіяльність
відповідача є протиправною.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи є
обґрунтованими, а позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі, а заперечення
відповідача суд відхиляє як
безпідставні і такі, що не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства та
фактичних обставинах справи.

Позивачем сплачено судовий збір.
Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Держземагенства у місті
Ірпені Київської області щодо
ненадання витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, довідки
(висновку) про відсутність (наявність)
обмежень (обтяжень) та витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку на 1/9 частину
земельної ділянки під номером АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1500 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:042:0039, на
запит про надання документів
приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 21.01.2014
№28/02-14/25/2013 та заяву ОСОБА_1 від 22.01.2014.

Зобов'язати Управління
Держземагенства у місті Ірпіні
Київської області надати ОСОБА_1 витяг
з технічної документації про
нормативну грошову оцінку
успадкованої позивачем земельної
ділянки, довідку (висновок) про
відсутність (наявність) обмежень
(обтяжень) та витяг з Державного
земельного кадастру на 1/9 частини
земельної ділянки під номером АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1500 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:042:0039.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі
73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Журавель В.О.