Справа № 826/10356/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2014 року №
826/10356/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «БМ Транс» до
відповідача-1 Управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області відповідача-2Дочірнього
підприємства «Полтавський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги
України»провизнання неправомірними
дій та скасування акта та розрахунку

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «БМ Транс» звернувся
в Окружний адміністративний суд м.
Києва з позовом до відповідачів:
Управління Укртрансінспекції у
Полтавській області та Дочірнього
підприємства «Полтавський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України», про
визнання неправомірними дій та
скасування акта та розрахунку.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.07.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/10356/14, та призначено справу до
судового розгляду на 05.08.2014 р.

В судовому засіданні 05.08.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю та просив суд:

- визнати протиправними дії
працівників підприємства ДП
«Полтавський облавтодор» та
Управління облтрансінспекції у
Полтавській області щодо складання
Акту № 3/Л від 08.07.2014 р.;

- скасувати Акт № 3/Л від 08.07.2014 р. про
перевищення транспортним засобом
встановлених обмежень загальної маси
та (або) осьових навантажень;

- скасувати Розрахунок № 18 від 08.07.2014 р.
плати за проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування згідно Акту № 3/л від
08.07.2014 р.;

- стягнути з відповідачів пропорційно
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «БМ ТРАНС» судовий
збір у сумі 73,08 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
працівниками Управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області було необґрунтовано та
протиправно складено Акт № 3/Л від
08.07.2014 р. про перевищення транспортним
засобом встановлених обмежень
загальної маси та (або) осьових
навантажень та Розрахунок № 18 від
08.07.2014 р. плати за проїзд великовагових
та (або) великогабаритних транспортних
засобів автомобільними дорогами
загального користування згідно Акту №
3/л від 08.07.2014 р., які в свою чергу містять
неточні та суперечливі з дійсними дані
щодо повної маси транспортного засобу,
та крім того, Управлінням
Укртрансінспекції у Полтавській
області ні під час складення
оскаржуваних Акта та Розрахунку, ні під
час розгляду даної адміністративної
справи в суді, не було надано жодних
допустимих доказів відносно
проведення метрологічної атестації
автомобільних ваг, за даними яких
складалися оскаржувані Акт та
Розрахунок, що відповідно не може
вважатися належним виконанням
відповідачем-1 своїх обов'язків, згідно
вимог чинного законодавства України.

Відповідачем-1, в свою чергу, до
канцелярії суду були скеровані поштою
письмові заперечення на позовну заяву,
в яких Управління Укртрансінспекції у
Полтавській області просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог повністю з підстав
правомірності дій працівників
відповідача-1 під час складання
оскаржуваних Акта № 3/Л від 08.07.2014 р. про
перевищення транспортним засобом
встановлених обмежень загальної маси
та (або) осьових навантажень та
Розрахунку № 18 від 08.07.2014 р. плати за
проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування згідно Акту № 3/л від
08.07.2014 р.

Відповідачем-2 жодних заперечень на
позовну заяву не подавалося, а також
від останнього до канцелярії суду не
надходило будь-яких пояснень або
заяв/клопотань з приводу даного спору
по справі № 826/10356/14.

Також, ні відповідачем-1, ні
відповідачем-2, не було надано до
матеріалів справи на виконання вимог
ухвали суду про відкриття провадження
у справі № 826/10356/14 від 22.07.2014 р.:

- доказів метрологічної атестації
автомобільних ваг з допомогою яких
було проведено дослідження
транспортних засобів 08.07.2014 р. та графік
роботи пересувного пункту
габаритно-вагового контролю ДП
«Полтавський облавтодор», який було
розташовано 08.07.2014 р. на дорозі
«Київ-Харків-Довжанській км 207», та на
підставі саме чого були складені
оскаржувані Акт № 3/Л від 08.07.2014 р. про
перевищення транспортним засобом
встановлених обмежень загальної маси
та (або) осьових навантажень та
Розрахунок № 18 від 08.07.2014 р. плати за
проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування згідно Акту № 3/л від
08.07.2014 р.

В судове засідання 05.08.2014 р. відповідач-1
та відповідач-2 також не прибули та не
скерували своїх представників, хоча
останні належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи.

Зважаючи на неприбуття всіх осіб, що
беруть участь у справі, в судове
засідання 05.08.2014 року, в даному випадку
відповідача-1 Управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області та відповідача-2 Дочірнього
підприємства «Полтавський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України», що були
повідомлені належним чином про
слухання справи, суд, на підставі вимог
ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, ухвалив
розглядати дану адміністративну
справу № 826/10356/14 в порядку письмового
провадження.

Про перехід до розгляду зазначеної
справи в порядку письмового
провадження, відповідача-1 та
відповідача-2 було належним чином
повідомлено листом від 05.08.2014 р., що був
отриманий останніми, та докази
зазначеного містяться в матеріалах
справи.

Однак, станом на 14.08.2014 р. інших
документів від сторін по справі №
826/10356/14 до канцелярії суду не надходило.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем-1 документи та матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 08.07.2014 р. на автомобільній
дорозі загального користування
«Київ-Харків-Довжанський» км.207
оператором ППГВК ДП «Полтавський
облавтодор» (відповідач-2) був
зупинений та направлений на
проходження габаритно-вагового
контролю транспортний засіб марки VOLVO,
д/н АА4639ІЕ з напівпричепом марки KOGEL SN,
д/н АА3034ХР.

За результатами зважування,
працівниками пункту
габаритно-вагового контролю було
складено Довідку про результати
здійснення габаритно-вагового
контролю, згідно якої повна маса
транспортного засобу не перевищувала
нормативну, а складала 36,1 тони, а
навантаження на осі становила: 1 - 6,9 ; 2 -
8,95; 3 - 7,7; 4 - 7,6; 5 - 7,6.

Однак, згідно Акта про перевищення
транспортним засобом нормативних
вагових параметрів № 3/Л від 08.07.2014 р.,
наведено інші дані щодо маси
транспортного засобу - 38,75 тон,
натомість як навантаження на вісь
співпадають.

Як зазначає позивач у своїй позовній
заяві, та вказаного не було жодним
допустимим чином спростовано
відповідачами, на заперечення водія
позивача відносно розбіжностей у
документах та прохання надати
документи, що підтверджують
метрологічну атестацію ваг,
представники відповідача-1 (посадова
особа Укртрансінспекції Романенко С.О.)
та відповідача-2 (оператор ППГВК
Перерва М.М.) відповіли відомою,
можливості внести пояснення до п.11 Акту
№ 3/л від 08.07.2014 р. водію позивача не
надали.

На підставі зазначеної Довідки та Акта,
працівником Управління транс
інспекції у Полтавській області
(відповідач-1), Начальником управління,
був складений Розрахунок № 18 до Акта №
3/Л від 08.07.2014 р. з визначеною до сплати
ТОВ «БМ Транс» сумою плати за проїзд
великовагового транспортного засобу у
розмірі 816,00 Євро.

У наведеному розрахунку вказано, що
останній складений на підставі
«Порядку здійснення
габаритно-вагового контролю та
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні», що
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів від 27 червня 2007 року № 879 «Про
заходи щодо збереження автомобільних
доріг загального користування» (далі -
Порядок).

Проте, не погоджуючись із такими діями
відповідачів, а також вважаючи
необґрунтованими та протиправними
складені відповідачем-1 Акт № 3/Л від
08.07.2014 р. про перевищення транспортним
засобом встановлених обмежень
загальної маси та (або) осьових
навантажень та Розрахунок № 18 від
08.07.2014 р. плати за проїзд великовагових
та (або) великогабаритних транспортних
засобів автомобільними дорогами
загального користування згідно Акту №
3/л від 08.07.2014 р., які, в свою чергу, на
переконання позивача, містять неточні
та суперечливі з дійсними дані щодо
повної маси транспортного засобу, та
крім того, Управлінням
Укртрансінспекції у Полтавській
області під час складення вказаних
Акта та Розрахунку, не було надано
жодних допустимих доказів відносно
проведення метрологічної атестації
автомобільних ваг, за даними яких
складалися зазначені Акт та
Розрахунок, позивач оскаржив такі Акт
та Розрахунок до Акта в судовому
порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
вивчивши норми відповідного
законодавства з приводу даного спору,
що було чинним на час виникнення
спірних відносин, а також заслухавши
пояснення представника позивача, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
позивача, зважаючи зокрема на наступне.

Управління Укртрансінспекції
відповідно до покладених повноважень
здійснюють функції державного
контролю на автомобільному транспорті
загального користування та
застосовують до порушників
законодавства про автомобільний
транспорт фінансові санкції у вигляді
штрафу від імені центрального органу
виконавчої влади з питань
автомобільного транспорту, згідно
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Управління Укртрансінспекції у
Полтавській області діє відповідно до
Положення про Управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області, затвердженого наказом
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті від 07.03.2012 року
№ 28 (далі - Положення про Управління), є
територіальним органом Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті.

Процедура здійснення
габаритно-вагового контролю
регламентується Порядком здійснення
габаритно-вагового контролю та
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 червня 2007 р. № 879 (далі - Порядок
контролю).

Пунктом 3 Порядку контролю встановлено,
що габаритно-ваговий контроль
транспортних засобів на автомобільних
дорогах загального користування
здійснюється Укртрансінспекцією, її
територіальними органами та
відповідними підрозділами МВС, що
забезпечують безпеку дорожнього руху.

Як було зазначено вище, оскаржуваний
Розрахунок № 18 до Акта № 3/Л від 08.07.2014 р.
з визначеною до сплати ТОВ «БМ Транс»
сумою плати за проїзд великовагового
транспортного засобу у розмірі 816,00
Євро., був складений відповідачем-1
Управлінням Укртрансінспекції у
Полтавській області на підставі
«Порядку здійснення
габаритно-вагового контролю та
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні», що
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів від 27 червня 2007 року № 879 «Про
заходи щодо збереження автомобільних
доріг загального користування».

Так, відповідно до п. 12 зазначеного вище
Порядку, вимірювальне і зважувальне
обладнання для здійснення
габаритно-вагового контролю повинне
утримуватись у робочому стані;
періодично проводиться повірка
(метрологічна атестація) такого
обладнання з подальшим клеймуванням
(пломбуванням) та видачею відповідного
свідоцтва спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері метрології.

Статтею 13 наведеного Порядку
визначено, що під час здійснення
габаритно-вагового контролю не
допускається використання
вимірювального і зважувального
обладнання, періодична повірка
(метрологічна атестація) якого не
проведена, а також обладнання, що
перебуває у несправному стані.

В даному випадку, як підтверджується
наявними матеріалами справи, та
жодними допустимими доказами по справі
не було спростовано відповідачами, у
наданих відповідачем-2 документах
містяться відмінні дані (відмінності
між даними довідки та акту) та відсутні
документи відносно проведення
метрологічної атестації автомобільних
ваг, зважаючи на що, є обґрунтовані
підстави вважати, що відповідачем були
використані ваги, які належним чином не
пройшли необхідної метрологічної
атестації (відповідачами, як суб'єктами
владних повноважень, не було доведено
зворотного).

З даного приводу, ні відповідачем-1, ні
відповідачем-2, не було надано до
матеріалів справи на виконання вимог
ухвали суду про відкриття провадження
у справі № 826/10356/14 від 22.07.2014 р.:

- доказів метрологічної атестації
автомобільних ваг з допомогою яких
було проведено дослідження
транспортних засобів 08.07.2014 р. та графік
роботи пересувного пункту
габаритно-вагового контролю ДП
«Полтавський облавтодор», який було
розташовано 08.07.2014 р. на дорозі
«Київ-Харків-Довжанській км 207», та на
підставі саме чого були складені
оскаржувані Акт № 3/Л від 08.07.2014 р. про
перевищення транспортним засобом
встановлених обмежень загальної маси
та (або) осьових навантажень та
Розрахунок № 18 від 08.07.2014 р. плати за
проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування згідно Акту № 3/л від
08.07.2014 р.

Згідно вимог ч. 2 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі також - КАС України), докази суду
надають особи, які беруть участь у
справі. Суд може запропонувати надати
додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб,
які беруть участь у справі, або з
власної ініціативи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 14 КАС
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Однак, в даному випадку, відповідачами
на вимогу ухвали суду не було надано до
матеріалів справи витребовуваних
доказів на підтвердження
правомірності складення оскаржуваних
Акта № 3/Л від 08.07.2014 р. про перевищення
транспортним засобом встановлених
обмежень загальної маси та (або)
осьових навантажень та Розрахунку № 18
від 08.07.2014 р. плати за проїзд
великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування згідно Акту № 3/л від
08.07.2014 р., а саме: доказів метрологічної
атестації автомобільних ваг з
допомогою яких було проведено
дослідження транспортних засобів
08.07.2014 р. та графік роботи пересувного
пункту габаритно-вагового контролю ДП
«Полтавський облавтодор», який було
розташовано 08.07.2014 р. на дорозі
«Київ-Харків-Довжанській км 207», та на
підставі саме чого були складені
оскаржувані Акт № 3/Л від 08.07.2014 р. та
Розрахунок № 18 від 08.07.2014 р.

Зазначені документи (докази) відсутні в
матеріалах справи і на час розгляду
судом спору по суті - 14.08.2014 р.

А отже, відповідачами допустимими
доказами по справі не доведено суду
обґрунтованості та правомірності
складення оскаржуваних: Акта № 3/Л від
08.07.2014 р. про перевищення транспортним
засобом встановлених обмежень
загальної маси та (або) осьових
навантажень та Розрахунку № 18 від
08.07.2014 р. плати за проїзд великовагових
та (або) великогабаритних транспортних
засобів автомобільними дорогами
загального користування згідно Акту №
3/л від 08.07.2014 р.

Крім того, як вбачається з наявних
матеріалів справи, та не було
допустимими доказами спростовано
відповідачами, оскаржувані позивачем
Акт та Розрахунок містять неточні та
суперечливі з дійсними дані щодо
повної маси транспортного засобу.

Так, у наданому відповідачем-1
Розрахунку вказано ставку плати за
проїзд (стовпчик плата за проїзд за
перевищення нормативних параметрів) 1,02
Євро/км. При цьому у Порядку
передбачено, що розмір Ставки плати за
проїзд автомобільними дорогами
загального користування транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, вагові та/або габаритні
параметри яких перевищують нормативні
щодо великовагові транспортні засоби з
перевищенням допустимих осьових
навантажень до 5% (у позивача за
розрахунком 4,1%) становить 0,05 Євро/км.

Зважаючи на викладене вбачається, що
відповідач-1 неправомірно використав
ставку у розмірі 1,02 Євро/км., що
призвело до завищення розміру
призначеної відповідачем-1 плати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В даному випадку, відповідачами
допустимими доказами по справі не було
доведено суду, що останні діяли у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачі, як
суб'єкти владних повноважень, не довели
суду правомірності вчинених ними дій,
що призвели до складення оскаржуваних
позивачем Акта № 3/Л від 08.07.2014 р. про
перевищення транспортним засобом
встановлених обмежень загальної маси
та (або) осьових навантажень та
Розрахунку № 18 від 08.07.2014 р. плати за
проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування згідно Акту № 3/л від
08.07.2014 р.

Натомість позивач надав суду
обґрунтовані пояснення та допустимі
докази на їх підтвердження, щодо
необґрунтованості та протиправності
складення оскаржуваних: Акта № 3/Л від
08.07.2014 р. про перевищення транспортним
засобом встановлених обмежень
загальної маси та (або) осьових
навантажень та Розрахунку № 18 від
08.07.2014 р. плати за проїзд великовагових
та (або) великогабаритних транспортних
засобів автомобільними дорогами
загального користування згідно Акту №
3/л від 08.07.2014 р.

Зважаючи на таке, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог позивача у
повному обсязі.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України,
або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на задоволення
позовних вимог позивача у повному
обсязі, судовий збір, сплачений
позивачем за подання
адміністративного позову немайнового
характеру у розмірі 73,08 грн. має бути
стягнуто на користь позивача з
відповідачів пропорційно по 36,54 грн.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії
працівників підприємства ДП
«Полтавський облавтодор» та
Управління Укртрансінспекції у
Полтавській області щодо складання
Акту № 3/Л від 08.07.2014 р. про перевищення
транспортним засобом встановлених
обмежень загальної маси та (або)
осьових навантажень.

3. Скасувати Акт № 3/Л від 08.07.2014 р. про
перевищення транспортним засобом
встановлених обмежень загальної маси
та (або) осьових навантажень.

4. Скасувати Розрахунок № 18 від 08.07.2014 р.
плати за проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування згідно Акту № 3/л від
08.07.2014 р.

5. Стягнути з відповідачів Управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області та Дочірнього підприємства
«Полтавський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БМ Транс» судові
витрати за подання адміністративного
позову немайнового характеру у розмірі
73,08 грн., а саме: пропорційно по 36,54 грн. з
кожного.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя:
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 14.08.2014 р.