Справа № 826/3018/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2014 р.
м. Київ К/800/34539/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів: головуючої
Юрченко В.П., суддів: Пилипчук Н.Г.,
Сіроша М.В., при секретарі судового
засідання Педані А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міністерства
доходів у м. Києві

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30квітня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11червня 2014
року

у справі № 826/3018/14

за позовом Державного підприємства
«ДЕРЖЕКОІНВЕСТ»

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міністерства доходів у м.
Києві

третя особа - Державнеагентство
екологічних інвестицій України

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 19
вересня 2013 р. № ,-

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство
«ДЕРЖЕКОІНВЕСТ», звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міністерства
доходів у м. Києві про скасування
податкового повідомлення-рішення від
19 вересня 2013 р. № , яким
позивачу збільшено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 3062036.00 грн., з яких
2041357,00 грн. - за основним платежем, 1020679,00
грн. - штрафні санкції.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
квітня 2014 року, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

Відповідач в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судом апеляційної
інстанції порушення вимог
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору, просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанції та відмовити в
задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши за
матеріалами справи правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
зазначає наступне.

Фактичною підставою прийняття
податкового повідомлення-рішення від 19
вересня 2013 р. № , (яким збільшено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 3062036.00 грн.), з
приводу правомірності якого виник
спір, стали висновки відповідача,
викладені в акті перевірки від 3вересня
2013 року №1160/26-58-22-03-17/36939716, про порушення
позивачем вимог пункту200.1 статті 200
Податкового кодексу України, оскільки
позивачем неправомірно перенесено до
рядка 24 податкової декларації з ПДВ за
березень 2013 р. суму 2665394,00 грн., що
призвело до завищення залишку
від'ємного значення, який включається
до складу наступного податкового
періоду за квітень 2013 р. на суму 624037,00
грн. та заниження податку на додану
вартість за квітень 2013 року на суму
2041357,00 грн.

Вказані висновки відповідача
ґрунтуються на тому, що податковий
орган не зміг провести перевірку
визначення податкових зобов'язань,
податкового кредиту, та розрахунків з
бюджетом і показників, відображених у
декларації за березень 2013 р., тому що ДП
«ДЕРЖЕКОІНВЕСТ» не знаходиться за
юридичною адресою, про що складено акт
перевірки від 10.06.2013 р. № 35/15.3-32/36939719, на
підставі якого винесено податкове
повідомлення-рішення від 20.06.2014 р. №
про зменшення залишку від'ємного
значення з ПДВ на суму 2665394,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення від
20.06.2014 р. № визнано протиправним
та скасоване постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 лютого 2013 р. (справа № 826/16482/13-а),
тому що підтверджено значення рядка 24
декларації за березень 2013 р., а саме,
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування, який
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду у розмірі 2665394 грн.

Як вже зазначено, спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято в
зв'язку з порушенням позивачем п.п.200.1
ст. 200 Податкового кодексу України,
відповідно до якого, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДП «Держекоінвест»
подало до ДПІ у Солом'янському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві податкову
декларацію з податку на додану
вартість за квітень 2013 року, згідно
якої різниця задекларованого
позивачем основного податкового
зобов'язання у розмірі 51193880 грн. та
податкового кредиту в сумі 49152523
грн. складає 2041357 грн. - сума податку, що
підлягає сплаті до бюджету по
декларації за квітень 2013 року.
Позивачем задекларовано показник у
рядку 21.2 значення рядка 24 декларації
попереднього звітного (податкового)
періоду у розмірі 2665394 грн., що в різниці
з сумою податку, яка підлягає сплаті до
бюджету по декларації за квітень 2013
року - 2041357 грн. складає розмір
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду у
розмірі 624037 грн.

Правильність визначення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду у
розмірі 2665394 грн. підтверджена судовим
рішенням. Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи встановлені обставини і
наведені вище положення Податкового
кодексу України та зважаючи на те, що на
момент прийняття податкового
повідомлення-рішення, з приводу
правомірності якого виник спір, сума
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість на
підставі податкового
повідомлення-рішення від 20 червня 2013
року № не була узгодженою, та в
майбутньому взагалі визнана
необґрунтованою - юридично правильним
є висновок судів першої та апеляційної
інстанції про те, що позивачем не
допущено порушень вимог пунктів 200.1,
200.3, 200.4, 200.6 статті 200 Податкового
кодексу України при відображенні в
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2013 року бюджетного
відшкодування у сумі 2041357 грн.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Таким чином, колегія суддів,
перевіривши у межах касаційної скарги
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що рішення
прийняті з правильною правовою оцінкою
обставин у справі, а тому касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міністерства
доходів у м. Києві - залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
квітня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2014 року по справі
№ 826/3018/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236 - 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.П.Юрченко

Н.Г.Пилипчук

М.В.Сірош