Справа № 803/925/14
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Справа № 803/925/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Ковельської районної державної
адміністрації Волинської області про
зобов'язання вчинити дії та виплатити
грошову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2009 року ОСОБА_1 звернулася з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Ковельської
районної державної адміністрації
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач здійснює догляд за малолітньою
дитиною, дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
тому відповідно до статті 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII
(Закон 2811-ХІІ) має право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Проте у 2007 році позивачеві така
допомога була виплачена не у повному
розмірі. Просить зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 16 липня 2009 року
адміністративний позов задоволено
повністю, зобов'язано управління праці
та соціального захисту населення
Ковельської райдержадміністрації
здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку і
виплатити її у розмірі, визначеному
статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" за період з 09
липня 2007 року по грудень 2007 року
включно (17-18).

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року вказану постанову суду першої
інстанції змінено, зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення Ковельської
районної державної адміністрації
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року у відповідності до
статті 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", тобто у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, та з врахуванням виплачених
сум, в решті позову відмовлено (а.с. 25-27).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2014 року в даній
адміністративній справі постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 16 липня 2009 року
та постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року скасовано, а справу направлено до
суду першої інстанції на новий розгляд
(а.с. 40-43).

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 05 травня 2014
року справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Ковельської районної державної
адміністрації Волинської області про
зобов'язання вчинити дії та виплатити
грошову допомогу по догляду за дитиною
передано на розгляд Волинському
окружному адміністративному суду на
підставі статті 22 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) у зв'язку із її предметною
підсудністю останньому (а.с. 56).

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року вказану справу прийнято до
провадження та призначено до судового
розгляду на 04 червня 2014 року (а.с. 62).

В письмових запереченнях від 02 червня
2014 року № 986/1.16/2-14 (а.с. 67-69) проти
заявленого позову відповідач його
вимог не визнав, просив в його
задоволенні відмовити та зазначив при
цьому, що позивачеві була нарахована та
виплачена у 2007 році державна допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, визначеному
статтею 56 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня
2006 року. Враховуючи також і те, що
позивач пропустив строк звернення до
адміністративного суду, відповідач
просить в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

В судове засідання позивач та
представник відповідача не прибули,
хоча був належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
проте заявили клопотання про розгляд
справи за їх відсутності (а.с. 64, 65, 66, 69).

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Відповідно до
частини шостої статті 128 КАС України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. Як передбачено частиною
першою статті 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове
засідання позивач та представник
відповідача не прибули, при цьому
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, та
заявили письмові клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, а
дану справу можливо розглянути і
вирішити на підставі наявних у ній
доказів, тому суд приходить до
висновку, що судовий розгляд справи
необхідно здійснювати в порядку
письмового провадження, без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Так, судом встановлено, що позивач є
матір'ю малолітньої дитини, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснює за нею догляд,
знаходиться на обліку в управлінні
праці та соціального захисту населення
Ковельської районної державної
адміністрації, у 2007 році позивачеві
була нарахована та виплачена державна
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, визначеному статтею 56 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року, що
підтверджується письмовими
поясненнями осіб, які беруть участь у
справі, свідоцтвом про народження
НОМЕР_1, виданим Люблинецькою селищною
радою Ковельського району 12 січня 2006
року, та довідкою відповідача № 480 від 13
квітня 2009 року (а.с. 5, 6).

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 01 січня 2007 року відносини щодо
виплати державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13
Закону), а також Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III
(Закон № 2240-III), який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги теж визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону № 2240-III було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 7 статті 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" від
19 грудня 2006 року № 489-V (Закон № 489-V) дію
статті 43 Закону № 2240-III на 2007 рік було
зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення
пункту 7 статті 71 Закону № 489-V визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) у частині
зупинення на 2007 рік дії статті 43 Закону
№ 2240-III.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Розміри і порядок виплати
допомоги відповідно до Закону № 2240-III
на виконання статті 46 Закону № 489-V
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 6 Закону № 2240-III особи, які
працюють на умовах трудового договору
(контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях незалежно від
форм власності та господарювання або у
фізичних осіб, у тому числі в іноземних
дипломатичних та консульських
установах, інших представництвах
нерезидентів, а також обрані на виборні
посади в органах державної влади,
органах місцевого самоврядування та в
інших органах підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням.

Як встановлено судом ОСОБА_1 станом на 09
липня 2007 року перебувала у трудових
відносинах із Волинським обласним
санаторієм матері та дитини "Турія", що
стверджується довідкою управлінні
праці та соціального захисту населення
Ковельської районної державної
адміністрації № 480 від 13 квітня 2009 року
та довідкою роботодавця (а.с. 6, 70), а отже
перебувала у статусі застрахованої
особи в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Дана обставина не заперечувалась
сторонами та не спростована позивачем.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на
правовідносини стосовно виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
застрахованій особі у спірному періоді
поширюються норми спеціального Закону
№ 2240-III, відповідно до статті 43 якого
допомога надається застрахованій
особі у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Між тим, позовні вимоги про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року заявлено на
підставі статей 5, 15 Закону № 2811-ХІІ, дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Щодо дотримання строку звернення із
даним адміністративним позовом до суду
необхідно зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 99
КАС України (в чинній редакції, станом
на день звернення з позовом до суду - 01
червня 2009 року) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою, другою статті 100 КАС
України встановлено, що пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 з даним адміністративним
позовом звернулася до суду лише 01
червня 2009 року, тобто з пропущенням
встановленого законом річного строку
позовної давності, на застосуванні
якого наполягає відповідач.

Поважних причин, які б позбавляли
можливості своєчасно звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав з
часу прийняття 09 липня 2007 року
Конституційним Судом України рішення
за № 6-рп, позивачкою не наведено, та
враховуючи заяву відповідача про
відмову в задоволенні позовних вимог у
зв'язку із пропуском строку звернення
до суду, тому у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про перерахунок та
виплату спірної допомоги за період з 09
липня по 31 грудня 2007 року слід
відмовити.

Керуючись частиною 6 статті 128, статтями
100, 162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Ковельської районної державної
адміністрації Волинської області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.В.Дмитрук