Справа № 2а-1399/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа №
9104/21768/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 16 лютого 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити додаткову пенсію особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, -

ВСТАНОВИЛА:

31 січня 2011 року (згідно поштового
відбитку на конверті) ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, яким
просила зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області здійснити перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам віднесеним
до категорії 2, 3, 4 у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком за період з
05 червня 2006 року по день звернення до
суду, а також нараховувати та
виплачувати додаткову пенсію з
урахуванням наступного збільшення
прожиткового мінімуму.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 16
лютого 2011 року позов задоволено
частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області в частині нарахування та
виплати додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю за період з 05 червня
2006 року по 31 липня 2010 року відповідно до
ст. 100 КАС України залишено без розгляду
в зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до суду. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області здійснити перерахунок та
виплату позивачу додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01 серпня 2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Постанову в частині задоволення
позовних вимог в апеляційному порядку
оскаржив відповідач, вважає її такою,
що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову в цій частині
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі. На обґрунтування
вимог апеляційної скарги зазначає, що
при розрахунку пенсії позивача не
враховано положення ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки мінімальний розмір пенсії за
віком, визначений абзацом 1 ч. 1 цієї
статті застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
згідно з цим законом, а пенсія позивачу
призначена згідно із Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Обчислення розміру пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, регулюється постановами
Кабінету Міністрів України, в яких
відсутнє посилання на визначення
мінімального розміру пенсії
відповідно до законів про державний
бюджет України.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС
України, колегія суддів відповідно до
ч. 1 п. 2 ст.197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Позивач є особою, що проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, що підтверджується
відповідним посвідченням та отримує
пенсію за віком при повному стажі,
доплату за проживання у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 цього Закону
особам, віднесеним до 4 категорії
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі №
1-28/2008 визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким,
зокрема, було внесено зміни до окремих
положень Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Частиною 2 ст. 152 Конституції України
встановлено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Оскільки Конституційний Суд України
рішенням від 22.05.2008 року визнав
неконституційними положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакцію ст. ст. 39, 51
зазначеного Закону, з дня прийняття
даного рішення діє його попередня
редакція.

Однак позивачу додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, з моменту
призначення пенсії виплачувалась в
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком,
з 01.08.2001 року від спеціально
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України з 01.08.2001 року розміру
18,10 грн., з 01.01.2002 року розміру 19,91 грн., а
з 01.01.2008 року у розмірі 5% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність відповідно до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким
внесені зміни до ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в частині
встановлення додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю.

Тобто, здійснюючи нарахування та
виплату позивачу зазначеної виплати,
позивач обчислював їх розмір не з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановлених законодавством, як це
передбачено Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
керувався положеннями підзаконних
нормативно правових актів - постанов
Кабінету Міністрів України.

Такі дії відповідача є неправомірними,
виходячи принципу з пріоритетності
законів над підзаконними актами, тому
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що при
визначенні розміру пенсій позивачу не
підлягають застосуванню постанови
Кабінету Міністрів України, оскільки
останні істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача,
передбачених ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Також, згідно із законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Тому правильними є
висновки суду першої інстанції щодо
неприйняття до уваги положень ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання соціальних виплат.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Враховуючи позовні вимоги, положення
ст. 100 КАС України, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» підлягають задоволенню
починаючи з 01 серпня 2010 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Також суд першої інстанції підставно
та обґрунтовано зобов'язав відповідача
продовжувати нарахування і виплату
позивачу додаткової пенсії відповідно
до ст. 51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» на весь час дії цього
Закону, оскільки визначення кінцевого
періоду, за який необхідно здійснювати
перерахунок та виплату додаткової
пенсії та доплати до пенсії позивачу, є
безпідставним та суперечить самій
правовій природі інституту
призначення, перерахунку та виплати
пенсії.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму
та мінімальної заробітної плати і цей
перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області залишити без задоволення.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 16
лютого 2011 року у справі № 2а-1399/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити додаткову пенсію особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

М.П. Кушнерик