Справа № 2а-175/5517/13-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2014 рокусправа № 2а-175/5517/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 03 лютого
2014 року у справі № 2а-175/5517/13-а у справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Дніпропетровської районної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
нарахувати і виплатити недоплачені
суми щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, -

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2013 року позивачка
звернулась із позовом до суду, в якому
просила зобов'язати відповідача з 01
квітня 2013 року по день розгляду справи
нарахувати позивачці державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, визначеному ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням".

Постановою Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 лютого 2014 року в
задоволенні позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, позивачка подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушенням судом першої інстанції
норм матеріального права просила
скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити позов.

Відповідач заперечень на
апеляційну скаргу до суду не подавав.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивачка має
малолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка була працюючою особою та у
зв'язку з народженням дитини з
листопада 2011 року перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
районної державної адміністрації, де
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Закон України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" є спеціальним законом,
що регулює правовідносини, пов'язані з
призначення та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Статтею 1 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням".

Статтею 1 Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно ст. 2 Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" страховий випадок - подія, з
настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її сім'ї
на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач є застрахованою особою ( а.с.10 )

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
було внесено зміни до Закону № 2240-III та
виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки Законом України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік не
встановлювалось на 2013р. іншій, ніж у
Законі № 2240-III розмір допомоги, а
положення Постанови КМУ № 1751 "Про
порядок призначення та виплати
державної допомоги сім`ям з дітьми" від
27.12.2001р. було затверджене саме на
виконання Закону № 2811-ХІІ "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" (п.1), то
застосовувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до особи,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні позову за умови, що на
цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи, що спірні виплати є
щомісячними, колегія суддів вважає, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду.

Позивач звернулась до суду з
позовом 11 листопада 2013 року, клопотання
про поновлення строку звернення до
суду не подано, поважних підстав для
поновлення пропущеного строку
звернення з адміністративним позовом
не встановлено, позовні вимоги за
період до 11 травня 2013 року підлягають
залишенню без розгляду.

Враховуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
відмови у задоволені позовних вимог,
оскільки спір виник щодо виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням", відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції невірно
застосував норми матеріального та
процесуального права тому постанова
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення .

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 лютого 2014 року у справі №
2а-175/5517/13-а - скасувати.

Позовні вимоги за період до 11 травня 2013
року - залишити без розгляду.

Позов - задовольнити .

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської районної державної
адміністрації щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_1 державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, за період з 11 травня 2013
року відповідно до ст. 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської районної державної
адміністрації перерахувати ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_2; паспорт : серія НОМЕР_2,
виданий Дніпропетровським РВ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
29.11.2012; реєстраційний номер облікової
картки платника податків -НОМЕР_1) та
виплатити у розмірі встановленому ст.43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі за період з 11
травня 2013 року, з урахуванням
проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1 судовий збір у сумі 105,36 грн.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України постанова може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Згідно з оригіналом

Помічник судді
В.Ю. Антіпова