Справа № 2а-2308/1449/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/33001/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Олендера І.Я.,

Штульмана І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі
та Канівському районі Черкаської
області про перерахунок пенсії
державного службовця, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
на постанову Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 10 квітня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області, в якому просила
визнати протиправною відмову
відповідача у перерахунку пенсії, що
отримується на підставі законодавства
України про державну службу, із
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, та зобов'язати
останнього здійснити такий
перерахунок.

Постановою Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 10 квітня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 року, позовні вимоги
позивача задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Канів та
Канівському районі Черкаської області
та отримує пенсію за Законом України
«Про державну службу».

Згідно довідки «Про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
від 31 серпня 2011 року №1991/05-053, згідно
якої позивачу в період служби з 01
вересня 2009 року по 31 серпня 2011 року було
усього виплачено 6162,30 грн. матеріальної
допомоги на оздоровлення.

Із листа УПФУ в м. Канів та Канівському
районі Черкаської області від 03
лютого 2012 року №1793/08 вбачається, що при
розрахунку пенсії позивачу, що
залежить від заробітної плати
останнього, не було враховано суми
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиній внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до частини 2 статті 33 цього ж
Закону заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій доплати за ранги,
надбавку за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

За змістом частини 7 вказаної статті
умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про
оплату праці» вказує, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року №5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 січня
2004 року за №114/8713, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, суми виплат,
пов'язаних з індексацією заробітної
плати працівників та матеріальна
допомога, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників.

Також, згідно зі статтею 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподаткованого доходу
(прибутку), сукупного оподаткованого
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, входила до системи
оплати праці державного службовця,
крім того, суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

За наведеного, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
про обґрунтованість по суті позовних
вимог про визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії позивачки з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
й про зобов'язання відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії
з врахуванням вказаної складової.

Аналогічна позиція викладені і в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі №21-430а11.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
залишити без задоволення, а постанову
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 10 квітня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: