Справа № 803/490/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р.

Справа № 876/5407/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАСТОМС БРОК» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року у адміністративній справі №803/490/14
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАСТОМС БРОК» до
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «КАСТОМС БРОК» звернулось в суд з
позовом до Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
04.03.2014 року №, №.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невірним встановленням обставин у
справі. Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити в
повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне.
Наказом ГУ Міндоходів у Волинській
області від 29.01.2014 року №79 «Про
проведення документальної невиїзної
перевірки ТзОВ «КАСТОМС БРОК» було
призначено тривалістю 30 робочих днів, з
30.01.2014 року документальну невиїзну
перевірку ТзОВ «КАСТОМС БРОК» в
частині перевірки правильності
визначення бази оподаткування товарів,
оформлених згідно митних декларацій
(МД) від 14.06.2013 року №205070000/2013/033035, від
24.07.2013 року №205070000/2013/039477.

30.01.2014 року за вих. №515/10/22.4-11 ГУ
Міндоходів у Волинській області
направило на ТзОВ «КАСТОМС БРОК»
повідомлення про проведення перевірки,
яке вручено позивачу 31.01.2014 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

ГУ Міндоходів у Волинській області
проведена невиїзна документальна
перевірка стану дотримання ТзОВ
«КАСТОМС БРОК» вимог законодавства
України з питань державної митної
справи, про що складено акт
№13/03-20-22-04-18/ від 19.02.2014 року.

В акті перевірки №13/03-20-22-04-18/ від
19.02.2014 року зазначено, що на адресу ГУ
Міндоходів у Волинській області від
Ягодинської митниці Міндоходів
надійшли листи від 16.08.2013 року за
реєстраційним №14/1.4-14/1855 та від 30.12.2013
року за реєстраційним №1/1.1-14/3695, у яких
із посиланням на листи Департаменту
митної справи Міністерства доходів і
зборів України йшлося про надання
адміністративної допомоги у
проведенні перевірки по фактах
незакінчених процедур експорту з Литви
до України транспортних засобів.

Під час опрацювання вищевказаних
листів проведено порівняння
документів, надісланих з митних
органів Литовської Республіки та
документів, які були підставою для
митного оформлення на Ягодинській
митниці Міндоходів за МД від 14.06.2013 року
№205070000/2013/033035, від 24.07.2013 року
№205070000/2013/039477. При проведенні
співставлення та порівняння отриманих
декларацій і товаросупровідних
документів виявлено не підтвердження
автентичності поданих митному
органові документів щодо товарів,
митне оформлення яких завершено -
встановлено, що вартість транспортних
засобів, заявлена в країні експорту,
відрізняється від задекларованої під
час митного оформлення в Україні.
Недостовірність заявлених під час
митного оформлення відомостей
вплинула на рівень оподаткування
товарів, що підлягав перевірці.

В ході проведення перевірки
встановлено, що за МД від 14.06.2013 року
№205070000/2013/033035, від 24.07.2013 року
№205070000/2013/039477 позивачем ввезено на
митну територію України транспортні
засоби б/в марки «NISSAN», 2006 року
виготовлення, кузов VSKF4ACA6UY585917 та марки
«FIAT», 2008 року виготовлення, кузов
ZFA8660, при цьому задекларовано
характеристики товару, які наведено в
додатку 1 до акту перевірки.

Аналіз та співставлення даних,
отриманих у відповідях з митних
органів іноземних країн, надає
можливість ідентифікувати товар,
зазначений у документах, отриманих з
митних органів іноземних країн, як
товар, митне оформлення якого
здійснювалося за МД, що підлягали
перевірці. В результаті співставлення
даних встановлено, що при митному
оформленні товару, його вартісні
показники були задекларовані
недостовірно.

В ході перевірки встановлено, що при
митному оформленні підприємством було
надано недостовірні відомості щодо
вартості товарів. Аналіз документів,
отриманих від митних органів
Литовської Республіки, свідчить про те,
що вартість товару є вищою ніж та, що
була задекларована при митному
оформленні.

Перевіркою встановлено факти
заниження податкових зобов'язань, а
саме: за МД від 14.06.2013 року №205070000/2013/033035
митна вартість товару становить 2000,00
Євро, або 21285,36 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
11000,00 литовських літ, або 33905,66 грн.; за МД
від 24.07.2013 року №205070000/2013/039477 митна
вартість товару становить 1350,00 Євро,
або 14221,94 грн., тоді як згідно з даними,
отриманими з Литовської Республіки,
вартість товару становить 16500,00
литовських літ, або 50342,84 грн.

В ході перевірки встановлено факти
недостовірного декларування вартісних
показників товару (транспортних
засобів) позивачем, факти заниження
податкових зобов'язань, неправильного
визначення митної вартості товарів, у
зв'язку з чим розраховано суму
заниження податкових зобов'язань, які
виникли внаслідок неправильного
визначення митної вартості товару у
розмірі 10895,43 грн., в т. ч.: мито - 3404,82 грн.,
ПДВ - 7490,61 грн.

На підставі акту перевірки
№13/03-20-22-04-18/ від 19.02.2014 року ГУ
Міндоходів у Волинській області 04.03.2014
року були прийняті податкові
повідомлення-рішення: № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем мито на
товари, що ввозяться на територію
України на 4256,03 грн., в т. ч.: за основним
платежем - 3404,82 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 851,21
грн., та №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем ПДВ на 9363,27 грн., в т. ч.: за
основним платежем - 7490,61 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 1872,66 грн.

Суд першої інстанції в задоволенні
позову відмовив з тих підстав, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті з
дотриманням вимог чинного
законодавства України, відсутні
підстави для їх скасування.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх вірними, такими,
що відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 345 Митного кодексу
України, документальна перевірка - це
сукупність заходів, за допомогою яких
органи доходів і зборів переконуються
у правильності заповнення митних
декларацій, декларацій митної вартості
та в достовірності зазначених у них
даних, законності ввезення
(пересилання) товарів на митну
територію України або на територію
вільної митної зони, вивезення
(пересилання) товарів за межі митної
території України або за межі
території вільної митної зони, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Частиною першою статті 351 цього ж
Кодексу визначено, що предметом
документальних невиїзних перевірок є
дані про своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати митних
платежів при переміщенні товарів через
митний кордон України підприємствами,
а також при переміщенні товарів через
митний кордон України громадянами з
поданням митної декларації,
передбаченої законодавством України
для підприємств.

Як передбачено п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного
кодексу України, документальна
невиїзна перевірка проводиться у разі
надходження від уповноважених органів
іноземних держав документально
підтвердженої інформації про
непідтвердження автентичності поданих
органові доходів і зборів документів
щодо товарів, митне оформлення яких
завершено, недостовірність відомостей,
що в них містяться, а також запитів
стосовно надання інформації про
зовнішньоекономічні операції, які
здійснювалися за участю суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
резидентів України.

Оскільки на адресу відповідача
надійшла документально підтверджена
інформація від митних органів Литви,
тому наказ ГУ Міндоходів у Волинській
області від 29.01.2014 року №79 «Про
проведення документальної невиїзної
перевірки ТзОВ «КАСТОМС БРОК»
відповідає вимогам пункту 2 частини
другої статті 351 МК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 351 Митного кодексу
України документальна невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу доходів і зборів в
приміщенні цього органу за умови
направлення керівнику відповідного
підприємства або відповідному
громадянину рекомендованим листом з
повідомленням про вручення або
особистого вручення зазначеним особам
чи уповноваженим ними представникам
під розписку письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
перевірки.

Судом встановлено, що 30.01.2014 року за вих.
№515/10/22.4-11 ГУ Міндоходів у Волинській
області направило на ТзОВ «КАСТОМС
БРОК» повідомлення про проведення
перевірки, яке вручено позивачу 31.01.2014
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення (а.
с. 34), відтак, відповідачем додержані
вимоги частини четвертої статті 351 МК
України.

Згідно із ст. 352 Митного кодексу України
посадовими особами органів доходів і
зборів під час проведення перевірок
можуть бути використані: 1) документи,
визначені цим Кодексом; 2) податкова
інформація; 3) експертні висновки; 4)
судові рішення; 5) отримані від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджені
відомості щодо вартісних, кількісних
або якісних характеристик, країни
походження, складу та інших
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів, їх ввезення
(пересилання) на митну територію
України або на територію вільної
митної зони чи вивезення (пересилання)
за межі митної території України або
території вільної митної зони, які
відрізняються від задекларованих під
час митного оформлення; 6) інші
матеріали, отримані в порядку та
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами України.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 4 частини п'ятої статті 54 цього
ж Кодексу передбачено, що орган доходів
і зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску.

Згідно із ч. 1 ст. 354 Митного кодексу
України результати перевірок
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу доходів і зборів та керівником
підприємства, що перевірялося, або
уповноваженою ним особою. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Частиною шостою статті 345 цього ж
Кодексу визначено, що результати
перевірки оформлюються актом
(довідкою) та є підставою для
самостійного визначення органом
доходів і зборів суми податкового
зобов'язання підприємства щодо сплати
митних платежів, застосування заходів,
передбачених законами України.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК
України у разі надходження від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджених
відомостей щодо країни походження,
вартісних, кількісних або якісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України або територію
вільної митної зони або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони, які відрізняються
від задекларованих під час митного
оформлення, контролюючий орган має
право самостійно визначити базу
оподаткування та податкові
зобов'язання платника податків шляхом
проведення дій, визначених пунктом 54.3
цієї статті, на підставі відомостей,
зазначених у таких документах.

Як встановлено судом, позивачем на
митну територію України буди ввезені
транспортні засоби, бувші у
використанні, марки «NISSAN», 2006 року
виготовлення, кузов VSKF4ACA6UY585917, марки
«FIAT», 2008 року виготовлення, кузов
ZFA8660, згідно із контрактом № 01/10
від 01.11.2012 року, укладеним з Приватним
підприємством «REGENCY TRADING LIMITED» (а. с. 74-78),
на підставі митних декларацій від
14.06.2013 року № 205070000/2013/033035, від 24.07.2013
року № 205070000/2013/039477, митну вартість яких
було визначено за резервним методом.

Разом з тим, в ході перевірки органом
доходів і зборів було встановлено, що
при митному оформленні позивачем
вказаного товару надано недостовірні
відомості щодо вартості товарів,
аналіз документів, отриманих від
митних органів Литовської Республіки,
свідчить про те, що вартість товару є
вищою ніж та, що була задекларована при
митному оформленні.

Крім того, отримані від уповноважених
органів Литви документально
підтверджені відомості щодо вартісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів, які
відрізняються від задекларованих під
час митного оформлення, в силу приписів
статті 352 МК України правомірно були
використані посадовими особами
відповідача в ході проведення
перевірки.

Таким чином, в ході розгляду справи
знайшли своє підтвердження висновки
перевірки про факти недостовірного
декларування вартісних показників
товару (транспортних засобів)
позивачем, неправильного визначення
митної вартості товарів, факти
заниження податкових зобов'язань.

Крім того, колегія суддів не бере до
уваги посилання апелянта на пункт 3
частини третьої статті 64 МК України,
оскільки положення вказаної норми не
поширюються на спірні правовідносини,
у митних деклараціях країни
відправлення зазначена митна вартість
експортованого товару, а не ціна товару
на внутрішньому ринку країни -
експортера.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «КАСТОМС
БРОК» - залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року у адміністративній справі №803/490/14
- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.З. Улицький