Справа № 9101/94723/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2013 року м. Дніпропетровськ
справа № 2а-2402/2011 Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Жовтих
Водах Дніпропетровської області

на постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 26
вересня 2011 року

у справі № 2а-2402/2011

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Жовтих Водах Дніпропетровської
області

про визнання неправомірними дій
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії та додаткової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся у
Жовтоводський міський суд
Дніпропетровської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Жовтих Водах Дніпропетровської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з щомісячним
донарахуванням 5 років понаднормового
стажу, додаткової пенсії у розмірі 30%
від мінімальної пенсії за віком за
період з 17 лютого 2010 року до наступних
змін у законодавстві.

Постановою Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 26
вересня 2011 року позовні вимоги
задоволені частково. Визнано відмову у
здійсненні перерахунку пенсій у
розмірах передбачених статтями 51, 56
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» протиправною.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Жовтих Водах
Дніпропетровської області провести
перерахунок пенсії, призначеної
ОСОБА_1, основної відповідно до вимог
частини 2 статті 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеного статтею 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
здійснити перерахунок щомісячної
додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до частини 1 статті
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, та провести виплату
недоплаченої пенсії з 17 лютого 2010 року,
з урахуванням проведених виплат та
проводити виплату перерахованої
пенсії до 22 липня 2011 року. У задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в м. Жовтих
Водах Дніпропетровської області
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та справу направити на новий
розгляд.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 2 (а.с. 9). Перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Жовтих Водах Дніпропетровської
області та отримує пенсію зі зниженням
пенсійного віку на 8 років, відповідно
до статті 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
статті 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Станом на час звернення до
органу Пенсійного фонду України мав 33
роки 3 місяці 08 днів загального стажу,
тобто понад 20 років, що за змістом
частини 2 статті 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» дає
підставу для збільшення пенсії за
кожний рік роботи понад встановлений
цим пунктом стаж.

Вирішуючи спірні правовідносини та
приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є обґрунтованими.

Проте, судом першої інстанції не
правильно застосовано до позовних
вимог положення статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом 30 травня 2011
року. Клопотання про поновлення строку
звернення обґрунтував необхідністю
застосування до позовних вимог
положень частини 4 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(а.с. 1).

Відповідно до частин 1, 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частиною 4 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що якщо законом
передбачена можливість досудового
порядку вирішення спору і позивач
скористався цим порядком, то для
звернення до адміністративного суду
встановлюється місячний строк, який
обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Виплата пенсії та додаткової пенсії, за
шкоду заподіяну здоров'ю, є періодичною
- щомісячною, тому про порушення свого
права (якщо позивач вважає його
порушеним) ОСОБА_1 міг дізнатися при
отриманні чергової щомісячної виплати
пенсій і відповідно, звернення
позивача до відповідача із заявою з
питання проведення перерахунку пенсії
за минулий час не є передбаченою
законом можливістю досудового порядку
вирішення спору в розумінні частини
четвертої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, закони, інші
нормативно-правові акти, судові
рішення є доступними для ознайомлення
всіма громадянами, і можливість
обізнаності людини про те чи інше
положення законодавства залежить
виключно від бажання такої людини.

Всупереч наведених норм Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд першої інстанції
безпідставно розглянув позовні вимоги
за період поза межами шестимісячного
процесуального строку звернення до
суду з адміністративним позовом.

Згідно зі статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства (в
редакції на час виникнення спірних
відносин) адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

За таких обставин, враховуючи те, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду, ним не наведені поважні причини
пропуску строку звернення до суду,
підстав для поновлення строку не
вбачається - позовні вимоги за період з
17 лютого 2010 року по 29 листопада 2010 року
розгляду не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Обставини справи свідчать про те, що
позивач обрав умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, встановлені
спеціальним Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 56 цього Закону передбачено
пільги щодо обчислення стажу роботи
(служби) осіб, які підпадають під його
дію. Зокрема, згідно з частиною 2
зазначеної статті право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни,
віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови
стажу роботи не менше ніж 20 років
чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням
пенсії на 1 % заробітку за кожний рік
роботи понад установлений стаж, але не
вище 75 % заробітку, а громадянам, які
відпрацювали за списком № 1, чоловіки -
10 років і більше, жінки - 7 років 6
місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону
свідчить про те, що воно визначає
особливі норми та умови пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій
Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не встановлений, що є
підставою для застосування судом при
розгляді цього публічно-правового
спору аналогії закону на підставі
частини 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ознакам, передбаченим вказаною
процесуальною нормою, відповідає абзац
2 частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зі змісту якого випливає,
що за кожний повний рік страхового
стажу понад установлений законом
мінімальний трудовий стаж, необхідний
для призначення пенсії за віком,
остання збільшується на 1 % визначеної
законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в частині 2 статті
56 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як сума заробітку за
кожний рік роботи понад установлений
цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим
Законом вона дорівнює мінімальному
розміру пенсії за віком, який згідно з
абзацом 1 частини 2 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлений у розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена
пенсія на підставі Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
перерахунок пенсії має здійснюватися
за кожний повний рік стажу роботи понад
установлений для них мінімальний
трудовий стаж для призначення пенсії (15
років - для жінок і 20 років - для
чоловіків) шляхом збільшення пенсії на
1 % заробітку за рік.

Враховуючи те, що управління
Пенсійного фонду України в м. Жовтих
Водах Дніпропетровської області
обчислювало розмір пенсії з
урахуванням страхового стажу понад 25
років, відповідно до абзацу 2 частини 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а не понад 20 років, як це
передбачено положенням частини 2
статті 56 Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то оскільки позивачу
призначено пенсію зі зниження
пенсійного віку відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
то і збільшення її має бути проведене у
розмірах, установлених цим Законом.

Щодо позовних вимог про перерахунок та
виплату додаткової пенсію, як особі,
яка віднесена до 2 категорії, згідно
статті 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зазначити наступне.

Статтею 49 даного Закону визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 51 цього Закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до категорії 2 постраждалих
від Чорнобильської катастрофи,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач здійснював розрахунок
додаткової пенсії позивачу відповідно
до положень постанови Кабінету
Міністрів України № 530 від 28 травня 2008
року та статті 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
зі змінами, внесеними Законом України
від 28 грудня 2007 року.

Проте, Рішенням Конституційного суду
України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту
закону про Державний бюджет України на
2008 рік зазначені вище зміни були
визнанні такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Таким чином, з 22 травня 2008 року
відновлена дія норм статті 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
за яким особам, віднесеним до категорії
2 постраждалих від Чорнобильської
катастрофи, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Водночас, 14 червня 2011 року Верховною
Радою України прийнято Закон України
№3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», який набрав чинності 19
червня 2011 року.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону 06 липня 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, встановлено
розмір щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю передбаченої
ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в залежності від групи
інвалідності, статусу та категорії
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

При визначенні розміру щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу їх нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення» іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції припустився порушень вимог
норм процесуального права, що призвело
до прийняття неправильного рішення, в
зв'язку з чим, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду скасуванню з прийняттям
нової постанови про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Жовтих
Водах Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 26
вересня 2011 року - скасувати.

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Жовтих
Водах Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії,
як особі, яка віднесена до 2 категорії, у
розмірах менших, ніж передбачено
статтями 51, 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Жовтих Водах
Дніпропетровської області
перерахувати та виплачувати, з
урахуванням виплачених сум, на користь
ОСОБА_1 починаючи з 30 листопада 2010 року,
з подальшою щомісячною виплатою:

- основну пенсію, як особі, яка
віднесена до 2 категорії, із
збільшенням пенсії на 1% заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
стаж відповідно до положень частини 2
статті 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- додаткову пенсію, як особі, яка
віднесена до 2 категорії, згідно статті
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком по 22 липня 2011 року.

Позовні вимоги за період з 17 лютого 2010
року по 29 листопада 2010 року - залишити
без розгляду.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим