Справа № 806/2047/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" серпня 2014 р.
Справа № 806/2047/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін:

представника позивача Кулик Т.Б.,

представника відповідача Зеленової
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Коростенської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"15" липня 2014 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Коростенський кар"єр" до
Коростенської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Коростенський карєр" звернулося до
суду з позовом до Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирськоїй області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13.04.2011року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 14.09.2011року,
визнано недійсними та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Коростенської ОДПІ №1/3 від 17.03.2010
року (№1/2 від 30.12.2009 року).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.03.2014 року вказані судові
рішення скасовані в частині скасування
податкового повідомлення-рішення
Коростенської ОДПІ №1/3 від 17.03.2010
року про визначення ПАТ "Коростенський
карєр" податкових зобов'язань з податку
на прибуток у сумі 222045,00 грн., справу в
цій частині направлено на новий
судовий розгляд.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області від
17.03.2010 року № №1/3 про визначення
Публічному акціонерному товариству
"Коростенський кар'єр" податкових
зобо"язань з податку на прибуток у сумі
222045,00 гривень.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
податкове повідомлення - рішення
Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції 1/3 від 17.03.2010
року в частині збільшення підприємству
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток в сумі 152826,00 грн. та
застосування фінансових санкцій в сумі
68666,00 грн., винесено не на підставі вимог
чинного законодавства та без
врахування всіх обставин, що мали
значення для його прийняття, а тому є
протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно керувався
приписами Закону України "Про
оподаткуванню прибутку підприємств, що
були чинні на день виникнення спірних
правовідносин.

З матеріалів справи слідує, що з 15.06.2009
року по 27.07.2009 року уповноваженими
особами податкового органу була
проведена планова виїзна перевірка
підприємства з питань дотримання
податкового законодавства за період з
01.01.2008 року по 31.03.2009 року, про що був
складений відповідний акт перевірки
від 03.08.2009 року. За результатами такої
перевірки було винесено оскаржуване
податкове повідомлення - рішення
1/3 від 17.03.2010 року, відповідно до
якого підприємству були збільшені суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 357647,00 грн. та
застосовані фінансові санкції в сумі
167605,00 грн.

Як зазначено в ухвалі ВАСУ від 27.03.2014
року предметом судового розгляду є
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення в частині
збільшення підприємству суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 152826,00грн. та
застосування фінансових санкцій в сумі
68666,00 грн.

Відповідно до висновків, зазначених в
акті перевірки від 03.08.2009 року та
пояснень представника податкового
органу в судовому засіданні, підставою
для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення в
оскаржуваній частині стало виключно
невизнання податковим органом валових
витрат позивача, зумовлених
взаємовідносинами з ПП "Техіндустрій"
щодо придбання протягом 2008 року
матеріальних цінностей.

Податковий орган дійшов висновку про
завищення позивачем сум валових витрат
за 1-й, 2-й і 3-й квартали 2008 року на
загальну суму 611304,00 грн. по
взаємовідносинах з ПП "Техіндустрій",
що призвело до заниження податку на
прибуток за вказаний період на
загальну суму 152826,00грн.

Як встановлено судом першої інстанції
та стверджується матеріалами справи,
спірні господарські відносини виникли
у зв"язку з укладенням договору на
поставку матеріальних цінностей і
запасних частин до гірничо-технічного
устаткування № 15-02 від 15.02.2008року між
позивачем та Приватним підприємством
"Техіндустрія" та додатком до нього
(а.с.50-52 т.2).

Відповідно до умов цього договору
сторони домовилися про поставку
матеріальних цінностей і запасних
частин до гірничо-технічного
устаткування на загальну орієнтовну
ціну в розмірі 900000,00 грн. Поставка
підлягала здійсненню на умовах
самовивозу позивачем зі складу
Продавця.

Колегія суддів вважає обґрунтованими
висновки суду першої інстанції щодо
того, що податковим органом не доведено
наявності протиправного умислу та мети
при укладенні угоди між позивачем та
Приватним підприємством
"Техіндустрія", та що укладаючи спірний
договір учасники договірних відносин
діяли з метою, яка є завідомо
суперечною інтересам держави та
суспільства. Відсутній також
обвинувальний вирок суду щодо вказаних
господарських відносин, який набрав
законної сили.

Відтак, віднесення відповідачем
договору до категорії нікчемних та
таких, що не спрямовані на настання
реальних наслідків є безпідставним.

Про реальність даних господарських
операцій між позивачем та
Постачальником, які мали місце
протягом 2008 року, свідчать наявні в
матеріалах справи та досліджені судом
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку (видаткові та
податкові накладні, платіжні
доручення), які підтверджують факт
отримання відповідних матеріальних
цінностей та їх оплату.

Суд першої інстанції встановив, що факт
використання зазначених матеріальних
цінностей в господарській діяльності
позивача підтверджується картками
складського обліку матеріалів,
лімітно-забірними картками та
матеріальними звітами, копії яких
долучено до матеріалів справи.

Не є переконливими, на думку колегії
суддів, доводи відповідача про
неналежне оформлення видаткових
накладних та відсутність в них
посилання на відповідні доручення про
право на отримання у Постачальника
відповідних матеріальних цінностей,
оскільки оформлення досліджених в
судовому засіданні видаткових
накладних здійснювалося відповідними
особами Постачальника, а не позивача.

Факт належного оформлення та видача
відповідних доручень відповідним
особам позивача на отримання у
Постачальника (ПП "Техіндустрія")
матеріальних цінностей підтверджено в
судовому засіданні копією журналу
обліку таких доручень (а.с.83-149 т.3).

Що стосується доводів податкового
органу про те, що директор ПП
"Техіндустрій" ОСОБА_5 помер 13.09.2008 року1,
а 15.09.2008 року та 22.09.2008 року від його
імені було видано позивачу дві
податкові накладні в підтвердження
поставки матеріальних цінностей, що
впливають на визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість, то колегія суддів вважає, що
вказані обставини не можуть свідчити
про завищення позивачем своїх валових
витрат зумовлених придбанням
матеріальних цінностей і запасних
частин до гірничо-технічного
устаткування у ПП "Техіндустрія" з
огляду на те, що ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість"
передбачено, що податкова накладна є
звітним податковим документом для
визначення податкових зобов"язань та
формування податкового кредиту
виключно з податку на додану вартість,
а не податку на прибуток.

Судовими рішенням у даній справі, що
набрали законної сили, в тому числі
ухвалою ВАСУ від 27.03.2014року,
підтверджено правомірність віднесення
позивачем сум податку на додану
вартість, сплачених ПП "Техіндустрія" у
вартості зазначених матеріальних
цінностей, до податкового кредиту з
податку на додану вартість за
відповідні звітні періоди 2008 року, в
тому числі за вересень 2008 року.
Зазначеними судовими рішеннями
фактично підтверджено обсяг та
вартість матеріальних цінностей
придбаних позивачем протягом 2008 року у
ПП "Техіндустрія".

Крім того, в розумінні вимог ст.18 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" відомості про
керівника юридичної особи є
достовірними лише ті, які внесені до
такого Єдиного реєстру.

Судом першої інстанції встановлено, що
станом на 22.09.2008 року, тобто на день
видачі останньої податкової накладної
щодо спірних господарських відносин
позивача з ПП "Техіндустрія",
керівником ПП "Техіндустрія"
зазначений ОСОБА_5 а не інша особа.

За приписами п.5.1 ст.5 Закону України
"Про оподаткуванню прибутку
підприємств" валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Як зазначено в п.5.2 ст.5 цього ж Закону до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

В розумінні приписів ст.5 Закону
України "Про оподаткуванню прибутку
підприємств" витрати позивача,
зумовлені оплатою ПП "Техіндустрія"
вартості матеріальних цінностей і
запасних частин до гірничо-технічного
устаткування підлягають віднесенню до
валових витрат.

Слід також зазначити, що витрати
позивача щодо транспортування таких
матеріальних цінностей зі складу ПП
"Техіндустрія" до валових витрат
позивача не включалися, тобто на
визначення податкових зобов'язань
позивача з податку на прибуток не
впливали.

З огляду на вищевказане, вірним є
висновок суду першої інстанції
стосовно того, що позивачем дотримані
вимоги статті 5 Закону України "Про
оподаткуванню прибутку підприємств" та
правомірно на підставі належним чином
оформлених первинних документів
віднесено до валових витрат, витрати на
оплату ПП "Техіндустрія" вартості
матеріальних цінностей і запасних
частин до гірничо-технічного
устаткування на загальну суму 611304,00
грн. та враховано їх при визначенні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток підприємства за відповідні
звітні періоди 2008 року.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Порушення норм матеріального чи
процесуального права, які є підставою
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, судом
апеляційної інстанції не встановлено,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростенська
об"єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "15" липня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

_

Повний текст cудового рішення
виготовлено "28" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Публічне акціонерне
товариство "Коростенський кар"єр"
вул.Сосновського,67,м.Коростень,Коросте
нський район, Житомирська область,11503

3- відповідачу: Коростенська об"єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області вул.
Коротуна,3,м.Коростень,Житомирська
область,11500

- ,