Справа № 2а-4/12
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4/12
Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Романчук О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Баришівської
районної державної адміністрації
Київської області на постанову
Баришівського районного суду
Київської області від 05.01.12р. у справі
№2а-4/12 за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Баришівської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання неправомірними дій
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання неправомірними дії
відповідача з нарахування і виплати
суми соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку; зобов'язання відповідача
призначити та здійснити перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
починаючи з 15.05.09р. до 15.05.12р. у розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей до 6 років; зобов'язання
відповідача провести виплату
недоплаченої допомоги по догляду з
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 15.05.09р. до 01.12.11р.
включно, у розмірі 19 602,52 грн.

Постановою Баришівського районного
суду Київської області від 05.01.12р.
адміністративний позов задоволено
частково: визнано протиправними дії
відповідача щодо відмови у перерахунку
та виплаті позивачці щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 02.06.11р. по 31.12.11р. протиправними
та зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачці
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» 02.06.11р. по 31.12.11р. з
урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого ст. 21 Закону України «Про
державний бюджет України на 2001 рік» на
відповідні місяці з урахуванням
виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального права та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
відповідач у повному обсязі здійснив
нарахування та виплату позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.01р.
№1751.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною
позивачки, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1.

Відповідачем була призначена ОСОБА_2
допомога при народженні дитини у сумі 12
240 грн. Одноразова виплата допомоги
була здійснена у розмірі 4 800 грн., інша
частина суми виплачувалась позивачці
щомісячно впродовж 12 місяців у розмірі
620 грн.

Задовольняючи адміністративний позов
в частині, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачем протиправно
нараховувалась та виплачувалась
позивачці допомога на підставі Порядку
№1751, а не Закону України Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який має вищу юридичну
силу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності правових підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
було внесено зміни до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
поховання» (надалі Закон № 2240-III) та
виключено статті 40-44. Проте, з огляду на
рішення Конституційного суду України
від 22.05.2008 №10-рп/2008, стаття 43 Закону
№2240-III на час виникнення спірних
правовідносин передбачала, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-XII від 21 листопада 1992 року (надалі
Закон №2811-ХII) також вносились зміни, а
дія статті зупинялась іншими Законами.

Так, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" ст.15 Закону №2811-ХII
викладено в наступній редакції:
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень". Проте, відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на
2008р."Розділ I цього Закону набирає
чинності з 01.01.2008 і діє по 31.12.2008. Отже, з
1.01.2009 ст.15 Закону №2811-ХII відновила
попередню редакцію, відповідно до якої
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Проте, ст. 46 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік"
установлено, що у 2009 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічним чином врегулювано спірні
правовідносини у 2010 році ст.45 Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік".

В зв'язку з тим, що у передбачений
законом спосіб положення Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" не визнано
неконституційними та не скасовано, у
2009-2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначалась та виплачувалась у
відповідності до п.22 Постанови КМУ № 1751
від 27.12.2001р. "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми".

При цьому, ані Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ані
іншими Законами, не встановлювалось на
2011 рік інший, ніж у Законах №2811-ХII та
№2240-III розмір допомоги, а дії Законів
про бюджет діяли, відповідно, лише у 2009
та 2010 роках, спірні правовідносини з
1.01.2011 регулюються Законами №2811-ХII та
№2240-III, а положення Постанови КМУ № 1751
від 27.12.2001 в тій частині, в якій воно
суперечить названим законам,
застосовуватися не може.

Отже, починаючи з 1.01.2011 у відповідача
виник обов'язок здійснювати виплату
державної допомоги в розмірах,
передбачених Законами №2811-ХII та 32240-III.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові ВАСУ від 26.02.14р. у справі
№К/9991/81169/12.

На підставі викладеного, приймаючи до
уваги те, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
доводами апелянта не спростовані,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, КАС України,
Київський апеляційний
адміністративний суд

У Х
В А Л И В:

апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Баришівської районної державної
адміністрації Київської області на
постанову Баришівського районного
суду Київської області від 05.01.12р. у
справі №2а-4/12 - залишити без
задоволення, а постанову Баришівського
районного суду Київської області від
05.01.12р. у справі №2а-4/12 - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особами, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М