Справа № 813/5516/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2014 року
№ 813/5516/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Сільник
за участю представника позивача Тизьо
Г.А., представника третьої особи
Мірошнікова П.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, третіх осіб публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадбанк України», філії Львівського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадбанк України» про визнання дій
протиправними та зобов'язання до
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області
звернулося до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління юстиції у
Львівській області, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, третіх осіб публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадбанк України», філії Львівського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадбанк України», у якому просить
визнати дії Головного управління
юстиції у Львівській області,
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області щодо виставлення
платіжних вимог від 24.07.2014 року № 140, 144,
145 про списання коштів з рахунку №
фонду України у Львівській області
відкритого у філії Львівське обласне
управління АТ «Ощадбанк»
протиправними, зобов'язати Головне
управління юстиції у Львівській
області та управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області відкликати платіжні вимоги від
24.07.2014 року № 140, 144, 145. В обґрунтування
позовної заяви вказано, що державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа Шевченківського районного суду
м. Львова про зміну способу і порядку
виконання виконавчого листа № 2а-1617/11 з
чим не погодився боржник. Зазначено, що
боржник оскаржив вказану постанову,
проте державний виконавець ще до
рішення суду, винесеного 25.07.2014 року про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження, виніс
постанови про арешт коштів боржника і
про стягнення виконавчого збору та
витрат на проведення виконавчих дій,
які також оскаржені боржником.
Зазначено, що всупереч вищенаведеному
державний виконавець виставив
платіжні вимоги про списання коштів з
рахунку, який відкритий у філії
Львівське обласне управління АТ
«Ощадбанк».

Представник позивача в судовому
засіданні просив визнати
протиправними дії Головного
управління юстиції у Львівській
області, управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області щодо виставлення платіжних
вимог.

Представник публічного акціонерного
товариства «Державний ощадбанк
України» (філії Львівського обласного
управління) повідомив, що платіжні
вимоги від 24.07.2014 року № 140, 144, 145
повернуті без виконання 06 серпня 2014
року, оскільки відповідно до частини 2
статті 3 Закону України «Про виконавче
провадження» рішення про стягнення
коштів з державних органів, державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, якими
АТ «Ощадбанк» не являється.

Відповідачі явки уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечили, хоча належним чином
повідомлялися про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомили. Заяв про відкладення
розгляду справи чи розгляд справи у їх
відсутність до суду не надходило. За
таких обставин суд ухвалив розглядати
справу за відсутності відповідачів на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі факти,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд встановив наступні
обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено,
що на виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області перебував виконавчий лист №
2а-1617/2011 виданий 20.04.2012 року
Шевченківським районним судом м.
Львова про зобов'язання Головного
управління пенсійного фонду України у
Львівській області провести
донарахування і виплату пенсії ОСОБА_3
з 24.03.2011 року по 22.07.2011 року включно, з
врахуванням підвищення пенсії 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
враховуючи мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абз. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

04.05.2012 року відкрито виконавче
провадження ВП № 32435667.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Львова від 18.09.2013 року змінено
спосіб і порядок виконання виконавчого
листа та постановою державного
виконавця від 27.09.2013 року виконавчий
документ повернуто стягувачеві,
оскільки враховуючи положення Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» пред'явлений
виконавчий документ не підлягає
виконанню органами державної
виконавчої служби.

19.05.2014 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження ВП №
43310344 з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-1617/11, виданого
26.09.2013 року Шевченківським районним
судом м. Львова про зміну способу і
порядку виконання виконавчого листа №
2а-1617/2011 року, виданого 20.04.2012 року
Шевченківським районним судом м.
Львова про зобов'язання Головного
управління пенсійного фонду України у
Львівській області провести
донарахування і виплату пенсії ОСОБА_3
з 24.03.2011 року по 22.07.2011 року включно, з
врахуванням підвищення пенсії 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
враховуючи мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абз. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на стягнення з Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області на користь ОСОБА_3
533,95 грн. нарахованого підвищення до
пенсії з 24.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно, з врахуванням підвищення
пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком, передбаченого ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» враховуючи мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абз. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та зобов'язано боржника
виконати рішення суду в строк до 26.05.2014
року. Вказана постанова надійшла на
адресу боржника 27.05.2014 року.

Не погодившись з постановою про
відкриття виконавчого провадження
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області оскаржило
її до Шевченківського районного суду м.
Львова.

13.06.2014 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Львівської області
при примусовому виконанні виконавчого
листа № 2а-1617/11, виданого 26.09.2013 року
Шевченківським районним судом м.
Львова про зміну способу і порядку
виконання виконавчого листа № 2а-1617/2011
винесено постанову про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій.

Управлінням державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області 24.07.2014 року
виставлено платіжні вимоги № 140, 144, 145
щодо стягнення з Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області коштів згідно постанови ВП №
43310344 винесеної 13.06.2014 року відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області (ВП № 43310558) та
згідно виконавчого листа № 2а-1617/11 від
26.09.2013 року.

Не погодившись з такими діями, Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області звернулося до суду
з вищевказаним позовом.

Окрім того, постановою Шевченківського
районного суду м. Львова від 25.07.2014 року
визнано протиправними дії державного
виконавця при винесенні 29.05.2014 року
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43310344 та спірну
постанову скасовано.

Платіжні вимоги від 24.07.2014 року № 140, 144,
145 повернуті АТ «Ощадбанк» без
виконання 06 серпня 2014 року, оскільки
відповідно до частини 2 статті 3 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення про стягнення коштів з
державних органів, державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, якими
АТ «Ощадбанк» не являється.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України «Про виконавче провадження».

Згідно з статтею 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 28
цього Закону у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.
Виконавчий збір не стягується за
виконавчими документами про
конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, стягнення
виконавчого збору, накладення арешту
на майно для забезпечення позовних
вимог, відшкодування витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, і стягнення штрафів,
накладених відповідно до вимог цього
Закону, а також у разі виконання рішень
у порядку, встановленому Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень».

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону
України «Про виконавче провадження»
витрати органів державної виконавчої
служби, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження.

Відповідно до частини 3 статті 65 цього
Закону державний виконавець звертає
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що перебувають у банках або
інших фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Відповідно до вимог статтей 1.39, 20.1
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» списання
примусове - списання коштів, що
здійснюється стягувачем без згоди
платника на підставі встановлених
законом виконавчих документів у
випадках, передбачених законом.
Ініціатором переказу може бути
платник, а також отримувач у разі
ініціювання переказу за допомогою
платіжної вимоги при договірному
списанні та в інших випадках,
передбачених законодавством, і
стягувач, що отримує відповідне право
виключно на підставі визначених
законом виконавчих документів у
випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтями 21.1 та 22.1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» ініціювання
переказу проводиться, зокрема, шляхом
подання ініціатором до банку, в якому
відкрито його рахунок, розрахункових
документів, різновидом яких є платіжна
вимога.

Відповідно до норм ст. 1.25 цього Закону
платіжна вимога - розрахунковий
документ, що містить вимогу стягувача
або при договірному списанні
отримувача до обслуговуючого платника
банку здійснити без погодження з
платником переказ визначеної суми
коштів з рахунку платника на рахунок
отримувача.

З матеріалів справи судом встановлено,
що позивачем 11.06.2014 року оскаржено у
судовому порядку постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 19.05.2014 року ВП № 43310344.
Отже, державному виконавцю ще до
винесення постанови про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій та до виставлення
платіжних вимог № 140, 144, 145 щодо
стягнення з Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області коштів було відомо, що боржник
не погоджується з правомірністю
відкриття виконавчого провадження.
Проте, такий продовжував вчиняти дії,
які не відповідали чинному
законодавству.

Судом враховано, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова 25 липня 2014 року визнано
протиправними дії державного
виконавця при винесенні 29.05.2014 року
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43310344 та спірну
постанову скасовано.

Тому державний виконавець при
виставленні платіжних вимог № 140, 144, 145
від 24.07.2014 року про списання коштів з
рахунку Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області № 5 відкритого у філії
Львівське обласне управління АТ
«Ощадбанк» діяв протиправно.

Згідно з частиною 3 статті 181 КАС
України відповідачем у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Статтею 3 Закону України «Про державну
виконавчу службу» визначено, що
органами державної виконавчої служби є
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
до складу якого входить відділ
примусового виконання рішень;
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень; районні, районні у містах,
міські (міст обласного значення),
міськрайонні відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

Враховуючи вищенаведене, слід визнати
протиправними дії управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області щодо виставлення платіжних
вимог № 140, 144, 145 від 24.07.2014 року про
списання коштів з рахунку Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області № 5 відкритого
у філії Львівське обласне управління
АТ «Ощадбанк».

Оскільки платіжні вимоги від 24.07.2014
року № 140, 144, 145 повернуті без виконання,
підстав для зобов'язання відповідача
їх відкликати немає.

Згідно з статтями 2 та 11 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суб'єкти владних повноважень
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно з
статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням вищевикладеного суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання протиправними дій
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області щодо виставлення
платіжних вимог № 140, 144, 145 від 24.07.2014
року про списання коштів з рахунку
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області № 5
відкритого у філії Львівське обласне
управління АТ «Ощадбанк» та вважає, що
позов в цій частині підлягає до
задоволення. У задоволенні решти
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України
судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167,
181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області щодо виставлення платіжних
вимог № 140, 144, 145 від 24.07.2014 року про
списання коштів з рахунку Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області № 5 відкритого
у філії Львівське обласне управління
АТ «Ощадбанк».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Судові витрати з сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не
встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 15
вересня 2014 року.

Суддя
М.В. Лейко-Журомська