Справа № 803/1565/14
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Справа № 803/1565/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Новак
Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області до Приватного підприємства
"МОЛКО" про стягнення податкового
боргу,

ВСТАНОВИВ:

Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (Нововолинська ОДПІ)
звернулась з адміністративним позовом
до Приватного підприємства "МОЛКО" (ПП
"МОЛКО") про стягнення податкового
боргу в сумі 14 456 грн. 41 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач є платником податків і
зборів, передбачених статтею 9
Податкового кодексу України (ПК
України), однак всупереч вимогам статті
36 ПК України підприємство не виконує
свого обов'язку щодо своєчасності та
повноти сплати податків та зборів в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, в зв'язку з чим у відповідача
станом на 24 червня 2014 року виник
податковий борг з податку на додану
вартість в сумі 5 579 грн. 40 коп.; податку
на прибуток в сумі 8 877 грн. 01 коп.
Позивачем в установлені законом строки
вживались заходи щодо стягнення
заборгованості шляхом надіслання
податкової вимоги, однак дані заходи не
призвели до погашення податкового
боргу відповідачем.

У зв'язку із наведеним, позивач просить
стягнути з відповідача кошти в сумі 14 456
грн.41 коп. для погашення податкового
боргу з рахунків у банку, що
обслуговують платника податків.

Відповідач письмових заперечень проти
позову суду не надав.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, позивачем подано
клопотання від 11 серпня 2014 року про
розгляд справи за відсутності його
представника (а.с. 55).

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, 11 серпня 2014 року
поштове відправлення із повісткою,
направлене на адресу відповідача,
повернулося з відміткою відділення
зв'язку "відмовився від одержання" (а.с.
48-54).

Згідно із частиною одинадцятою статті
35 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України) у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Відповідно до
частини шостої статті 128 КАС України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. Як передбачено частиною
першою статті 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове
засідання представники сторін не
прибули, при цьому вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, позивачем заявлено
письмове клопотання про розгляд справи
за його відсутності, а дану справу
можливо розглянути і вирішити на
підставі наявних у ній доказів, тому
суд приходить до висновку, що судовий
розгляд справи необхідно здійснювати в
порядку письмового провадження, без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з таких мотивів
та підстав.

Судом встановлено, що ПП "МОЛКО" 13 січня
2011 року Горохівською районною
державною адміністрацією Волинської
області зареєстроване як юридична
особа. Підприємство перебуває на
обліку як платник податків у
Горохівському відділенні
Нововолинської ОДПІ з 14 січня 2011 року
за № 8749, має відкриті рахунки у банках.
Зазначені обставини підтверджуються
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи № 675120, довідкою про
взяття на облік платника податків
форми 4-ОПП від 23 червня 2014 року,
довідкою позивача про банківські
рахунки відповідача (а.с. 5, 6, 7-8).

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 15 ПК України
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний
з платників податків може бути
платником податку за одним або
кількома податками та зборами.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 ПК України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи. Відповідно до
пункту 31.1 статті 31 ПК України строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Момент виникнення
податкового обов'язку платника
податків визначається календарною
датою.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 ПК України грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 ПК
України податок на прибуток
підприємств, податок на додану
вартість належать до
загальнодержавних податків та зборів.

Відповідач є платником податку на
прибуток підприємств, податку на
додану вартість в силу статей 133, 180 ПК
України відповідно.

Як вбачається із розрахунку позивача
за ПП "МОЛКО" станом на 24 червня 2014 року
рахується податковий борг з податку на
прибуток підприємств в сумі 8 877 грн. 01
коп., податку на додану вартість в сумі 5
579 грн. 40 коп. (а.с. 10).

Податковий борг з податку на прибуток в
розмірі 8 877 грн. 01 коп. виник через
несплату відповідачем узгодженої суми
податкового зобов'язання, визначеної
самостійно в податковій декларації з
податку на прибуток підприємств за 2013
рік від 26 лютого 2014 року, за 2012 рік від 07
лютого 2013 року, несплату відповідачем
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств,
визначеного контролюючим органом в
податковому повідомленні-рішенні №
від 12 жовтня 2012 року за основним
платежем в сумі 1 330 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 332 грн. 50
коп. (а.с. 13, 28-31).

Податковий борг з податку на додану
вартість в сумі 5 579 грн. 40 коп. виник
через несплату відповідачем
узгоджених сум податкового
зобов'язання, визначених самостійно в
податкових декларація з податку на
додану вартість за 2012, 2013 роки (а.с. 14-27),
штрафу, визначеного контролюючим
органом у податкових
повідомленнях-рішеннях № від 22
серпня 2012 року, № від 22 серпня 2012
року, № 000567302 від 18 листопада 2013 року, №
000568302 від 18 листопада 2013 року (а.с. 11-12,
39-41).

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України
у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу. У разі
оскарження рішення контролюючого
органу про нараховану суму грошового
зобов'язання платник податків
зобов'язаний самостійно погасити
узгоджену суму, а також пеню та штрафні
санкції за їх наявності протягом 10
календарних днів, наступних за днем
такого узгодження. При зверненні до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу
податкове зобов'язання вважається
узгодженим в день набрання законної
сили судовим рішенням (пункт 56.18 статті
56 ПК України).

Доказів скасування в
адміністративному чи судовому порядку
вказаних податкових
повідомлень-рішень відповідач не
надав. Визначені ними суми грошового
зобов'язання вважаються узгодженими.

Отже, несплачені узгоджені суми
грошового зобов'язання відповідача
набули статусу податкового боргу.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України
передбачено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59
ПК України). Позивач вживав заходи з
метою погашення податкового боргу:
відповідачу надіслано податкову
вимогу від 05 жовтня 2012 року № 33 (а.с. 9).
Вказані заходи не спричинили погашення
платником податків податкового боргу,
загальна сума якого становить 14 456 грн.
41 коп.

В подальшому відповідно до пунктів 95.1 -
95.4 статті 95 ПК України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, які обслуговують
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Згідно із підпунктом 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 ПК України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Частиною першою статті
71 цього Кодексу встановлено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду доказів про
відсутність у нього податкового боргу
в сумі 14 456 грн. 41 коп. та не спростував
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази та норми податкового
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог шляхом
прийняття постанови про стягнення з
рахунків ПП "МОЛКО" у банках,
обслуговуючих платника податків, в
доход місцевого бюджету коштів у сумі
14 456 грн. 41 коп. для погашення
податкового боргу.

Керуючись частиною шостою статті 128,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з рахунків Приватного
підприємства "МОЛКО" (Волинська
область, Горохівський район, селище
міського типу Сенкевичівка, вулиця
Лесі Українки, 54, ідентифікаційний код
37490453) у банках, обслуговуючих платника
податків, на користь держави кошти в
сумі 14 456 грн. 41 коп. (чотирнадцять тисяч
чотириста п'ятдесят шість грн. 41 коп.)
для погашення податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.В. Дмитрук