Справа № 2020/13266/12
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/62866/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В.,
Логвиненка А.О.,розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 08 липня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
адміністрації Комінтернівського
району Харківської міської ради, третя
особа ОСОБА_5 про визнання
протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2011 року ОСОБА_4 пред'явила
позов до адміністрації
Комінтернівського району Харківської
міської ради, третя особа ОСОБА_5 про
визнання протиправними та скасування
рішень виконавчого комітету
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради від 21 вересня 2010 року № 222-5
та від 16 листопада 2010 року № 270.

Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 08 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, скаржник оскаржила їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій, прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Встановлено, що ОСОБА_4 проживає в
квартирі НОМЕР_2, будинку АДРЕСА_1 на
підставі службового ордеру № 24,
виданого на підставі рішення виконкому
Комінтернівської Ради депутатів
трудящих міста Харкова від 21 жовтня 2008
року.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Комінтернівської районної в
м. Харкові ради від 21 вересня 2010 року №
222-5 «Про дозвіл на збереження
самовільно перепланованої квартири
НОМЕР_1 з приєднанням приміщень
загального користування у будинку
готельного типу АДРЕСА_1», а саме пункту
1, ОСОБА_5 надано дозвіл на збереження та
подальшу експлуатацію самовільно
переобладнаної квартири НОМЕР_1 з
приєднанням приміщень загального
користування будинку АДРЕСА_1
загальною площею 56,6 кв.м., житловою
площею 26,7 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету
Комінтернівської районної в м. Харкові
ради від 16 листопада 2010 року № 270
внесено зміни до пункту 1 рішення
виконкому Комінтернівської районної в
м. Харкові ради від 21 вересня 2010 року №
222-5 «Про дозвіл на збереження
самовільно перепланованої квартири
НОМЕР_1 з приєднанням приміщень
загального користування у будинку
готельного типу АДРЕСА_1» та викладено
його в новій редакції.

Надано ОСОБА_5 дозвіл на збереження та
подальшу експлуатацію самовільно
перепланованої квартири НОМЕР_1 з
приєднанням приміщень загального
користування (коридору приміщення № 1
площею 6,0 кв.м., кухні приміщення № 4
площею 17,3 кв.м., коридору приміщення № 5
площею 3,5 кв.м., санвузла приміщення № 6
площею 3,1 кв.м.) по АДРЕСА_1 загальною
площею 56,6 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м.

Визнано квартиру НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1 двокімнатною ізольованою.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції прийшов до
висновку, що виконавчий комітет
Комінтернівської районної в м. Харкові
ради, розглянувши заяву ОСОБА_5 та
прийнявши рішення від 21 вересня 2010 року
№ 222-5 та від 16 листопада 2010 року № 222-5,
діяв в межах наданих повноважень та
відповідно до рішення Харківської
міської ради від 23 червня 2004 року № 90/04
«Про затвердження Порядку вирішення
питань, пов'язаних із самочинним
будівництвом».

Щодо посилань ОСОБА_4 про порушення її
прав, як користувача квартири НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1 щодо неможливості
користування приміщеннями загального
користування, що були передані ОСОБА_5,
суд першої інстанції зазначив, що
відповідно до пункту 26 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» право
власності на майно, на речове право на
чуже майно, захист цих прав регулюються
цивільним законодавством, і власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном (стаття 391
ЦК), а особа, якій належить право на чуже
майно, має право на захист цього права,
у тому числі й від власника майна
відповідно до положень глави 29 (стаття
396 ЦК), тому такі спори з урахуванням
вимог статті 15 ЦПК України підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства, якщо однією із сторін є
фізична особа, незалежно від участі у
них органу державної влади та/або
органу місцевого самоврядування
(суб'єкта владних повноважень).

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновком суду першої інстанції та
залишив постанову Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 08 липня 2013
року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
правовою позицією судів першої та
апеляційної інстанцій не погоджується
із огляду на наступне.

8 жовтня 1992 року постановою Кабінетів
Міністрів України № 572 затверджено
Правила користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків.

Ці правила визначають порядок
користування приміщеннями

житлових будинків.

Згідно пунктів 4, 7, 10 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків власники,
наймачі (орендарі) приміщень житлових
будинків і гуртожитків мають право на
переобладнання і перепланування
житлових і підсобних приміщень,
балконів і лоджій за відповідними
проектами без обмеження інтересів
інших громадян, які проживають у
будинку, гуртожитку, з дозволу власника
будинку (квартири), власника гуртожитку
(житлового приміщення у гуртожитку) та
органу місцевого самоврядування, що
видається в установленому порядку.

Власник та наймач (орендар) квартири,
житлового приміщення у гуртожитку
зобов'язаний, зокрема використовувати
приміщення житлового будинку і
гуртожитку за призначенням,
забезпечувати збереження житлових і
підсобних приміщень та технічного
обладнання; не допускати виконання
робіт та інших дій, що викликають
псування приміщень, приладів та
обладнання будинку, гуртожитку,
порушують умови проживання громадян.

Мешканці квартири, житлового
приміщення у гуртожитку, в яких
проживає два і більше співвласники,
наймачі (орендарі) мають рівні права на
користування підсобними приміщеннями
і обладнанням.

Виконкомом Комінтернівської районної
в місті Харкові ради рішенням від 20
жовтня 2009 року № 290 затверджено Порядок
вирішення питань, пов'язаних із
самочинним будівництвом (далі - Порядок
№ 290), який регулює процедуру вирішення
питань, пов'язаних із самочинним
будівництвом на території
Комінтернівського району м. Харкова з
метою визначення можливості
збереження самочинно побудованих
індивідуальних житлових будинків та
господарських будівель і споруд,
самочинно перепланованих квартир без
зміни їх функціонального призначення
(в тому числі влаштування балконів без
необхідності надання земельної
ділянки).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 290 при
розгляді питання про збереження
самочинно побудованих житлових
будинків та/або господарських будівель
на присадибних ділянках, що
знаходяться у громадян на праві
користування чи власності та
самовільно перепланованих квартир без
зміни їх функціонального призначення
(в тому числі балконів без необхідності
надання земельної ділянки) забудовник
подає заяву на ім'я голови
Комінтернівської районної у місті
Харкові ради, який розглядає її та
направляє для подальшого розгляду до
відділу по забезпеченню взаємодії з
комунальними підприємствами району
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради.

Пунктом 2.2. Порядку № 290 передбачено, що
відділ по забезпеченню взаємодії з
комунальними підприємствами
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради розглядає заяву та
запитує у забудовника, зокрема
письмову згоду співвласників щодо
можливості збереження об'єктів
самочинного будівництва на
присадибних ділянках, що знаходяться у
громадян на праві користування чи
власності або перепланованих квартир
без зміни їх функціонального
призначення (в тому числі влаштування
балконів без необхідності надання
ділянки) та письмову згоду
співвласників на перепланування та
приєднання до квартир приміщень
загального користування - при розгляді
питань про збереження самовільно
перепланованих квартир без зміни їх
функціонального призначення, з
приєднанням приміщень загального
користування.

Згідно пунктів 2.3, 2.4 Порядку № 290
документи, зазначені у пункті 2.2
забудовнику необхідно надати до
відділу по забезпеченню взаємодії з
комунальними підприємствами
Комінтернівської районної у місті
Харкові ради у місячний термін з дня
надходження заяви до голови
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради.

У випадку ненадання забудовником усіх
необхідних документів до відділу по
забезпеченню взаємодії з комунальними
підприємствами Комінтернівської
районної у місті Харкові ради у
зазначений строк, заява залишається
без розгляду, про що повідомляється
забудовнику.

У разі відсутності згоди співвласників
на збереження об'єктів самочинного
будівництва відділ по забезпеченню
взаємодії з комунальними
підприємствами Комінтернівської
районної в місті Харкові ради готує
відповідь громадянину про
неможливість збереження самовільно
збудованого об'єкту та пропонує
вирішити питання його збереження
відповідно до рішення Харківської
міської ради від 28 вересня 2005 року №
188/05 «Про внесення змін до рішення
Харківської міської ради від 23 червня
2004 року № 90/04 «Про затвердження Порядку
вирішення питань, пов'язаних з
самочинним будівництвом».

Відділ по забезпеченню взаємодії з
комунальними підприємствами
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради після отримання та
аналізу усіх наданих забудовником
документів готує проект рішення про
дозвіл на збереження об'єктів
самочинного будівництва або
самовільного перепланування для
розгляду на засіданні виконкому
Комінтернівської районної в місті
Харкові ради.

Суд першої інстанції, розглядаючи дану
справу, не встановив обставин за яких
виконавчим комітетом були прийняті
рішення від 21 вересня 2010 року № 222-5 та
від 16 листопада 2010 року № 270, не
з'ясував, чи надавалась згода мешканців
будинку на збереження самовільно
перепланованої ОСОБА_5 квартири НОМЕР_1
з приєднанням приміщень загального
користування (коридору приміщення № 1
площею 6,0 кв.м., кухні приміщення № 4
площею 17,3 кв.м., коридору приміщення № 5
площею 3,5 кв.м., санвузлу приміщення № 6
площею 3,1 кв.м.) по АДРЕСА_1 до квартири
ОСОБА_5

Від встановлення вказаних обставин та
їх дослідження в судовому засіданні
залежить правильність вирішення
справи.

Суд апеляційної інстанції на вказані
обставини уваги не звернув, недоліків
рішення суду першої інстанції не
усунув.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Так як судами першої та апеляційної
інстанцій не було вжито всіх
передбачених законом заходів,
необхідних для повного і всебічного
з'ясування всіх обставин у справі,
відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті і винести
законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 08 липня 2013 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: