Справа № 872/17970/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2014 року

справа № 804/8821/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року у справі №804/8821/13-а за позовом Комунального закладу "Обласний шкірно-венерологічний диспансер" до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області, третя особа: Державний заклад "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.03.2013р. № 04-04-05-15/2880, визнання протиправним розпорядження №123 від 26.03.2013р., визнання протиправним та часткове скасування вимоги від 06.03.2013р. за №04-04-05-15/2879, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимоги відповідача є необгрунтованими та такими, що прийняті не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені нармами чинного законодавства, витрати на утримання власного приміщення, в якому в межах спільної діяльності на підставі договору про співробітництво в частині утворення та діяльності КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 17» розміщено кафедри Академії, не можна вважати витратами, понесеними за спожиті кафедрою ДДМА комунальні послуги, а є такими, що пов'язані з виконанням зобов'язань за правочином про спільну діяльність, необхідність яких зумовлено об'єктивною потребою для забезпечення мети, виробничих показників та характеру діяльності позивача, а тому здійснення позивачем витрат на оплату комунальних послуг з утримання приміщень, які використовуються спільно з кафедрами Академії на загальну суму 185571,30 грн., не є порушенням Порядку № 228.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013р. позов задоволено частково.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та в цій частині позову просять відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що всі нормативні акти повинні застосовуватись в тій частині, що не суперечить Бюджетному кодексу України, а видатки на енергоносії та комунальні послуги позивач повинен був проводити з дотриманням як Порядку №228 та Бюджетного кодексу України.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених.

Представник третьої особи заперечив щодо апеляційної скарги та у її задоволенні просив відмовити.

Представник позивача до суду апеляційної інстанції не з’явився, повідомлений про день та час розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно матеріалам справи, КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради у зв’язку з реорганізацією була приєднана до Комунального закладу "Обласний шкірно-венерологічний диспансер", який є правонаступником всіх прав та обов’язків (а.с.36-50).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт №04-16/16 від 25.02.2013р.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, з урахуванням норм ст. 71 КАС України, не доведено правомірність прийнятих оскаржених пунктів вимоги від 06.03.2013р. № 04-04-05-15/2879. Стосовно оскарженого розпорядження, зазначив, що строк його дії сплинув, а тому підстави для його скасування – відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус клінічного лікувально-профілактичного закладу у відповідності до Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 14.09.1998 року № 273 «Про надання статусу клінічних закладів лікувально-профілактичним закладам охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, Дніпропетровської, Одеської, Вінницької. Харківської, Київської, Донецької, Запорізької, Тернопільської. Полтавської, Львівської, Волинської, Чернівецької, Херсонської областей та м. Києва».

Для забезпечення якісного науково - педагогічного процесу академії виділено необхідну кількість приміщень, які розташовані в будівлях позивача, що є основною та необхідною умовою, за наявності якої можливе присвоєння закладу статусу клінічного лікувально-профілактичного закладу.

Так між КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради» та ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» було укладено договір про співробітництво в частині утворення та діяльності клінік від 01.02.2011р. № 18.

Зазначений вище договір про співробітництво був укладений на підставі Положення про клінічний лікувально-профілактичний заклад охорони здоров'я № 174 та передбачає взаємні обов'язки по спільній організації, удосконаленню і забезпеченню медичною допомогою населення регіону, що обслуговується, проведенню навчально-виховного процесу, навчанню студентів, лікарів-інтернів, клінічних ординаторів, аспірантів, магістрів, підготовки та перепідготовки медичних кадрів в т.ч. працівників КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради, а також проведенню наукових досліджень і розробок ефективних методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації хворих.

Відповідно пункти 1.2, 1.3 та 1.4 договору про співпрацю між КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради» та Академією встановлюють, що витрати по забезпеченню навчально-виховного та науково-дослідного процесів здійснюються за рахунок коштів на утримання Академії, а витрати, пов'язані з утриманням матеріально-технічної бази, - за рахунок коштів КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 17» Дніпропетровської обласної ради», що відповідає п. 1.5. Положення № 174.

Також, слід зазначити, що договором про науково-практичне співробітництво не передбачено користування приміщеннями на умовах договору оренди та відшкодування вартості комунальних послуг, оскільки саме ним передбачено виключно спільна діяльність і площі використовуються для спільної роботи обох сторін, а не для господарської діяльності третьої особи. В даному випадку має місце спільна діяльність з організації навчально-наукового та лікувально-діагностичного процесів, яка має на меті підготовку кваліфікаційних кадрів для системи охорони здоров'я України і полягає у спільній роботі по забезпеченню лікувально-діагностичного процесу, підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації медичних кадрів та проведення і впровадження в практику медичних наукових досліджень.

Таким чином, діяльність позивача щодо створення і розміщення на його території клініки факультетської терапії та ендокринології, клініки акушерства та гінекології і клініки анестезіології, інтенсивної терапії та медицини невідкладних станів - здійснюється у відповідності до встановлених вимог чинного законодавства, яке не передбачає здійснення будь-яких компенсацій з боку Академії та, навпаки, зобов'язує позивача здійснювати утримання матеріально-технічної бази за свій рахунок.

Отже, медична навчальна робота нерозривно пов'язана з лікувально - діагностичною роботою, порядок організації якої визначає Положення про клінічний лікувально-профілактичний заклад охорони здоров'я, затвердженого наказом МОЗ України від 05.06.1997р. № 174.

Відповідно до вказаного вище договору про співробітництво, сторонами договорів не передбачено покриття комунальних послуг та експлуатаційних витрат Дніпропетровською державною медичною академією.

Таким чином, діяльність Позивача щодо розміщення на його території кафедр академії здійснюється у відповідності до встановлених вимог чинного законодавства, яке не передбачає здійснення будь-яких компенсацій з боку ДДМА та, навпаки, зобов'язує Позивача здійснювати утримання матеріально-технічної бази за свій рахунок.

Відповідно до абзацу 1,2 п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 28.02.2002р. N 228, встановлено, що під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об'єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому періоді. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи.

Як встановлено судом, приміщення, виділені ДДМА, використовуються останньою спільно з Позивачем та з метою здійснення основної діяльності Позивача, а саме - для надання медичної допомоги населенню, яке звертається до Позивача. Тобто висновки відповідача про те, що вказані приміщення використовуються сторонньою юридичною особою є необґрунтованими, оскільки вони використовуються лікарнею з метою здійснення її основної діяльності. Крім того, зазначені приміщення продовжують перебувати на балансі Позивача, а отже останній повинен утримувати їх, в тому числі і оплачувати комунальні послуги.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з’ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року у справі №804/8821/13-а за позовом Комунального закладу "Обласний шкірно-венерологічний диспансер" до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області, третя особа: Державний заклад "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.03.2013р. № 04-04-05-15/2880, визнання протиправним розпорядження №123 від 26.03.2013р., визнання протиправним та часткове скасування вимоги від 06.03.2013р. за №04-04-05-15/2879 – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 18 серпня 2014року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник