Справа № 826/6192/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2014 року № 826/6192/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Соколової О.А., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВІТ ВСЕРЕДИНІ" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення рішення від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ Всередині»
(далі - позивач, ТОВ «Світ Всередині»)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування податкових
В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі ГУ Мнідоходів у місті Києві на
підставі хибних висновків акту
перевірки від 29.08.2013 №291/26-55-22-08/33744524
щодо нікчемності правочинів, укладених
між позивачем та ТОВ «Збудпроект-1»,
необґрунтованими та такими, що
підлягають скасуванню.
У судовому засіданні представники
позивача надав пояснення аналогічні
викладеним в адміністративному позові
та просив задовольнити позовні вимоги
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату і
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином. Заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відсутності суду не надавав.
За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача на підставі
наявних у справі доказів.
Керуючись ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи зазначене, суд у судовому
засіданні ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
Вирішуючи спір по суті суд виходив з
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ Всередені»,
зареєстровано як юридичну особу від
ідентифікаційний код юридичної особи
33744524, відповідно до виписки та витягу з
ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Підприємство
здійснює свою діяльність на підставі
На час розгляду справи позивача
зареєстровано як платник податку на
додану вартість з 14.06.2010 року,
індивідуальний податковий номер
реєстру платників податку на додану
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ «Світ
Всередині» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Збутпроект-1»,
в результаті чого складено акт
перевірки від 29.08.2013 №291/26-55-22-08/33744524.
Відповідно до висновків акту
перевіркою встановлено порушення:
- ст.134, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9
п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та
доповненнями), в результаті чого
занижено податок на прибуток в зальній
сумі 118125,00 грн.,
- п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI (зі змінами та доповненнями),
в результаті чого занижено податок на
додану вартість в загальній сумі 112500,00
На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму147656,00 грн., у
тому числі за основним платежем в
розмірі118125,00 грн. та за штрафними
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 140625,00
грн., у тому числі за основним платежем
в розмірі112500,00 грн. та за штрафними
Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
Відповідно до вимог ст. 67 Конституції
України платники податків повинні
сплачувати належні суми податків і
зборів у встановлені законами терміни.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті
Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
номером 168/704, господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.
З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеної у листі останнього від
02.06.2011 №742/11/13-11.
Як вбачається із акту перевірки
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві висновки щодо порушення
позивачем приписів Податкового
кодексу України зроблено з огляду на
встановлення здійснення операцій між
ТОВ «Світ Всередині» та ТОВ
«Збудпроект-1» з метою штучного
формування податкового кредиту та
валових витрат, за відсутності факту
реальності господарських операцій.
З матеріалів справи судом встановлено,
що між ТОВ «Світ Всередині» (замовник)
та ТОВ «Збудпроект-1» (виконавець)
укладено договір на виконання робіт
від 10.01.2012 №14, відповідно до якого
виконавець зобов'язується за завданням
замовника на умовах цього договору
виконати роботи, передбачені п.1.2
договору, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити ці роботи. (а.с.60)
До договору надано акти надання послуг
від 31.01.2012 №119, від 31.01.2012 №94, податкові
накладні від 10.01.2012 №17, від 27.01.2012 №26.
Розрахунок між сторонами проводився у
безготівковій формі, до матеріалів
справи надано виписку з банку.
Відповідачем на спростування
реальності господарських операцій,
здійснених між позивачем та спірними
контрагентами, вказано на пояснення
громадянина ОСОБА_1, директора та
засновника ТОВ «Збудпроект-1»,
відповідно до яких ОСОБА_1 повідомив, що
в серпні 2011 року його знайомий
Костянтин запропонував зареєструвати
на ОСОБА_1 підприємство ТОВ
«Збудпроект-1» за грошову винагороду в
сумі 100 доларів США, на що він погодився.
Однак в подальшому наміру вести
фінанси-господарську діяльність
підприємства він не мав, податкову
звітність не здавав, ніяких договорів
не підписував та не складав, грошові
кошти з рахунків не знімав та
відношення до адміністративних
функцій підприємства не мав.
Беручи до уваги надані заперечення
відповідача, що спірний контрагент не
здійснював господарської діяльності,
засновник та директор цього спірного
контрагента є тільки номінальними, а
отже податкові накладні та інші
первинні документи, що підписував
ОСОБА_1, якими підтверджується
товарність господарських операцій, не
можуть бути належними доказами
реальності вчинення цих господарських
Вказана позиція співпадає із
висновками викладеними у постанові
Верховного Суду України від 05.03.2012 у
справі №21-42l, в якій встановлено, якщо
податкові накладні, які стали
підставою для формування податкового
кредиту, виписані від імені осіб які
заперечують свою участь у створенні та
діяльності таких товариств, зокрема й у
підписанні будь-яких первинних
документів, не можна вважати належно
оформленими та підписаними
повноважними особами звітними
документами, які посвідчують факт
придбання товарів, робіт чи послуг, а
тому віднесення відображених у них сум
ПДВ до податкового кредиту є
безпідставними, а виписані податкові
накладні не можна вважати належно
оформленими документами податкової
Крім цього, в судовому засіданні
представником позивача не надано
жодних доказів на підтвердження
дійсного здійснення господарських
операцій між позивачем та ТОВ
«Збудпроект-1», до матеріалів справи не
надано довідок про вартість виконаних
робіт, не вказано які саме роботи
виконувались спірним контрагентом, в
актах виконаних робіт не значаться які
саме виконувались роботи. Також, в
договорі від 10.01.2012 року №14 перелік
робіт мав бути вказуй в п.1.2 цього
договору, однак, як вбачається з цього
договору п.1.2 взагалі відсутній.
Суд не ставить під сумнів, що ТОВ «Світ
Всередені» було здійснено роботи
відповідно до угод із замовником ГУ
ГЗОБ НБУ відповідно до наданих до
матеріалів справи доказів, однак, що
деякі роботи дійсно виконувались
спірним контрагентом ТОВ
«Збудпроект-1» відповідно до договору
від 10.01.2012 №14 суду не доведено.
Відповідно до Інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 20.07.2010р. №1112/11/13-10 „Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби", дослідженню
підлягає реальність господарських
операцій, що є підставою для виникнення
права на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування (Постанова Верховного
Суду України від 08.09.2009р., додаток до
інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
22.04.2010р. №568/11/13-10).
Крім того, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України у справах,
пов'язаних із отриманням права на
податковий кредит та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, процесуальна діяльність суду
із встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи: встановлення
факту здійснення господарської
операції; встановлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції;
встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку. Включенню
до складу податкового кредиту
підлягають лише суми податку, сплачені
(нараховані) у зв'язку з придбанням
товарів (послуг), що підлягають
використанню у господарській
діяльності платника податку;
встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість; встановлення факту надмірної
сплати податку на додану вартість у
ціні товарів (послуг), що придбані
Суд погоджується з думкою відповідача,
що належним чином укладений правочин
заздалегідь не може свідчити про
здійснення суб'єктом господарювання
законної господарської діяльності,
оскільки укладання такого правочину ще
не підтверджує його виконання.
Наслідки для податкового обліку
створює лише фактичний рух активів, а
не задекларований на папері.
Наявність у покупця належно оформлених
документів, які відповідно Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із
змінами і доповненнями) необхідні для
віднесення певних сум до податкового
кредиту, зокрема виданих продавцями
податкових накладних, не є безумовною
підставою для включення до складу
податкового кредиту суми ПДВ.
Підсумовуючи викладене, враховуючи, що
для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, зважаючи на те, що
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків, з огляду на те,
що ТОВ «Світ Всередені» не доведено
реальності господарських операцій по
взаємовідносинам із спірним
контрагентом, зважаючи на доведеність
з боку податкового органу фіктивного
характеру господарських операцій з
вказаним контрагентом, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
висновків акту перевірки та,
відповідно, правомірність податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
За вказаних обставин, суд вказує на
відсутність підстав для задоволення
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
Всередині» - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ Всередині»
сплаті судового збору у розмірі 4384
(чотирьох тисяч трьохсот восьмидесяти
чотирьох) грн. 80 коп.
Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 цього Кодексу.

Суддя
О.А. Соколова