Справа № 817/1638/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"08" вересня 2014 р.
Справа № 817/1638/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"09" липня 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області, Головного державного
інспектора Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області Коваля Віталія Івановича
про визнання протиправними дії та
скасування припису

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014р. підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними дії головного
державного інспектора з охорони праці
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області Коваля Віталія Івановича щодо
проведення перевірки та складання акту
перевірки суб'єкта господарювання
(виробничого об'єкта) від 20.05.2014 року
№31А/05-6, визнати протиправним та
скасувати припис Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Рівненській області від 16.05.2014 року
№31П/05-6. Обґрунтовуючи свої вимоги,
позивач посилається на те, що суб'єкту
господарювання на праві постійного
користування належить земельна
ділянка в смт.Клевань, Рівненського
району, Рівненської області, на якій
розміщується приміщення ресторану
(власність позивача) та
трансформаторна підстанція закритого
типу - ЗТП №345. На замовлення позивача
бригада робітників виконувала роботи
по заміні вікон у приміщенні ресторану,
під час чого з членом бригади гр. ОСОБА_5
в приміщенні ЗТП №345 стався нещасний
випадок із смертельним наслідком -
ураження електричним струмом. Позивач
зазначає, що Територіальним
управлінням Держгірпромнагляду у
Рівненській області створено комісію
зі спеціального розслідування
нещасного випадку, якою встановлено, що
нещасний випадок не був пов'язаний із
виробництвом, оскільки гр.ОСОБА_5 не
перебував із позивачем у трудових
відносинах та норми Закону України "Про
охорону праці" від 14.10.1992 року №2694-XII
спірні правовідносини не поширюються.
Однак, на адресу позивача надійшли акт
позапланової перевірки з питань
дотримання вимог законодавчих та
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки на об'єкті
- ЗТП №345 та припис про усунення
виявлених перевіркою порушень від
16.05.2014 року №31П/05-6.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 09.07.2014р.
позов задоволено повністю. Визнано
протиправними дії головного
державного інспектора Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Рівненській області Коваля Віталія
Івановича щодо проведення перевірки та
складання Акту перевірки суб'єкта
господарювання (виробничого об'єкта)
від 20.05. 2014 року № 31 А/05-6. Визнано
протиправним та скасовано припис
головного державного інспектора
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області Коваля Віталія Івановича від
16.05. 2014 року № 31 П/05-6. Присуджено на
користь позивача із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, Територіальним управлінням
Держгірпромнагляду у Рівненській
області подано до суду апеляційну
скаргу, в якій відповідач, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову про відмову в позові. В скарзі
відповідач зазначає, що на підставі
наказу Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області від 19.05.2014 року головного
державного інспектора з охорони праці
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області Коваля В.І. було уповноважено
на проведення позапланової перевірки з
питань дотримання вимог законодавчих
та нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки на об'єкті
- ЗТП №345 у зв'язку із настанням
нещасного випадку із смертельним
наслідком. Під час вказаної перевірки
встановлено, що згідно акту
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності, який є додатком №6 до
договору про постачання електричної
енергії, укладеного з ПАТ
"Рівнеобленерго" позивач відповідає за
технічний стан ЗТП №345 дві КЛ-0,4кВ від
ЗТП до приміщення. На думку скаржника,
позивачем допущено порушення статті 13
Закону України "Про охорону праці" від
14.10.1992 року №2694-XII та підзаконних
нормативних актів, які регулюють
порядок експлуатації
електроустановок.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог апеляційної скарги з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
близько 11 год. 00 хв. 13.05.2014 року в
приміщенні трансформаторної
підстанції (ЗТП №345) в смт. Клевань,
Рівненського району, Рівненської
області із гр. ОСОБА_5 стався нещасний
випадок із смертельним наслідком -
ураження електричним струмом.

15.05.2014 року Територіальним управлінням
Держгірпромнагляду у Рівненській
області прийнято наказ "Про утворення
комісії зі спеціального розслідування
нещасного випадку із смертельним
наслідком" від 15.05.2014 року №151, яким
утворено комісію з розслідування
вказаного нещасного випадку. Пунктом 3
даного наказу передбачено залучити до
роботи комісії у якості спеціаліста
головного державного інспектора з
охорони праці.

За результатами розслідування
комісією складено акт форми Н-5 від
04.06.2014 року, відповідно до висновків
якого визначено, що громадянин ОСОБА_5
за усною домовленістю з позивачем
прийняв на себе зобов'язання з іншими
членами бригади по заміні вікон у
будівлі колишнього гастроному та
ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_1", в яких
вбачались ознаки договору
цивільно-правового характеру. Тобто,
згідно зі ст.ст.1,2 Закону України "Про
охорону праці" , даний випадок не
підпадає під сферу дії даного закону. В
даному випадку не поширюється дія
інших нормативно-правових актів з
охорони праці, зокрема, даний випадок
не підпадає під процедуру проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, що сталися на
виробництві.

19.05.2014р. Територіальним управлінням
Дежгірпромнагляду у Рівненській
області видано наказ №504-Н-01-26 про
направлення головного державного
інспектора Коваля В.І. на перевірку
стану охорони праці та промислової
безпеки при експлуатації
електроустановок з напругою понад 1000В.
(а.с.11). Головним державним інспектором
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області Ковалем В.І., в частині участі в
роботі комісії зі спеціального
розслідування нещасного випадку зі
смертельним наслідком, проведено
позапланову перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог законодавчих та
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки на об'єкті
- ЗТП-345 10/0,4 кВ., результати якої
оформлено актом від 20.05.2014 року №31А/05-6
(а.с. 12-15). За наслідками виявлених під
час перевірки порушень, Головним
державним інспектором Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Рівненській області Ковалем В.І.
складено припис від 16.05.2014 року №31А/05-6
про їх усунення (а.с. 16-18).

Розглядаючи питання щодо висновків,
покладених відповідачами в основу
проведення перевірки та прийняття
оспорюваного рішення, суд апеляційної
інстанції враховує наступне.

Відповідно до абз. 7 ст. 3 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (надалі
- Закон України №877-V), державний нагляд
(контроль) здійснюється із дотриманням
принципу щодо наявності підстав,
визначених законом, для його
здійснення.

Згідно з абз. 3 ст. 1 Закону України №877-V,
заходами державного нагляду (контролю)
є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Абзацом 7 частини 1 статті 6 Закону
України №877-V передбачено, що підставою
для здійснення позапланового заходу є,
зокрема, настання аварії, смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання,
що було пов'язано з діяльністю суб'єкта
господарювання.

Абзацом 8 частини 1 статті 6 Закону
України №877-V визначено, що під час
проведення позапланового заходу
з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Частиною 3 статті 6 Закону України №877-V
встановлено, що суб'єкт господарювання
повинен ознайомитися з підставою
проведення позапланового заходу з
наданням йому копії відповідного
документа.

Процедура проведення територіальними
органами Держгірпромнагляду України
перевірок під час здійснення
державного нагляду (контролю) за
додержанням законів та інших
нормативно-правових актів з питань
промислової безпеки та охорони праці
юридичними та фізичними особами, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю,
регулюється Положенням про
організацію та здійснення державного
гірничого нагляду, державного нагляду
(контролю) у сфері промислової безпеки
та охорони праці в системі
Держгірпромнагляду України, що
затверджене Наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій України від
11.08.2011 року №826, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 27.12.2011
року за №1531/20269 (надалі - Положення).

Як закріплено у пункті 2.1, пункті 2.6
розділу ІІ Положення, державний нагляд
(контроль) здійснюється шляхом
проведення посадовими особами
Держгірпромнагляду України згідно з
цим Положенням перевірок (обстежень)
установ, підприємств, організацій, їх
відокремлених підрозділів, філій,
представництв, юридичних осіб,
фізичних осіб, що використовують
найману працю (далі - суб'єкти
господарювання), у тому числі окремих
виробничих об'єктів суб'єктів
господарювання - виробничих цехів та
дільниць, машин і механізмів,
промислових майданчиків, інших
відокремлених виробничих структурних
підрозділів (далі - об'єкти перевірки).
Планово і позапланово можуть
перевірятися як суб'єкт
господарювання, так і його окремі
виробничі об'єкти.

В силу вимог абзацу 2 пункту 2.12 розділу
ІІ Положення, позапланові перевірки
суб'єкта господарювання та виробничих
об'єктів (за винятком перевірок
виробничих об'єктів під час
позапланової перевірки суб'єкта
господарювання) здійснюються на
підставі наказів, які мають містити
найменування суб'єкта господарювання
(виробничого об'єкта), що перевіряється,
строк та предмет перевірки.

Відповідно до Закону України «Про
охорону праці», який визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права працівників на
охорону їх життя і здоров'я у процесі
трудової діяльності, на належні,
безпечні і здорові умови праці, регулює
за участю відповідних органів
державної влади відносини між
роботодавцем і працівником з питань
безпеки, гігієни праці та виробничого
середовища і встановлює єдиний порядок
організації охорони праці в Україні,
охорона праці - це система правових,
соціально-економічних,
організаційно-технічних,
санітарно-гігієнічних і
лікувально-профілактичних заходів та
засобів, спрямованих на збереження
життя, здоров'я і працездатності людини
у процесі трудової діяльності (стаття 1
Закону).

Статтею 22 Закону України «Про охорону
праці» встановлено, що роботодавець
повинен організовувати розслідування
та вести облік нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій
відповідно до положення, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України за погодженням з
всеукраїнськими об'єднаннями
профспілок.

За підсумками розслідування нещасного
випадку, професійного захворювання або
аварії роботодавець складає акт за
встановленою формою, один примірник
якого він зобов'язаний видати
потерпілому або іншій заінтересованій
особі не пізніше трьох днів з моменту
закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт
про нещасний випадок чи незгоди
потерпілого з його змістом питання
вирішуються посадовою особою органу
державного нагляду за охороною праці,
рішення якої є обов'язковим для
роботодавця.

Рішення посадової особи органу
державного нагляду за охороною праці
може бути оскаржене у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30.11.2011 року № 1232 затверджений
Порядок проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві (далі - Порядок), який
визначає процедуру проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій, що сталися з
працівниками на підприємствах, в
установах та організаціях незалежно
від форми власності або в їх філіях,
представництвах, інших відокремлених
підрозділах (далі - підприємства).

Згідно з пп. 3 п. 2 Порядку, його дія
поширюється на фізичних
осіб-підприємців. Пунктом 36 Порядку
передбачено, що нещасні випадки із
смертельними наслідками підлягають
спеціальному розслідуванню. Пунктом 38
Порядку визначено, що спеціальне
розслідування нещасного випадку (крім
випадків, передбачених пунктом 39 цього
Порядку) проводиться комісією із
спеціального розслідування нещасного
випадку, утвореною територіальним
органом Держгірпромнагляду за
місцезнаходженням підприємства або за
місцем настання нещасного випадку, у
разі, коли нещасний випадок стався з
фізичною особою - підприємцем чи
особою, що забезпечує себе роботою
самостійно, або внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (події)
за погодженням з органами,
представники яких входять до її складу.

Отже, попри однакові підстави
проведення, чинне законодавство
розрізняє процедуру проведення
територіальними органами
Держгірпромнагляду позапланових
перевірок та спеціальних розслідувань
нещасного випадку.

На відміну від позапланової перевірки
дотримання вимог законодавчих та
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки,
спеціальне розслідування нещасного
випадку не є заходом державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності. Таким чином,
з огляду на різний предмет завдань, що
здійснюються територіальними органами
Держгірпромнагляду під час проведення
позапланових перевірок та спеціальних
розслідувань нещасного випадку, їх
проведення в межах однієї процедури є
неможливим.

Згідно з п. 2.24 розділу ІІ Положення, не
пізніше останнього дня перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами Держгірпромнагляду
України (членами комісії), які
здійснювали перевірку, та керівником
суб'єкта господарювання або
уповноваженою ним особою. Один
примірник акта вручається керівнику
суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі під підпис.
Якщо керівник суб'єкта господарювання
або уповноважена ним особа не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями, які є невід'ємною
частиною акта. У разі відмови керівника
суб'єкта господарювання або
уповноваженої ним особи підписати акт
посадова особа Держгірпромнагляду
України вносить до такого акта
відповідний запис. При цьому один
примірник акта направляється суб'єкту
господарювання рекомендованим листом,
а на другому примірнику проставляються
відповідний вихідний номер листа, яким
було відправлено акт, та дата
направлення.

В матеріалах справи відсутні докази
ознайомлення/надання позивачеві копії
наказу від 19.05.2014 року №157 та
направлення на проведення перевірки
від 19.05.2014 року №504-Н/01-26. В акті
перевірки від 20.05.2014 року №31А/05-6
зазначено, що остання проведена в
присутності позивача, його підпис,
пояснення чи зауваження в акті
відсутні, запис про відмову суб'єкта
господарювання від підписання акту
перевірки також не здійснено. Акт
перевірки направлено на адресу
підприємця листом (а.с. 9).

Зважаючи на наведене, дії головного
державного інспектора з охорони праці
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області Коваля В.І. щодо проведення
перевірки позивача та складання акту
за її результатами суперечать нормам
Закону України №877-V та Положення та є
протиправними.

Досліджуючи питання обґрунтованості
висновків відповідача, які покладені в
основу акта перевірки, на усунення яких
винесено припис від 16.05.2014 року №31П/05-6,
про порушення позивачем вимог статті 13
Закон України №2694-XII; Правил безпечної
експлуатації електроустановок
споживачів (ДНАОП 0.00-1.21-98), що
затверджені наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 09.01.1998 року №4, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 10.02.1998
року за №93/2533, Правил технічної
експлуатації електроустановок
споживачів, що затверджені наказом
Міністерств палива та енергетики
України від 25.07.2006 року №258,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 25.10.2006 року за №1143/13017, Правил
улаштування електроустановок, Правил
експлуатації електрозахисних засобів
(НПАОП 40.1.-1.07-01), що затверджені наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 05.06.2001 року №253,
Правил охорони електричних мереж, що
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.03.1997 року №209,
суд апеляційної інстанції враховує
наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
охорону праці" від 14.10.1992 року №2694-XII
(надалі - Закон України №2694-XII),
роботодавець зобов'язаний створити на
робочому місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. Роботодавець
несе безпосередню відповідальність за
порушення зазначених вимог.

Водночас, згідно з ст. 2 Закону України
№2694-XII, дія цього Закону поширюється на
всіх юридичних та фізичних осіб, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, та на
всіх працюючих.

Абзацами 1-2 статті 1 Закону України
№2694-XII визначено, що роботодавцем є
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган, незалежно від форм власності,
виду діяльності, господарювання, і
фізична особа, яка використовує
найману працю, працівником особа, яка
працює на підприємстві, в організації,
установі та виконує обов'язки або
функції згідно з трудовим договором
(контрактом).

Як вбачається з акту комісії зі
спеціального розслідування нещасного
випадку форми Н-5 від 04.06.2014 року трудові
відносини між гр.ОСОБА_5 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 були
відсутні, виконання робіт
здійснювалося на умовах
цивільно-правового договору. Таким
чином, позивач, не виступав
роботодавцем по відношенню до
гр.ОСОБА_5 в розумінні Закону України
№2694-XII та не був зобов'язаний
виконувати вимоги статті 13 даного
Закону, сфера дії якого на спірні
правовідносини не поширюється.

Судом встановлено, що фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 ЗТП № 345 не
належить, воно лише перебуває на
земельній ділянці, що належить йому на
праві постійного користування. 12.12.2013
року між фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 та Публічним акціонерним
товариством "Рівнеобленерго" укладено
договір на встановлення сервітуту
шляхом безоплатного права Публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" проходу та проїзду на
транспортному засобі через земельну
ділянку позивача до дороги загального
користування (а.с. 73-74). 27.01.2014 року між
Публічним акціонерним товариством
"Рівнеобленерго" та фізичною
особою-підприємцем укладено договір
про постачання електричної енергії
№470, у додатках до якого відсутній
додаток №6 - акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності (а.с.
46-59).

В матеріалах справи наявний акт
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності, підписаний
Публічним акціонерним товариством
"Рівнеобленерго" та позивачем 02.08.2013
року (а.с. 17).

Відповідно до п. 2.1 Правил користування
електричною енергією, що затверджені
Постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 року №28,
зареєстрованою у Міністерстві юстиції
України 02.08.1996 року за №417/1442, межі
балансової належності та
експлуатаційної відповідальності між
споживачем і електропередавальною
організацією за технічний стан і
обслуговування суміжних
електроустановок фіксуються в акті
розмежування балансової належності
електроустановок і експлуатаційної
відповідальності сторін.

Згідно з пп. 1 п. 5.6 цих Правил, акт (акти)
про розмежування балансової
належності та експлуатаційної
відповідальності сторін є невід'ємною
частиною договору про постачання
електричної енергії. Таким чином,
враховуючи, що акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності, на
який посилається відповідач,
підписаний сторонами 06.08.2013 року та не
міститься серед додатків до договору
про постачання електричної енергії від
27.01.2014 року №470, суд приходить до
висновку, що він не може вважатися
належним доказом відповідальності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за
технічний стан ЗТП-345 - дві КЛ-0,4кВ від
ЗТП до приміщення станом на час
нещасного випадку.

Вказані обставини також були
встановлені Державною інспекцією з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у Рівненській області
Держенергонагляду у Західному регіоні
під час здійснення планового заходу з
державного енергетичного нагляду на
енергетичних об'єктах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог нормативних
документів в галузі електроенергетики
щодо технічного стану та організації
експлуатації ЗТП 10/0,4 кВ №345 та
викладені в акті, складеному за його
результатами, від 27.06.2014 року №03/50-18-37-А
(а.с. 60-63).

З акту комісії зі спеціального
розслідування нещасного випадку форми
Н-5 від 04.06.2014 року слідує, що нещасний
випадок із гр. ОСОБА_5 стався у
приміщенні РУ-10кВ ТП №345 біля комірки
№5, котра знаходиться безпосередньо в
приміщенні ЗТП №345, яка по акту
розміщена за точкою розмежування. За
таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
безпідставності висновків
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області щодо порушення позивачем вимог
законодавчих та нормативно-правових
актів з охорони праці та промислової
безпеки, відповідно, оспорюваний
припис від 16.05.2014 року №31П/05-6 є
протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвали судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Суди першої інстанції повно і всебічно
встановив обставини справи, надав їм
належну юридичну оцінку, правильно
застосував норми матеріального і
процесуального права, тому відсутні
підстави для скасування або зміни
прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"09" липня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,35311

3- відповідачу/відповідачам:
Територіальне управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області вул. Лермонтова,7,м.Рівне,33028
Головний державний інспектор
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Рівненській
області Коваль Віталій Іванович вул.
Лермонтова,7,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,