Справа № 802/2805/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 вересня 2014 р.
Справа № 802/2805/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Дончика
Віталія Володимировича,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ) до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (далі - СПД ОСОБА_1)
про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в :

В липні 2014 року Вінницька ОДПІ
звернулась в суд з адміністративним
позовом до СПД ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу.

Зазначали, що у відповідача станом на
час звернення до суду рахується
заборгованість перед бюджетом по
податку з доходів фізичних осіб у сумі
29831,73 грн., з них - 23865,38 грн. - основний
платіж, 5966,35 грн. - штрафні санкції. Дана
заборгованість виникла внаслідок
прийнятого податковим органом
податкового повідомлення-рішення
№ від 15.04.2014 року. Посилаючись на
те, що в добровільному порядку сума
податкового боргу у визначені строки
не сплачена, що призводить до
ненадходження коштів до бюджету,
позивач звернувся до суду із даним
позовом.

Ухвалою суду від 24.07.2014 року відкрито
скорочене провадження у справі.

04.08.2014 року на адресу суду надійшли
заперечення відповідача на
адміністративний позов, в зв'язку з чим,
05.08.2014 суд ухвалив розглянути
адміністративну справу за загальними
правилами КАС України.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи у письмовому
провадженні, позовні вимоги
підтримують у повному обсязі (а.с.34).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, з невідомих суду причин. Про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с. 33). Подав до суду письмові
заперечення на позовну заяву, у яких
просив відмовити у задоволені позовних
вимог.(а.с. 18).

Відповідно до частини першої статті 122
КАС України адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 128 КАС
України передбачено, що у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, виходячи
з наступного.

Як свідчать матеріали справи СПД
ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична
особа-підприємець Виконавчим
комітетом Вінницької міської ради та
перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ
ГУ Міндоходів у Вінницькій області з
25.09.2001 року (а.с. 6-7).

За результатами проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати належних сум податків до
бюджету СПД ОСОБА_1 за період з 01.01.2012
року по 31.12.2012 року, Вінницькою ОДПІ
складено акт від 31.03.2014 року №
807/1701/НОМЕР_1., яким встановлено
порушення п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України, в
результаті чого визначено суму
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб за період, що
перевірявся, на суму 23865,38 грн. за 2012 рік
(а.с. 11).

На підставі акту перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 15.04.2014
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
доходи фізичних осіб у сумі 29831,73 грн., з
них - 23865,38 грн. - основний платіж, 5966,35
грн. - штрафні санкції. Рішення отримане
відповідачем особисто 18.04.2014 року
(а.с.12).

Згідно даних облікової картки платника
податків станом на 30.04.2014 року за
відповідачем рахується заборгованість
у сумі 29831,73 грн., з них - 23865,38 грн. -
основний платіж, 5966,35 грн. - штрафні
санкції (а.с. 10).

Вінницькою ОДПІ надано розрахунок суми
позову по СПД ОСОБА_1 станом на 14.07.2014
року, з якого також видно, що
заборгованість відповідача складає
29831,73грн. (а.с.9).

На виконання заходів стягнення
податкового боргу податковим органом
сформовано та надіслано відповідачу
податкову вимогу від 06.05.2014 року форми
"Ф" №2135-25 (а.с.8), яка направлялась
відповідачу, що підтверджується
рекомендованим повідомленням (а.с.8).

У зв'язку з наявністю заборгованості та
відсутністю добровільної сплати
відповідачем податкової
заборгованості позивач звернувся з
позовом до суду про стягнення такої
заборгованості перед бюджетом.

Доказів сплати заборгованості на час
розгляду даної справи відповідачем
суду не надано.

Визначаючись щодо позовних вимог суд
виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 цієї статті,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

У відповідності до п. 87.1 ст. 87
Податкового кодексу України
встановлено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у
тому числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема
корпоративних прав, отримані як
позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Статтею 20 Податкового кодексу України
встановлено, що органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу, звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків.

При цьому, відповідно до пункту 95.3
статті 95 Податкового кодексу України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника, здійснюється за
рішенням суду.

Судом враховані письмові заперечення
відповідача на позовну заяву. Разом з
тим, її обґрунтування не спростовують
позовні вимоги податкового органу з
огляду на наступне.

Згідно з положеннями підпункту 16.2.17
пункту 164.2 статті 164 ПК України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Якщо
кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1
статті 14 ПК України додаткові блага -
кошти, матеріальні чи нематеріальні
цінності, послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Суд критично оцінює твердження
відповідача, викладені у письмових
запереченнях на позовну заяву,
стосовно того, що відсотки за
користування по кредиту, нараховані
відповідно до кредитного договору та
анульовані за рішенням фінансової
установи, не є доходом платника
податків в розумінні Податкового
кодексу України, а отже, і анульовані
банком проценти по кредиту не є доходом
відповідача, а тому з цієї суми СПД
ОСОБА_1 не зобов'язаний сплачувати
відповідний податок.

З такою позицією відповідача суд не
погоджується, оскільки з аналізу
положень статті 164 ПК України слідує, що
базою оподаткування є вся сума боргу
включаючи відсотки, нараховані за
користування таким кредитом, та сума
пені.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За сукупністю наведених обставин, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи, а
відтак позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ
НОМЕР_1) на користь Державного бюджету
України податковий борг в сумі 29831
(двадцять дев'ять тисяч вісімсот
тридцять одна) гривні 73 (сімдесят три)
копійки.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя /підпис/ Дончик Віталій
Володимирович

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: