Справа № 331/2609/14-а(2-а/331/80/14 )
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2014 рокусправа №
331/2609/14-а(2-а/331/80/14) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 16 квітня 2014 року у
справі №2а/331/80/14 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя, в якому
просила визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо
відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу
періодів роботи у районах Крайньої
Півночі з 06.12.1982 по 07.02.1989 та з 01.01.1991 по
26.07.1991. Зобов'язати відповідача
зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи
періодів роботи у районах Крайньої
Півночі з 06.12.1982 по 07.02.1989 та з 01.01.1991 по
26.07.1991 з розрахунку один рік за півтора
року; призначити позивачу новий розмір
пенсії; нарахувати та виплатити
недоплачену суму пенсії за минулий час
з моменту виходу на пенсію (з 06.10.2004).

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 16 квітня 2014 року у
задоволені адміністративного позову
відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач позовні вимоги обґрунтовує
даними трудової книжки, проте
позивачем не надано трудову угоду з
роботодавцем та не надано доказів на
підтвердження факту обчислення
страхового стажу з розрахунком один
рік за один рік і шість місяців.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Позивач зазначає, що трудовий
договір не є єдиним документом, який
може підтверджувати роботу в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі. В трудовій книжці позивача, а
також архівних довідках, поданих
позивачем, наявні всі необхідні записи
про роботу в районі Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя, з 06.10.2004 позивачу
призначена пенсія за віком.

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя з
вимогою зарахувати страховий стаж
роботи позивача в районах Крайньої
Півночі за період з 06.12.1982 по 26.07.1991 в
пільговому обчисленні рік за півтора.

Листом від 21 березня 2014 року №32/Р-9
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя
відмовило ОСОБА_1 в задоволенні заяви,
посилаючись на те, що пільги щодо
обчислення стажу, передбачені ст..5
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10.02.1960, надавались особам, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та укладали строкові
трудові договори про роботу в цих
районах терміном на три або п'ять років
При цьому згідно з чинним
законодавством пільгове обпилення
стажу роботи в цих районах
враховується тільки до 31.12.1990.

Страховий стаж ОСОБА_1 враховано
відповідно до періодів роботи згідно
трудової книжки, диплому про період
навчання в профтехучилищі та
строкового договору, який був
укладений з позивачем Депутатським
комбінатом будівельних матеріалів з
08.02.1989 по 07.02.1992. При призначенні пенсії
враховано період роботи ОСОБА_1 в
пільговому обчисленні з 08.02.1989 по 31.12.1990.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія судів
не погоджується з судом першої
інстанції.

Згідно даних трудової книжки позивача
ОСОБА_1 з 06.12.1982 по 24.01.1983 працювала в БУ-1
штукатуром-маляром 2-го розряду в
Усть-Куйгінському БМУ, з 20.01.1983 по 14.05.1984
машиністом котельних установок 3-го
розряду в Усть-Янському районному
виробничому об'єднанні
житлово-комунального господарства, з
20.05.1984 по 01.05.1989 електрозварювальник 4-го
розряду в Депутатському комбінаті
будівельних матеріалів, з 01.05.1989 по
26.07.1991 апаратчик вспінювання
полістеролу 3-го розряду.

Дані обставини підтверджені також
довідками, виданими зазначеними вище
підприємствами-роботодавцями (а.с.10-12).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем укладений
строковий договір з Депутатським
комбінатом будівельних матеріалів з
08.02.1989 по 07.02.1992, в якому зазначено, що
при обрахуванні трудового стажу, який
дає право на отримання пенсії по
старості і інвалідності, один рік
роботи на Крайній Півночі
зараховується за один рік і шість
місяців.

Місцевість, де позивач працювала з
06.12.1982 по 26.07.1991, віднесена постановою
Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 №1029 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної ради СРСР від 26 вересня 1967
«Про розширення пільг осіб, що працюють
у районах Крайньої Півночі та у
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» до районів Крайньої
Півночі.

Згідно п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до пп. «б» п.7 «Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 №22-1, за період роботи
до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в
місцевостях, прирівняних до районі
Крайньої Півночі колишнього Союзу СРС,
а також на острові Шпіцберген
надаються договори або інші документи,
що підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачено, що
«робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану -два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах».

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі»передбачено, що
працівникам, які користуються в даний
час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 р. зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 р. -за
один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради
Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» встановлено «скоротити
тривалість трудового договору, який
дає право на отримання пільг, які
передбачені статтею 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з п'яти до
трьох років».

Інструкцією про порядок надання пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, яка затверджена Постановою
Президії ВЦСПС від 16 грудня 1967 року
№530/П-28, передбачено, що пільги,
встановлені вищезазначеними
нормативно-правовими актами надаються
всім робочим та службовцям (у тому
числі місцевим жителям та іншим особам,
прийнятим на роботу на місці)
підприємств, які знаходяться в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі. Пільги, передбачені Указами
від 10.02.1960 та від 26.09.1967 надаються
незалежно від наявності письмового
строкового трудового договору.

Отже виходячи з наведених правових
норм в їх сукупності, колегія суддів
вважає помилковим висновок
відповідача про відсутність підстав
для зарахування страхового стажу
роботи позивача в пільговому
обчисленні за період з 6.12.1982 по 07.02.1989
через те, що позивач не укладав з
роботодавцем строковий трудовий
договір.

Посилання відповідача на те, що для
пільгового розрахунку трудового стажу
на роботі в районах Крайньої Півночі
необхідно подання саме строкового
трудового договору, суперечить вимогам
діючого законодавства.

Як вже було встановлено вище, факт
укладання трудового договору
позивачем з роботодавцем
підтверджується записами у трудовій
книжці. Трудова книжка позивача, а
також довідки
підприємств-роботодавців, які були
надані позивачем, містять всю
необхідну інформацію для пільгового
обчислення страхового стажу, а тому
відмова відповідача в такому
обчисленні є протиправною.

Щодо вимоги позивача про зарахування у
пільговому обчисленні рік за півтора
періоду його роботи в районі Крайньої
Півночі після 01.01.1991 колегія суддів
зазначає наступне.

Законодавством України не передбачено
пільгове зарахування стажу роботи в
районах Крайньої Півночі після 01.01.1991.

Як правильно зазначив позивач, питання
врахування періодів роботи в районах
Крайньої Півночі після 01.01.1991
регулюється нормами міжнародних угод.

Відповідно до статті 7 Угоди між Урядом
України і Урядом Російської Федерації
про трудову діяльність і соціальний
захист громадян України і Росії, які
працюють за межами кордонів своїх
країн, від 14.01.1993, на яку посилається
позивач в апеляційній скарзі, питання
пенсійного забезпечення регулюються
Угодою про гарантії прав громадян
держав-учасниць співдружності
Незалежних Держав у галузі пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року та
двосторонніми угодами в цій галузі.

У відповідності до змісту статті 1
Угоди від 13.03.1992 пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць справжньої
Угоди та членів їх сімей здійснюється
за законодавством держави, на
території якого вони проживають.

Відповідно до ст.6 цієї Угоди від 13.03.1992
для встановлення права на пенсію, в
тому числі пенсії на пільгових умовах
та за вислугу років, громадянам
держав-учасниць Угоди, зараховується
трудовий стаж, набутий на території
будь-якої з цих держав, а також на
території колишнього СРСР за час до
набрання сили цієї Угоди.

У відповідності до Тимчасової Угоди
між Урядом України і Урядом Російської
Федерації про гарантії прав громадян,
які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, які прирівняні
до районів Крайньої Півночі в галузі
пенсійного забезпечення, від 15.01.1993
Уряд України і Уряд Російської
Федерації, керуючись ст. 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992, виходячи з необхідності
врегулювання питань у галузі
пенсійного забезпечення громадян обох
держав, які працювали в районах
Крайньої Півночі та місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, погодились про наступне.

Статтею 1 Тимчасової Угоди передбачено,
що громадяни Сторін, що домовляються,
які пропрацювали не менше 15
календарних років у районах Крайньої
Півночі або не менше 20 календарних
років у місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, незалежно
від місця їх постійного проживання на
території обох держав мають право на
пенсію по старості (за віком): чоловіки -
по досягненні 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, жінки - по
досягненні 50 років і при загальному
стажі роботи не менше 20 років.

Громадянам Сторін, що домовляються, які
працювали як у районах Крайньої
Півночі, так і в місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, один рік роботи в місцевостях,
які прирівняні до районів Крайньої
Півночі, зараховується за дев'ять
місяців роботи у районах Крайньої
Півночі.

У випадках, коли законодавством однієї
з Сторін, що домовляються, передбачені
більш пільгові умови і норми
пенсійного забезпечення громадян, які
працювали у районах Крайньої Півночі і
у місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, при
призначенні пенсії по старості (за
віком) на території даної держави
застосовується чинне законодавство
цієї Сторони.

Стаття З Тимчасової Угоди передбачає,
що при призначенні пенсії у
відповідності із статтею 1 цієї
Тимчасової Угоди на території України,
компетентні органи Російської
Федерації відшкодують витрати на
виплату цієї пенсії у тій її частині,
яка відповідає тривалості трудового
стажу, виробленого в районах Крайньої
Півночі або у місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, починаючи з 01.01.1991.

У цьому випадку частина пенсії, яка
відповідає тривалості трудового стажу,
виробленого у районах Крайньої Півночі
або у місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, обчислюється
за нормами законодавства Російської
Федерації. Порядок відшкодування
витрат на виплату зазначених вище
пенсій регулюється спеціальною Угодою
між компетентними органами Сторін.

Відшкодування витрат у відповідності
із пунктом 1 цієї статті здійснюється
до виникнення права на пенсійне
забезпечення згідно з законодавством
України (з врахуванням Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року).

Статтею 3 Угоди від 30.07.1996 про порядок
переведення і виплати пенсій
відповідно до Тимчасової угоди між
Урядом України та Урядом Російської
Федерації про гарантії прав громадян,
які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, у галузі
пенсійного забезпечення від 15 січня 1993
року передбачено, що обчислення
частини пенсії, що відповідає
тривалості трудового стажу,
виробленого починаючи з 01.01.1991 в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, здійснюється
органами соціального захисту
населення Російської Федерації, на
підставі формуляра про обчислення і
виплату частини пенсії (додаток № 1), що
подається Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
позову в частині вимог, пред'явлених за
період з 01.01.1991.

Стосовно моменту, з якого позивачам
повинно бути здійснено перерахунок
пенсії з урахуванням періоду роботи в
районах Крайньої Півночі з 06.12.1982 по
07.02.1989 в пільговому обчисленні, колегія
суддів зазначає наступне.

Оскільки в даному випадку спір між
сторонами виник з приводу відмови
відповідача у перерахунку пенсії
згідно з поданою позивачем в березні 2014
року заявою, приймаючи до уваги приписи
ст. 45 Закону України«Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV, порушене право
позивача підлягає відновленню з
моменту звернення позивача до органів
Пенсійного фонду (моменту отримання
відповіді - 21.03.2014).

Суд першої інстанції відмовляючи
позивачу у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, допустив порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи і
відповідно до ст..202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 16 квітня 2014 року у справі
№2а/331/80/14 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя щодо відмови в
зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи
періоду роботи у районах Крайньої
Півночі з 06.12.1982 по 07.02.1989 в пільговому
обчисленні.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 до стажу
роботи період роботи у районах
Крайньої Півночі з 06.12.1982 по 07.02.1989 із
розрахунку один рік роботи як однин рік
та шість місяців та провести
перерахунок і виплату призначеної
пенсії з 21.03.2014 з урахування раніше
виплачених сум.

В іншій частині позову вимог відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст.254 КАС
України, є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко