Справа № 213/2329/14-а
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2329/14-а
Номер провадження 2-а/213/41/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року, Інгулецький районний
суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді - Попова
В.В.,

при секретарі - Толстікової
А.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Твердохліб Оксани Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Виконкому Інгулецької місті Ради про
визнання незаконною відмову та
зобов'язання призначити соціальну
допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом і просить:

- Визнати незаконною відмову від 1.04.2014
року Управління праці та соціального
захисту населення Виконкому
Інгулецької місті Ради у призначенні
допомоги відповідно до закону України
«Про державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» ОСОБА_1;

- зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Виконкому Інгулецької місті Радії
призначити допомогу ОСОБА_1 відповідно
до закону України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям» та Пункт 16 доповнено з
Постанови KM N 114 (114-2011-п ) від
16.02.2011,відповідно до якого у 2014 році
Розмір соціальної допомоги (в тому
числі максимальний), визначений
відповідно до пунктів 14-16 цього
Порядку, збільшується на кожну дитину
віком від 3 до 13 років - на 500 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначила, що 10.02.2014 року вона
звернулася до Управління праці та
соціального захисту населення
Виконкому Інгулецької місті Ради про
призначення допомоги відповідно до
закону України «Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям» та
Постанови Кабінету міністрів України
від 24 лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям». Підставою
для такого звернення стало те, що
позивач перебуває у відпустці по
догляду за дитиною, яка не досягла 3
років.

01.04.2014 року, позивачка отримала
письмову відповідь про відмову у
призначенні допомоги відповідно до
Закону України «Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям» та
Постанови Кабінету міністрів України
від 24 лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям».

Позивач вважає, що відповідач діє
неправомірно та всупереч законів
України, оскільки її дохід на момент
звернення за зазначеною допомогою
складався з: 130 грн. допомога по догляду
за дитиною до трьох років непрацюючим
жінкам, 888, 54 грн. допомога в зв'язку з
народженням другої дитини, 1067.63 грн.
пенсії по втраті годувальника.,
допомога до догляду до трьох років
непрацюючим жінкам (по доходах) 197.01 грн.

Таким чином, сукупний дохід позивачки
на момент звернення складає 130 грн. + 838.54
грн. + 1067.63 грн. = 2036. 17 грн.

Прожитковий мінімум для дітей до шести
років з 01.01.2014 року складає 1032 грн.
Прожитковий мінімум для дітєй до
вісімнадцяти років з 01.01.2014 року
складає 1286 грн.

1032 грн. х 85% = 877.20 грн. розмір допомоги на
дитину до 3 років;

І286 грн. х 85% = 1093.10 грн. розмір допомоги
на дитину від 6 до 18 років.

І218 грн. х 215 = 255.78 грн. розмір доходу для
особи працездатного віку.

Взагалі - 2226.08 грн.

Крім того, відповідно до Постанови
Кабінету міністрів України від 24
лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям» розмір
соціальної допомоги (в тому числі
максимальний), визначений до пунктів
14-16 цього Порядку, збільшується на
кожну дитину віком від 3 до 13 років у 2011
60 гривень, у 2012 році - на 120, у 2013 році - на
180, у 2014 році - на 250 гривень, а на кожну
дитину віком від 13 до 18 років
збільшується у 2011 році на 100 гривень, у
2012 році - на 230, у 2013 - на 360, у 2014 році - на
500 гривень (Пункт 16 доповнено абзацом
згідно з Постановою KM N 114 (114-2011-п ) від
16.02.2011).

Таким чином, розмір сукупний розмір
допомоги по малозабезпеченості , який
повинна отримувати позивачка повинен
складати

(887.20 грн. + 1093.10 грн. + 255.78 грн.) + 2 х 500 грн. =
3086.17 грн.

3086. 17 грн. - 2086.17 грн. = 1000 грн.

Таким чином, при наданні відмови у
призначенні допомоги позивачці про
призначення допомоги по
малозабезпеченості відповідачем не
враховано Пункт 16 доповнено з
Постанови KM N 114 ( 114-2011-п ) від 16.02.2011,
відповідно до якого у 2014 році розмір
соціальної допомоги (в тому числі
максимальний), визначений відповідно
до пунктів 14-16 цього Порядку,
збільшується на кожну дитину віком від
3 до 5 років - на 500 гривень.

В судовому засіданні позивач просив
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав письмове заперечення
проти позову, просив повністю
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши думку сторін, вивчивши
матеріали справи у їх сукупності суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню повністю з огляду
на наступне.

Судом встановлено, що позивач має на
утриманні двох малолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 7) та перебуває у
відпустці по догляду за дитиною, яка не
досягла 3 років.

Звернувшись до відповідача із заявою
про призначення допомоги відповідно до
закону України «Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям» та
Постанови Кабінету міністрів України
від 24 лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям» позивач
отримала від відповідача відмову у
призначенні соціальної допомоги.

Перевіряючи позицію відповідача по
даному на відповідність діючому
законодавству суд знаходить його дії
повністю правомірними та
обґрунтованими.

Так, судом встановлено, що Рішенням про
відмову в наданні державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям від
10.04.2013 року відповідач вперше відмовило
ОСОБА_1 у призначенні такої допомоги
(а.с. 5). Зазначена відмова ґрунтується
на тому, що, дохід родини позивача
перевищував встановлений законом
прожитковий мінімум для сім'ї.

Вдруге позивач звернулась до
відповідача за перерахунком допомоги
малозабезпеченій сім'ї 10.02.2014 року та
отримала від відповідача Повідомлення
про відмову в наданні державної
соціальної допомоги від 01.04.2014 року з
причини, що середньомісячний сукупний
дохід перевищує або дорівнює рівню
прожиткового мінімуму (а.с. 6).

Відповідно до п. 14 Постанови КМУ від 24
лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження

Порядку призначення і виплати
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям» розмір
соціальної допомоги визначається як
різниця між прожитковим мінімумом для
сім'ї та її

середньомісячним сукупним доходом, але
не може бути більшим ніж 75 відсотків
прожиткового мінімуму для сім'ї.

Статтею 1 України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям» передбачено, що
середньомісячний сукупний доход сім'ї -
обчислений у середньому за місяць
доход усіх членів сім'ї з усіх джерел
надходжень протягом шести місяців, що
передують місяцю звернення за
призначенням державної соціальної
допомоги.

Судом встановлено, що, відповідачем був
проведений Розрахунок
середньомісячного сукупного доходу
сім'ї для призначення державної
соціальної допомоги (а.с. 14) і з метою
встановлення права позивача на
допомогу, управління врахувало доходи
позивача за період з 01.08.2013 р. по 31.01.2014
р., які були зазначені у декларації про
доходи та майновий стан осіб, які
звернулися за призначенням усіх видів
соціальної допомоги (копія Декларації
позивача на а.с. 15).

До складу доходів родини позивача
входить:

- допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку - 338, 71
грн.;

- допомога при народженні дитини - 5331, 24
грн.;

- пенсія по втраті годувальника - 6158, 26
грн.;

- заробітна плата - 4548, 38 грн.

Згідно Методики обчислення сукупного
доходу сім'ї для всіх соціальної
допомоги, що затверджена Мінпраці,
Мінекономіки, Мінфіном, Держкомстатом,
Держкомсім'ямолоддю середньомісячний
дохід родини позивача складає - 2 729, 43
грн. ( 5331,24 + 6158,26 + 4548,38 : 6 місяців).

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» рівень
забезпеченості прожиткового мінімуму
встановлюється і затверджується
одночасно з прийняттям Закону України
про державний бюджет на відповідний
рік.

Рівень прожиткового мінімуму сім'ї на
лютий 2014 року, згідно Закону Україні
«Про державний бюджет на 2014 рік»
складає 2423, 11 грн. (для матері - 255,78 грн., +
для 1 дитини віком від 6 до 18 років - 1202, 41
грн., + для 2-ї дитини віком до 6 років - 964,
92 грн.).

Таким чином середньомісячний сукупний
дохід сім'ї позивача перевищує
прожитковий мінімум для її родини,
розрахований на підставі вимог Закону
України «Про державний бюджет на 2014
рік».

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 24
лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям» державна
соціальна допомога малозабезпеченим
сім'ям призначається і виплачується у
грошовій формі малозабезпеченим
сім'ям, які постійно проживають на
території України та мають
середньомісячний сукупний дохід,
нижчий від прожиткового мінімуму для
сім'ї.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач, відмовляючи позивачу в
наданні державної соціальної допомоги,
діяв правомірно і у спосіб, визначений
чинним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 5 Закону України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям», Законом Україні «Про державний
бюджет на 2014 рік», Постановою КМУ від 24
лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям», ст. ст. 2, 6, 10,
11, 71, 72, 86, 94, 99, 100, 104, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Виконкому
Інгулецької місті Ради про визнання
незаконною відмову та зобов'язання
призначити соціальну допомогу -
відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя