Справа № 814/2363/14
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2014
Справа № 814/2363/14

м. Миколаїв

11:40

Миколаївський оружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Птичкіної В. В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу

за поданням:Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Гмирьова, 1/1, м. Миколаїв, 54028 до
відповідача:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про:підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна відповідача,, Державна
податкова інспекція у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області (надалі - ДПІ) в порядку статті
1833 Кодексу адміністративного
судочинства України звернулася до суду
з поданням про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до частин 4 і 6 статті 128,
частини 8 статті 1833 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд розглянув подання у
письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків.

28.07.2014 керівник Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області, з
посиланням на підпункт 80.2.4 пункту 80.2
статті 80 Податкового кодексу України,
видав наказ № 503 про проведення з 31.07.2014
фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з
питань дотримання порядку проведення
розрахунків, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів (надалі - наказ, ар.
с. 9).

Посадовим особам ГУ Міндоходів у
Миколаївській області 30.07.2014 були
видані направлення на перевірку №
691/14-29-03-01-36 і № 692/14-29-03-01-36 (надалі -
направлення, ар. с. 7, 8). Перевірка мала
проводитися у магазині, що
розташований у зоні відпочинку
Рибаківка Березанського району
Миколаївської області, біля бази
відпочинку «Луч».

Згідно з пунктом 80.2 статті 80
Податкового кодексу України, фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції під розписку до
початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючого органу мають право
приступити до проведення фактичної
перевірки за наявності підстав для її
проведення, визначених цим Кодексом, та
за умови пред'явлення або надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
направлення на проведення перевірки,
копії наказу про проведення перевірки,
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені вище, не
допускається.

Суд зазначає, що направлення на
перевірку відповідають вимогам, про
які йдеться у пункті 81.1 статті 81
Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81
Податкового кодексу України, у разі
відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими особами
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Як свідчить акт відмови від підписання
направлення на проведення перевірки
від 31.07.2014 (ар. с. 11), ФОП ОСОБА_1 від
підписання направлень на проведення
перевірки відмовився.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81
Податкового кодексу України, у разі
відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови.

Відмова ФОП ОСОБА_1 у допуску до
проведення перевірки засвідчена актом
від 31.07.2014 № 0078/14/29/22/НОМЕР_1 (ар. с. 10).

Підпунктом 16.1.9 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний не
перешкоджати законній діяльності
посадової особи контролюючого органу
під час виконання нею службових
обов'язків та виконувати законні
вимоги такої посадової особи, а згідно
з підпунктом 16.1.13 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний допускати
посадових осіб контролюючого органу
під час проведення ними перевірок до
обстеження приміщень, територій, що
використовуються для одержання
доходів чи пов'язані з утриманням
об'єктів оподаткування, а також для
проведення перевірок з питань
обчислення і сплати податків та зборів
у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом. Арешт
майна може бути застосовано, якщо
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб органу державної податкової
служби (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94
Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 94.10 статті 94
Податкового кодексу України арешт на
майно може бути накладено рішенням
керівника органу державної податкової
служби (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

11.08.2014 начальник ДПІ прийняв рішення
про застосування повного
адміністративного арешту майна ФОП
ОСОБА_1 (ар. с. 5, 12).

На підставі викладеного вище суд
дійшов висновку про те, що рішення про
застосування адміністративного арешту
майна ФОП ОСОБА_1 є законним, тому
подання про підтвердження
обґрунтованості арешту майна підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 128, 158, 160, 1833 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
задовольнити.

2. Підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту майна
платника податків фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП
НОМЕР_1), застосованого рішенням
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 11.08.2014.

3. Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанову може бути оскаржено в
порядку, передбаченому статтями 1833, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії

постанови у випадках, встановлених
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
В.В. Птичкіна