Справа № 820/13012/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р.Справа № 820/13012/14

Головуючий 1 інстанції: Зінченко А.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.08.2014р. по
справі № 820/13012/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, СПД ФО ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просив визнати недійсною
податкову консультацію Основ'янської
ОДПІ м. Харкова Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Харківській області, що була йому
надана листом № 9335/10/20-38-17-01-24 від 13.06.14 р.
щодо неможливості фізичної
особи-підприємця, що знаходиться на
загальній системі оподаткування,
віднести до складу валових витрат суми
амортизації основних засобів, а також
зобов'язати Основ'янську ОДПІ м.
Харкова Головного управління
міністерства доходів і зборів у
Харківській області надати йому нову
податкову консультацію з урахуванням
висновків суду.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 06.08.14 р. по
справі № 820/13012/14 позов був задоволений
в повному обсязі.

Відповідач не погодився з судовим
рішенням і подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 06.08.14 р. по
справі № 820/13012/14 та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
законодавства з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований
як фізична особа-підприємець, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_1,
випискою та витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців з 18.06.01 р.,
взятий на облік як платник податків, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків № 1427 від 04.10.07
р., перебуває на загальній системі
оподаткування та є платником ПДВ, що
підтверджується свідоцтвом № 100093671 від
29.01.08 р.

Залучені до матеріалів справи
документи свідчать про те, що ФО-П
ОСОБА_1 звернувся до Основ'янської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Харківській області з
листом від 09.04.14 р. про надання
письмової консультації стосовно
можливості фізичної особи-підприємця,
що знаходиться на загальній системі
оподаткування, відносити до складу
валових витрат амортизаційні
відрахування основних засобів.

У відповідь на вказане звернення
відповідачем на адресу підприємця був
направлений лист № 9335/10/20-38-17-01-24 від
13.06.14 р., в якому була надана письмова
податкова консультація про те, що до
складу витрат фізичної
особи-підприємця, що перебуває на
загальній системі оподаткування, не
включається сума амортизації основних
засобів, адже для фізичних
осіб-підприємців на загальній системі
оподаткування законодавством не
передбачено ведення бухгалтерського
обліку складу валових витрат
виробництва (обігу) та основних фондів
чи нематеріальних активів, що
підлягають амортизації.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вказав на те, що в ст. 52 ПК
України передбачено, що звернення
платників податків контролюючі органи
надають безоплатно консультації з
питань практичного використання
окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
органом. Податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію.

Крім того, суд першої інстанції
послався на приписи п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК
України, де зазначено, що об'єктом
оподаткування фізичних осіб
підприємців, що знаходиться на
загальній системі оподаткування, є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та не
грошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця; до
переліку витрат фізичних
осіб-підприємців, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу ("Податок на
прибуток підприємств") і зробив
висновок про те, що витрати фізичної
особи-підприємця, який не є платником
податку на прибуток, але надає
звітність про доходи від зайняття
підприємницької діяльності,
формуються у тому ж порядку як у
платників податку на прибуток.

А згідно п. 139.1.5 ст. 139 розділу ІІІ ПК
України не включаються до складу
витрат витрати на придбання,
виготовлення, будівництво,
реконструкцію, модернізацію та інше
поліпшення основних засобів та
витрати, пов'язані з видобутком
корисних копалин, а також з придбанням
(виготовленням) нематеріальних
активів, які підлягають амортизації
згідно статтями 144-148 цього Кодексу, з
урахуванням п. 146.11 і п. 146.12 ст. 146 та п. 148.5
ст. 148 цього Кодексу. Також в п. 138.1 ст. 138
ПК України прямо зазначено, що витрати,
які враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, складаються із
витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно п. 138.4, п. п. 138.6 - 138.9,
п. п. 138.10.2 - 138.10.4, п. 138.11 цієї статті.
Відповідно абз. "в" п. 138.10.2 ст. 138 ПК
України до складу інших витрат
включаються адміністративні витрати,
спрямовані на обслуговування та
управління підприємством, зокрема, це
витрати на утримання основних засобів,
до яких відноситься і амортизація.

З наведених норм вбачається, що до
складу витрат не включаються витрати
на придбання, виготовлення,
будівництво, реконструкцію,
модернізацію та інше поліпшення
основних засобів. Разом з тим, ці
витрати підлягають амортизації у
порядку, визначному ст. ст. 144 - 146 ПК
України та включаються до валових
витрат у вигляді амортизаційних
відрахувань. Витрати на технічне
обслуговування також відповідно п.
138.10.2 ст. 138 ПК України відносяться до
інших витрат. Зокрема, це витрати
позивача на ремонт техніки. Згідно п.
138.2 ст. 138 ПК України всі витрати на
технічне обслуговування повинні бути
підтверджені первинними документами,
що підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II Податкового
кодексу України. При цьому, відповідно
п. 17.1.3 ст. 17 ПК України платник податків
має право обирати самостійно метод
ведення обліку доходів і витрат.

В постанові суду першої інстанції
вказано на те, що Закон України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" надає фізичній
особі-підприємцю право вести спрощений
облік доходів і витрат, при цьому не
позбавляє його права вести
бухгалтерський облік валових витрат
основних фондів, що підлягають
амортизації та витрат на утримання
основних засобів, придбання
паливно-мастильних матеріалів, що за
висновками суду першої інстанції
свідчить про те, що позивач діяв в
нормах чинного законодавства.

При зазначених обставинах суд першої
інстанції визнав вимоги позивача
правомірними та такими, що ґрунтуються
на положеннях діючого законодавства,
належним чином обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи, а
тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів, погоджуючись із
загальним висновком суду першої
інстанції, вважає доцільним вказати
також на те, що в п. 44.2 ст. 44 ПК України
зазначено, що для обрахунку об'єкта
оподаткування платник податку на
прибуток використовує дані
бухгалтерського обліку щодо доходів та
витрат з врахуванням положень цього
Кодексу. Платники податку, які
відповідно до Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" застосовують
міжнародні стандарти фінансової
звітності, ведуть облік доходів і
витрат за такими стандартами з
урахуванням положень цього Кодексу.
Такі платники податку при застосуванні
положень цього Кодексу, в яких
міститься посилання на положення
(стандарти) бухгалтерського обліку,
застосовують відповідні міжнародні
стандарти фінансової звітності.

В свою чергу в п. 145.1.2 та п. 145.1.3 ст. 145 ПК
України передбачено, що нарахування
амортизації здійснюється протягом
строку корисного використання
(експлуатації) об'єкта, який
встановлюється наказом по
підприємству при визнанні цього
об'єкта активом (при зарахуванні на
баланс), але не менше ніж визначено в п.
145.1 наведеної норми і призупиняється на
період його виводу з експлуатації (для
реконструкції, модернізації, добудови,
дообладнання, консервації та інших
причин) на підставі документів, які
свідчать про виведення таких основних
засобів з експлуатації). При визначенні
строку корисного використання
(експлуатації) слід ураховувати:
очікуване використання об'єкта
підприємством з урахуванням його
потужності або продуктивності;
фізичний та моральний знос, що
передбачається; правові або інші
обмеження щодо строків використання
об'єкта та інші фактори.

Також Методичними рекомендаціями по
застосуванню регістрів
бухгалтерського обліку малими
підприємствами, затвердженими наказом
Міністерства фінансів України № 422 від
25.06.2003 р., передбачено, що
документування господарських
операцій, складання і зберігання
первинних документів і регістрів
бухгалтерського обліку та виправлення
в них помилок малі підприємства (до
яких слід віднести СПД ФО) здійснюють
відповідно до Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
N 88 від 24.05.95 р. і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. N
168/704, проста форма бухгалтерського
обліку передбачає використання
Журналу обліку господарських операцій
(додаток 1), який рекомендується
друкувати у форматі А2. Проста форма
бухгалтерського обліку застосовується
малими підприємствами з незначним
документооборотом (кількістю
господарських операцій), що здійснюють
діяльність з виконання
нематеріаломістких робіт і послуг. В
Журналі обліку господарських операцій
записи здійснюються на підставі
первинних та зведених облікових
документів, відомостей нарахування
заробітної плати і амортизації тощо з
відображенням суми операції на
рахунках бухгалтерського обліку.
Спрощена форма бухгалтерського обліку
передбачає узагальнення інформації
про господарські операції у таких
регістрах бухгалтерського обліку:
Відомість 4-м (додаток 6): Розділ I. Облік
необоротних активів та амортизації
(зносу) на 2 сторінках формат А3.

За таких підстав податкова
консультація, надана відповідачем на
запит позивача, не враховує
вищенаведені норми чинного
законодавства та не відповідає їх
приписам, а тому підлягає скасуванню,
що не спростовано доводами апеляційної
скарги.

Враховуючи те, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 06.08.14 р. по
справі № 820/13012/14 прийнята відповідно
вимогам чинного законодавства, колегія
суддів не виявила підстав для її
скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
06.08.2014р. по справі № 820/13012/14 - залишити
без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.08.2014р. по
справі № 820/13012/14 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Водолажська Н.С.