Справа № 357/7796/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
357/7796/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Шовкопляс О.П.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Горяйнова А.М.,

при секретарі:
Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 03 лютого 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Білоцерківської міської ради
про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
з позовом до Білоцерківської міської
ради та просила скасувати рішення
відповідача від 21.11.2012 №738-31-VI, від 20.12.2012
№823-34- VI, від 25.04.2013 №952-41- VI.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, а висновки,
викладені ним в оскаржуваній
постанові, не відповідають обставинам
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
рішенням Білоцерківської міської ради
від 18 серпня 2011 року за № 257-11-VI ОСОБА_3
було надано дозвіл на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 271 кв.м. для
ведення садівництва за рахунок земель
населеного пункту м. Біла Церква за
адресою: АДРЕСА_1. Вказаній земельній
ділянці площею, 0 268 га присвоєно
кадастровий номер :03:015:0122.

16 Серпня 2012 року рішенням
Білоцерківської міської ради № 668-28- VI
було затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки, та
надано земельні ділянки у власність,
зокрема, п.41 додатку 2 п.4 рішення ОСОБА_3
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 0,268 га за
адресою: АДРЕСА_1.

01 Листопада 2012 року Прокуратура м.
Білої Церкви Київської області
звернулася до Білоцерківської
міського голови із поданням №11603 з
приводу усунення порушення вимог ЗК
України та зобов'язала, серед іншого,
вирішити питання про скасування
рішення Білоцерківської міської ради
від 16.08.2012 № 668-28-VI в частині п.41 додатку 2
п.4 рішення,. З тих підстав, що вказана
земельна ділянка в користуванні
ОСОБА_3, згідно технічного паспорту,
ніколи не перебувала, будь-які будівлі,
належні їй на праві власності, на ній
також відсутні, а тому передача їй
спірної ділянки суперечить положенням
ст.118 ЗК України.

21 Листопада 2012 року рішенням
Білоцерківської міської ради № 738-31- VI
було скасовано підпункт 41 додатку 2
рішення Білоцерківської міської ради
від 16 серпня 2012 року за № 668-28- VI та п.9
додатку 1 рішення Білоцерківської
міської ради від 18 серпня 2011 року за №
257-11-VI на за поданням прокурора м. Біла
Церква.

03 Грудня 2012 року позивачка повторно
подала заяву до міської ради про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
спірну земельну ділянку.

20 Грудня 2012 року рішенням
Білоцерківської міської ради № 823-34- VI
ОСОБА_3 відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, у зв'язку з невідповідністю
місця розташування земельної ділянки
генеральному плану м. Біла Церква та
іншої містобудівної документації .

Пізніше, 25 квітня 2013 року, рішенням
Білоцерківської міської ради № 952-41- VI
позивачці повторно відмовлено в
наданні дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, у зв'язку з
невідповідністю цільового призначення
земельної ділянки оновленому
Генеральному плану м. Біла Церква,
затвердженому рішенням міської ради
від 28 березня 2013 року за № 935-40- VI «Про
затвердження оновленого генерального
плану м. Біла Церква» .

Апелянт вважає, вищевказані рішення
такими, що відповідають вимогам
чинного законодавства та наполягає на
їх скасуванні. Окремо, звертає увагу на
те, що скасовуючи своє рішення від
16.08.2012 № 668-28-VI міська рада вийшла за
межі повноважень та порушила процедуру
скасування рішень органів місцевого
самоврядування, що, на її думку, є
самостійною правовою підставою до
визнання протиправним та скасування
рішення від 21.11.2012 № 738-31- VI.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що при
розгляді даної справи по суті судом не
встановлено протиправності дій
відповідача щодо порушення прав
позивачки як власника чи користувача
спірної земельної ділянки, а тому
дійшов висновку про безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції колегія суддів
виходить з такого:

Відповідно до ст. 12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
особистого селянського господарства у
межах норм безоплатної приватизації
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначається цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До заяви додаються графічні
матеріали, на яких зазначене бажане
місце розташування земельної ділянки.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і надає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
закону, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населеного пункту, тощо.

Аналізуючи дотримання відповідачем
процедури скасування рішення від 16.08.2012
№ 668-28-VI з мотивів його невідповідності
Конституції та законам України,
колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.2 ст.144 Конституції
України рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Закон України «Про прокуратуру»
прийнятий до набуття чинності
Конституцією України, є чинним у
частині, що не суперечить Основному
Закону України, і передбачає порядок
зупинення рішень органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України. Цим законом
установлено, що при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право опротестовувати
акти виконавчих органів місцевих рад
та вносити подання або протести на
рішення місцевих рад залежно від
характеру порушень. Протест прокурора
приноситься до органу, який видав цей
акт і зупиняє його дію, прокурору
надається право звернутися із заявою
до суду про визнання акта незаконним, і
подача такої заяви зупиняє дію
правового акта.

Зі змісту наведених вище норм
законодавства вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.

Однак, як зазначив у своєму рішенні від
16.04.2009 №7-рп/2009 Конституційний Суд
України, це не позбавляє орган
місцевого самоврядування права за
власною ініціативою або ініціативою
інших заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий акт (у
тому числі і з мотивів невідповідності
Конституції чи законам України).

Враховуючи вищевикладені положення
законодавства, їх тлумачення
Конституційним судом та обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що визначена законом процедура
скасування рішення Білоцерківської
міської ради від 16.08.2012 № 668-28-VI порушена
не була.

Стосовно правомірності рішень
Білоцерківської міської ради від 20.12.2012
№823-34- VI та від 25.04.2013 №952-41- VI, то, як вже
зазначалося вище, підставою відмови у
наданні дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам закону, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів та генеральних планів населеного
пункту.

Як вбачається з означених рішень,
підставою до відмови ОСОБА_3 у наданні
дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, стала саме
невідповідність цільового призначення
земельної ділянки Генеральному плану
м. Біла Церква, затвердженого рішенням
міської ради від 28.03.2013 №935-40-VI, що не
спростовано апелянтом.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем не було
допущено порушень вимог чинного
законодавства, а оскаржувані рішення
прийняті ним на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, суд повно
і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами, і дав їм належну правову
оцінку, - з огляду на що підстави до
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 03 лютого 2014 року,
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 02
вересня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Горяйнов А.М.