Справа № 804/11206/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А.М.
за участю: представника позивача
представника відповідача 1
представника відповідача 2
представника третьої особи Коваль І.М.
Сириця О.С. не з'явився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Артікон"
до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління Василенка Благовіста
Володимировича, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, Реєстраційна служба Головного
управлінння юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії
30.07.2014 року позивач звернувся з позовом
до суду, у якому просить:
- визнати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обмежень № 14432654 від 14.07.2014 року видане
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Василенком Б.В.
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області таким, що не відповідає нормам
чинного законодавства України;
- зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області здійснити державну реєстрацію
права власності на квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок,
загальною площею 861,9 кв.м., що
розташований Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вулиця
Шевченка, (Бабушкінський, Жовтневий
р-ни), будинок 16, за Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артікон»
(податковий номер 38752566) та видати
відповідне свідоцтво про право
власності на нерухоме майно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач є власником всіх житлових
приміщень у житловому будинку, що
розташований Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вулиця
Шевченка, (Бабушкінський, Жовтневий
р-ни), будинок 16. Рішенням
Дніпропетровської міської ради від
29.01.2014 року № 13/47 «Про зняття з балансу
підприємств балансоутримувачів
житлового фонду об'єктів нерухомого
майна житлового призначення» передано
позивачу житловий будинок що
розташований Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вулиця
Шевченка, (Бабушкінський, Жовтневий
р-ни), будинок 16. Позивач вважає дане
рішення Дніпропетровської міської
ради правовстановлюючим документом,
який у відповідності до статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» є підставою для реєстрації
за позивачем права власності на весь
житловий будинок.

Ухвалою суду від 07.08.2014 року відкрито
провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги.

Відповідачі 1 у судовому засіданні
заперечував про задоволення позову,
вказуючи на те, що оскаржуване рішення
державного реєстратора прийнято ним на
підставі, в межах повноважень ту у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Рішення
Дніпропетровської міської ради, на
думку відповідачів, не є
правовстановлюючим документом, який у
відповідності до статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» є підставою для реєстрації
за позивачем права власності на весь
житловий будинок.

Відповідач 2 та третя особа у судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Письмових пояснень не надали.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази наявні у матеріалах
справи, встановив наступне.

23.06.2014 року позивач звернувся до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень для
проведення державної реєстрації права
власності на квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок,
загальною площею 861,9 кв.м., що
розташований Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вулиця
Шевченка, (Бабушкінський, Жовтневий
р-ни), будинок 16, за Товариством з
обмеженою відповідальністю «Артікон»
(податковий номер 38752566).

14.07.2014 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно Василенком Б.В.
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області прийнято рішення № 14432654 від
14.07.2014 року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
підставі п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» .

Рішення обгрунтовано тим, що рішення
Дніпропетровської міської ради не є
правовстановлюючим документом, який у
відповідності до статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» є підставою для реєстрації
за позивачем права власності на весь
житловий будинок.

Суд зазначає, що правовідносини сторін
щодо здійснення реєстрації права
власності, припинення права власності
регулюються нормами Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Статтею 15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» встановлено, що
державна реєстрація прав проводиться у
чітко встановленому порядку, а саме:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Частиною 3 статті 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що разом із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій формі подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Пунктом 37 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
який затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року № 868,
визначено, що документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, є: 1) укладений в установленому
законом порядку договір, предметом
якого є нерухоме майно, права щодо
якого підлягають державній реєстрації,
або речове право на нерухоме майно чи
його дублікат; 2) свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 3) свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 4) видані нотаріусом
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про
право власності на нерухоме майно чи
його дублікат, видані до 1 січня 2013 р.
органом місцевого самоврядування або
місцевою держадміністрацією; 8) рішення
про закріплення нерухомого майна на
праві оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею; 10) рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно; 11) ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди;
12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно; 13) закон, яким
установлено сервітут на нерухоме
майно; 14) рішення уповноваженого
законом органу державної влади про
повернення об'єкта нерухомого майна
релігійній організації; 15) рішення
власника майна, уповноваженого ним
органу про передачу об'єкта нерухомого
майна з державної у комунальну
власність чи з комунальної у державну
власність або з приватної у державну чи
комунальну власність; 16) інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивачем в
якості документу, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно надано
державному реєстратору рішенням
Дніпропетровської міської ради від
29.01.2014 року № 13/47 «Про зняття з балансу
підприємств балансоутримувачів
житлового фонду об'єктів нерухомого
майна житлового призначення».

Вказаним рішенням знято з балансу
підприємств балансоутримувачів
житлового фонду об'єкт нерухомого
майна, а саме: квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок,
загальною площею 861,9 кв.м., що
розташований Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вулиця
Шевченка, (Бабушкінський, Жовтневий
р-ни), будинок 16, та передано об'єкт
нерухомого майна на баланс власників
всіх наявних в них квартир і приміщень
шляхом підписання актів приймання -
передачі.

Таким чином, даним рішення підтверджує
лише факт зняття та прийняття на баланс
нерухомого майна, а не виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно.

Судом під час розгляду справи також
встановлено, що позивач є власником
всіх житлових приміщень квартирного
(багатоповерхового) житлового будинку,
загальною площею 861,9 кв.м., що
розташований Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вулиця
Шевченка, (Бабушкінський, Жовтневий
р-ни), будинок 16, що підтверджується
копіями договорів купівлі-продажу
квартир, що знаходяться у матеріалах
справи.

Право власності позивача на квартири
зареєстровано у встановленому порядку,
що підтверджується витягами з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, копії яких знаходяться
у матеріалах справи.

Судом на підставі копії Технічного
паспорту на квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок,
загальною площею 861,9 кв.м., що
розташований Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вулиця
Шевченка, (Бабушкінський, Жовтневий
р-ни), будинок 16, встановлено, що у
останньому відсутні нежитлові
приміщення, які б належали третім
особам.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач фактично просить державного
реєстратора зареєструвати право
власності на неподільне (неподільна
частина житлового комплексу, яка
складається з частини допоміжних
приміщень, конструктивних елементів
будинку, технічного обладнання
будинку, що забезпечують належне
функціонування жилого будинку) та
загальне майно багатоквартирного
будинку (частина допоміжних приміщень
житлового комплексу, що можуть
використовуватися згідно з їх
призначенням на умовах, визначених у
статуті об'єднання (кладові, гаражі, в
тому числі підземні, майстерні тощо)), а
також допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку (приміщення,
призначені для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку
(сходові клітини, вестибюлі, перехідні
шлюзи, позаквартирні коридори,
колясочні, кладові, сміттєкамери,
горища, підвали, шахти і машинні
відділення ліфтів, вентиляційні камери
та інші технічні приміщення).

Правові та організаційні засади
створення, функціонування,
реорганізації та ліквідації об'єднань
власників жилих та нежилих приміщень
багатоквартирного будинку, захисту
їхніх прав та виконання обов'язків щодо
спільного утримання багатоквартирного
будинку визначено Законом України «Про
об'єднання співласників
багатоквартирного будинку"

У відповідності до статті 19 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" спільне
майно співвласників багатоквартирного
будинку складається з неподільного та
загального майна. Неподільне майно
перебуває у спільній сумісній
власності співвласників
багатоквартирного будинку. Неподільне
майно не підлягає відчуженню. Загальне
майно перебуває у спільній частковій
власності співвласників
багатоквартирного будинку. Власники
приміщень володіють, користуються і у
встановлених цим Законом та цивільним
законодавством межах розпоряджаються
спільним майном. При відчуженні
приміщення в жилому будинку право на
частку неподільного майна підлягає
відчуженню разом з приміщенням без
виділення частки в натурі. Об'єкти
права спільної власності на майно
можуть бути передані в користування
фізичній або юридичній особі або групі
осіб у разі, якщо це не пов'язано з
порушенням прав і інтересів інших
співвласників неподільного та
загального майна, які охороняються
законом.

У статті 1 вказаному вище закону
України зазначено, що допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку
це приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення); загальне майно - частина
допоміжних приміщень житлового
комплексу, що можуть використовуватися
згідно з їх призначенням на умовах,
визначених у статуті об'єднання
(кладові, гаражі, в тому числі підземні,
майстерні тощо); неподільне майно -
неподільна частина житлового
комплексу, яка складається з частини
допоміжних приміщень, конструктивних
елементів будинку, технічного
обладнання будинку, що забезпечують
належне функціонування жилого будинку.

У рішення Конституційного Суду України
від 02.03.2004 року по справі № 4-рп/2004
(справа про права співвласників на
допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків) вказано, що допоміжні
приміщення, відповідно до пункту 2
статті 10 Закону, стають об'єктами права
спільної власності співвласників
багатоквартирного будинку, тобто їх
спільним майном, одночасно з
приватизацією громадянами квартир, що
засвідчується єдиним документом -
свідоцтвом про право власності на
квартиру. Для підтвердження набутого в
такий спосіб права не потребується
вчинення будь-яких інших додаткових
юридичних дій; допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні і т.ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

Виходячи висловленого у рішенні
Конституційного Суду України
розуміння сутності про права
співвласників на допоміжні приміщення
багатоквартирних будинків, власники
житлових приміщень (квартир) у
багатоквартирному будинку автоматично
стають власниками всіх допоміжних
приміщень, загального та неподільного
майна багатоквартирного будинку
одночасно з набуттям права власності
на житлові приміщення (квартири) у
вказаному будинку, що засвідчується
єдиним документом - в даному випадку
договором купівлі-продажу квартири у
багатоквартирному будинку.

Для підтвердження набутого в такий
спосіб права не потребується вчинення
будь-яких інших додаткових юридичних
дій в тому числі і державна реєстрацію
права власності на весь
багатоквартирний будинок, у разі коли
одна особа є власником всіх житлових
приміщень (квартир) у ньому.

За вказаних обставин та враховуючи те,
що рішення Дніпропетровської міської
ради від 29.01.2014 року № 13/47 «Про зняття з
балансу підприємств
балансоутримувачів житлового фонду
об'єктів нерухомого майна житлового
призначення», не є правовстановлюючим
документом у розумінні статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», то державний реєстратор
правомірно відмовив у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Одночасно суд зазначає про те, що у разі
не визнання (оспорювання) будь-якою
особою права власності на квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок,
загальною площею 861,9 кв.м., що
розташований Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вулиця
Шевченка, (Бабушкінський, Жовтневий
р-ни), будинок 16 за позивачем, останній
не позбавлений можливості захистити
своє право власності на вказаний
будинок за допомогою такого способу
захисту права власності як визнання
права власності (стаття 392 Цивільного
кодексу України).

У відповідності до статті 94 КАС
України, у разі відмови у задоволенні
позову судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
05 вересня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 05.09.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В.
Златін С.В. Златін
Р.Ю. Ричка