Справа № 336/5790/14-а
Суддя: Артемова Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №336/5790/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя Артемова Л.Г., розглянувши у
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання дій незаконними та
зобов'язання здійснити призначення
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись до суду, просить
визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м.Запоріжжя у призначенні пенсії за
віком незаконною. Зобов'язати
відповідача призначити позивачеві
пенсію за віком у відповідності до п. 3
розділу ХУ Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 26.03.2012
року досягла віку 50 років, у
відповідності до п. 3 розділу ХУ Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» жінки -
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до шести років мають право
на призначення дострокової пенсії за
віком після досягнення 50 років та за
наявності не менше 15 років страхового
стажу, при цьому до числа інвалідів з
дитинства належать також і діти -
інваліди віком до 16 років.

Позивачка вважає, що існують умови для
призначення їй пенсії, оскільки вона
має сина ІНФОРМАЦІЯ_1, якого 04.03.1997 року,
рішенням ЛКК було визнано дитиною -
інвалідом з дитинства.

14.07.2014 року позивачка звернулася до
управління Пенсійного фонду із заявою
про призначення пенсії, 21.07.2014 року
управління по вирішенню спірних питань
при призначенні та виплаті пенсій
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Запоріжжя
прийняло рішення, яким відмовило
позивачці у призначенні пенсії.

Відмова грунтується на п. 25 Постанови
правління Пенсійного фонду України
№22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій», яка
зареєстровані у Міністерстві юстиції
України 27.12.2005 року за №1566/11846.
Зазначений Порядок передбачає, що
визнання дитини інвалідом до шести
річного віку засвідчується випискою з
акту огляду МСЕК чи медичним висновком
установи охорони здоров'я. У разі, якщо
дитина визнана інвалідом після
досягнення шестирічного віку,
надається висновок ЛКК про те, що вона
мала медичні показання для визнання її
дитиною - інвалідом до досягнення
шестирічного віку. Відповідач прийшов
до висновку, що позивачка не надала
медичного документу у відповідності до
вищезазначеного порядку.

Позивачка вважає такі дії незаконним,
наполягає на тому, що її син до
визнання його дитиною - інвалідом, у
тому числі у віці до шести років мав
медичні показання для інвалідізації.

Відповідач, отримавши позовну заяву та
ухвалу про відкриття провадження
надіслав свої заперечення, які
обґрунтував тим, що діючи у межах своїх
повноважень та керуючись п. 25 Постанови
правління Пенсійного фонду України
№22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій», яка
зареєстровані у Міністерстві юстиції
України 27.12.2005 року за №1566/11846 відмовив
у призначенні пенсії, оскільки ОСОБА_1
не надала медичних документів, які
підтверджують те, що у її сина були
медичні показання для визнання його
інвалідом до шестирічного віку.

Суддя ухвалив розглядати справу в
порядку скороченого провадження
відповідно до змісту ст. 183-2 КАС
України, провадження відкрито ухвалою
судді від 30.07.2014 року.

За результатами розгляду справи у
скороченому провадженні суддя,
оцінивши повідомлені сторонами
обставини, дослідивши письмові докази,
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Суддя на підставі ст.2 КАС України
перевірив чи діяв відповідач на
підставі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень, на
підставі та у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України з використанням цих
повноважень з метою, з якою вони надані,
обґрунтовано, неупереджено,
добросовісно, розсудливо з дотриманням
принципу рівності перед законом,
протягом розумного строку.

Так, встановлено, що ОСОБА_1, вважаючи,
що настали усі умови для призначення їй
дострокової пенсії, звернулася до
районного управління пенсійного фонду
із відповідною заявою, при цьому нею
були надані документи зібрані нею для
призначення пенсії за віком як матері
дитини-інваліда з дитинства.

Дійсно, згідно з ч. 3 Розділу XV
(Прикінцеві положення) Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003,
жінки, які народили п'ятеро або більше
дітей і виховали їх до шестирічного
віку, і матері інвалідів з дитинства,
які виховали їх до цього віку, мають
право на призначення дострокової
пенсії за віком після досягнення 50
років та за наявності не менше 15 років
страхового стажу. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно п. 25 Постанови № 22-1 від 25.11.2005
"Про затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій" (зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за
№ 1566/11846) визнання особи інвалідом з
дитинства до шестирічного віку
засвідчується випискою з акта огляду
МСЕК чи медичним висновком установи
охорони здоров'я. У разі якщо дитина
визнана дитиною-інвалідом після
досягнення шестирічного віку,
надається висновок
лікарсько-консультаційної комісії про
те, що вона мала медичні показання для
визнання її дитиною-інвалідом до
досягнення шестирічного віку.

Тобто, на розвиток практичної
реалізації норми закону, встановлено
певний порядок, який унормовує вимоги
до документів, які є підставою для
призначення пенсії. Наявність
медичного висновку є обов'язковою
умовою для суб'єкту владних
повноважень, який діє лише в межах
повноважень.

Довідки про те, що діти ОСОБА_1 мали
медичні показання для визнання їх
дітьми-інвалідами до досягнення
шестирічного віку не надавалися.

Згідно із Висновками ЛКК № 1185 від 09.07.2014
(містяться в додатках до позову), дитина
позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є
інвалідом дитинства з 04.03.1997 року. За
вказаними Висновками дитина не могла
бути визнана інвалідом до шестирічного
віку.

За таких обставин права на пенсію, як
матері інваліда з дитинства, у позивача
не виникло.

Вказаний Порядок № 22-1, затверджений
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 № 22-1 та
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 27.12.2005 за № 1566/11846, що свідчить
про те, що відбулася правова експертиза
вказаного нормативно-правового акту на
предмет його відповідності приписам
Конституції та законів України.

Цей Порядок регулює питання щодо
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", цей Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

За таких обставин, підстав для
призначення пенсії як матері інваліда
з дитинства немає, а Рішення
міжвідомчої комісії по вирішенню
спірних питань при призначенні та
виплаті пенсій №472 від 21.07.2014 року є
правомірним та таким, що не підлягає
скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Доводи позивачки про те, що дитина
хворіла з народження не є
переконливими, та не підтверджуються
висновком відповідної медичної
установи та за своїм змістом є
припущенням, на якому не може
ґрунтуватися судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ч.
2 ст. 19 Конституції України, 2, 5-12, 17-19, 49,
51, 69-72, 158-163, 167, 183-2, 186, 256 КАС України, п.3
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування ", суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя про визнання дій
незаконними та зобов'язання здійснити
призначення пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд
м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови суду.

Суддя
Л.Г.Артемова