Справа № 804/10275/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 р. Справа № 804/10275/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
звернулось до суду з адміністративним
позовом про зобов'язання Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
прийняти до заліку суму пенсії в
розмірі 100,56 грн., виплачену гр. ОСОБА_2,
каліцтво якого сталося на території
колишнього СРСР та країн СНД.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач не приймає до відшкодування
витрати понесені Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області щодо
виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_2
в сумі 100,56 грн., виплаченої за червень
2014 року, мотивуючи тим, що каліцтво ним
отримано на підприємстві,
розташованому на території країн СНД.
Зазначене є порушенням Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року
№16/98-ВР та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-ХІV.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, з клопотанням
про відкладення розгляду справи не
звертався.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, заявивши
клопотання про розгляд справи в
письмовому провадженні. Також,
представником відповідача надані
письмові заперечення проти позову, в
яких зазначено, що ОСОБА_2 на обліку у
відповідача не перебуває, ніяких
страхових виплат не отримує. Передачі
документів, що підтверджує право
працівника на страхову виплату від
підприємства до робочого органу
відповідача не було, оскільки він
отримав трудове каліцтво на території
іншої держави. Обраний позивачем
спосіб захисту порушеного права є
неналежним. Порядком відшкодування
витрат Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 визначено механізм відшкодування
зазначених витрат на централізованому
рівні, причому встановлене правило
підписання актів звірки розрахунків
передбачає відсутність спору з цього
питання між сторонами. Таким чином,
позовні вимоги, заявлені в позовній
заяві, є неправомірними та задоволенню
не підлягають.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі, з'ясувавши обставини справи,
встановив наступне.

Судом встановлено, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області було
виплачено ОСОБА_2 пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві в розмірі 100,56
грн. за червень 2014 року, що
підтверджується списками осіб, яким
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та підписаним сторонами
актом щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за червень 2014 року.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року
№16/98-ВР встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку,
відповідно до ст. 4 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.1998 року №16/98-ВР, є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до Основ.

Відповідно до п. 4 ст. 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року
№16/98-ВР за страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
про тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до ст. 25
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року
№16/98-ВР є Фонд, що також передбачено ст.
21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-ХІV,
яка визначає перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.1998 року №16/98-ВР якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене ч. 2 ст. 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-ХІV,
відповідно до п. 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Пункт 7 Порядку № 5-4/4 не врегульовує
спірні відносини, які виникли у цій
справі, оскільки встановлене ним
правило та механізм взаєморозрахунків
на централізованому рівні між Фондом
та ПФУ розраховані на відсутність
спору та реалізуються за наслідками
попередньо здійснених згідно з
пунктами 5, 6 Порядку звірок витрат за
особовими справами потерпілих,
складання актів таких звірок,
узгодження й подання відповідних
довідок.

Статтею 16 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-ХІV
визначено, що безпосереднє управління
Фондом здійснюють його правління та
виконавча дирекція. За змістом ст. 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15 (далі - Положення про
виконавчу дирекцію Фонду), організовує
та забезпечує виконання рішень
правління Фонду, робочими органами
виконавчої дирекції Фонду є, зокрема,
її відділення в районах і містах
обласного значення. Робочі органи
виконавчої дирекції Фонду є юридичними
особами, мають самостійні кошториси,
печатку із зображенням Державного
Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 7 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року № 384/2011 Пенсійний фонд України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання. Такий висновок щодо
застосування норм матеріального права
міститься у постановах Верховного Суду
України від 20.03.2007 року, 12.06.2012 року,
21.05.2013 року та 04.06.2013 року (справи №№
21-1087во06, 21-165а12, 21-129а13 та 21-150а13
відповідно).

З огляду на централізований порядок
розрахунків між фондами, передбачений
Порядком №54/4, відповідач вважає що
вимога позивача про прийняття до
заліку на відшкодування понесених
останнім витрат на виплату пенсії
ОСОБА_2 в сумі 100,56 грн. не відповідає
змісту прав управління Пенсійного
фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Між тим, зі змісту позовної вимоги не
вбачається, що позивач просить
відшкодувати спірну суму витрат на
його користь, в позові лише вказано про
зобов'язання відповідача прийняти до
заліку на відшкодування такі витрати, а
право позивача, як органу Пенсійного
фонду України, на звернення до суду з
вимогою про стягнення витрат в
інтересах Пенсійного фонду України
передбачено на законодавчому рівні.

Таким чином, вимоги позивача про
зобов'язання Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області прийняти до
заліку на відшкодування витрати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
щодо виплати пенсії по інвалідності
пенсіонеру ОСОБА_2 за червень 2014 року в
сумі 100 грн. 56 коп. є правомірними та
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи викладене, суд вважає
правомірним зобов'язання відповідача
прийняти до заліку на відшкодування
витрати Управління Пенсійного фонду
України в м. Марганці
Дніпропетровської області щодо
виплати пенсії по інвалідності
пенсіонеру ОСОБА_2 за червень 2014 року в
сумі 100 грн. 56 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 122, 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області -
задовольнити.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області прийняти до
заліку на відшкодування витрати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
щодо виплати пенсії по інвалідності
пенсіонеру ОСОБА_2 за червень 2014 року в
сумі 100 (сто) грн. 56 коп.

Судові витрати по справі не стягуються.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та у строки, визначені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя О.Б. Ляшко