Справа № 826/8527/13-а
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2014 року 08:38
справа №826/8527/13-а
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Шервуд
груп"доДержавної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті
Києвіпровизнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити діїОБСТАВИНИ
СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Шервуд груп" (далі по
тексту - позивач, ТОВ "Шервуд груп")
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у Печерському районі), в
якому просить: 1) визнати протиправними
дії відповідача по проведенню
зустрічної звірки позивача щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
серпень-жовтень, грудень 2012 року; 2)
визнати протиправними дії відповідача
по оформленню результатів зустрічної
звірки позивача у формі актів від 22
листопада 2012 року №5076/22-3/38104582 про
неможливість проведення зустрічної
звірки щодо підтвердження
господарських відносин платниками
податків за період серпень-жовтень 2012
року та від 25 січня 2013 року №336/22-3/38104582
про неможливість проведення
зустрічної звірки щодо підтвердження
господарських відносин платниками
податків за період грудень 2012 року; 3)
визнати протиправними дії відповідача
стосовно визнання нікчемними
правочинів, укладених позивачем, та
встановлення відсутності реального
здійснення господарських операцій
протягом серпня-жовтня, грудня 2012 року;
4) заборонити відповідачу
використовувати інформацію,
відображену в актах від 22 листопада 2012
року №5076/22-3/38104582 про неможливість
проведення зустрічної звірки щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період
серпень-жовтень 2012 року та від 25 січня
2013 року №336/22-3/38104582 про неможливість
проведення зустрічної звірки щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період грудень
2012 року, у тому числі, розміщувати
інформацію у базах даних відповідача
(АС "Аудит", АС "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" та
інших); 5) зобов'язати відповідача
видалити з баз даних (АС "Аудит", АС
"Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України" та інших) інформацію про
податкові зобов'язання ТОВ "Шервуд
груп", яка була внесена у зв'язку із
складанням актів від 22 листопада 2012
року №5076/22-3/38104582 про неможливість
проведення зустрічної звірки щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період
серпень-жовтень 2012 року та від 25 січня
2013 року №336/22-3/38104582 про неможливість
проведення зустрічної звірки щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період грудень
2012 року, та відновити інформацію про
податкові зобов'язання ТОВ "Шервуд
груп", яка існувала до внесення змін до
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 серпня 2013 року в адміністративній
справі №826/8527/13-а у задоволенні позову
відмовлено повністю.
Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2013 року скасовано постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 серпня 2013 року та прийнято нову, якою
адміністративний позов задоволено
Ухвалою Вищого адміністративного суду
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 серпня 2013 року та
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2013 року скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
Автоматизованою системою
документообігу Окружного
адміністративного суду міста Києва
адміністративну справу передано на
розгляд судді Кузьменку В.А.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року
адміністративну справу №826/8527/13-а
прийнято до провадження та призначено
до судового розгляду.
В судовому засіданні 20 серпня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, представник відповідача
проти задоволення позовних вимог
заперечив; сторонами заявлено спільне
клопотання про розгляд справи у
письмовому провадженні.
Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
Враховуючи викладене, суд ухвалив
здійснити розгляд справи у порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі міста Києва
Державної податкової служби (далі по
тексту - ДПІ у Печерському районі м.
Києва), правонаступником якої є
відповідач, здійснено заходи з метою
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Шервуд груп" за період серпень-жовтень
2012 року, за результатами яких складено
акт від 22 листопада 2012 року №5076/22-3/38104582
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Шервуд груп", код
господарських відносин платниками
податків за період серпень-жовтень2012
року" (далі по тексту - Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки 1), та акт від 25 січня 2013 року
№336/22-3/38104582 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період грудень
2012 року" (далі по тексту - Акт про
неможливість проведення зустрічної
Позивач вважає протиправними дії ДПІ у
Печерському районі м. Києва щодо
проведення зустрічної звірки, оскільки
вони вчинені з порушенням
встановленого порядку, а в Акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки викладені суб'єктивні та
помилкові висновки щодо господарської
діяльності ТОВ "Шервуд груп"; на
підставі Актів про неможливість
проведення зустрічної звірки до баз
даних податкового органу внесено зміни
про податкові зобов'язання
підприємства, що може бути використана
ним при перевірці контрагентів
позивача та негативно вплинути на його
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив з
підстав відповідності своїх дій
вимогам Податкового кодексу України та
відсутності порушеного права.
Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи зі змісту пред'явлених
позовних вимог, звертає увагу на
Пунктом 73.5 статті 73 Податкового
кодексу України (тут і далі в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.
За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
Механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок визначає Порядок
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010 року
№1232 (далі по тексту - Порядок) (тут і
далі в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку
зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.
З метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
Зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
Орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.
Згідно з пунктом 6 Порядку визначено, що
у разі отримання від суб'єкта
господарювання інформації, визначеної
у запиті, та її документального
підтвердження (протягом одного місяця
з дня, що настає за днем надходження
суб'єкту господарювання запиту) орган
державної податкової служби проводить
Відповідно до пункту 7 Порядку
визначено, що за результатами
проведеної зустрічної звірки
складається довідка, яка підписується
суб'єктом господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.
З огляду на вказані правові норми
вбачається, що проведення звірки - це
дії по співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, за
результатами здійснення яких
складається довідка.
При цьому заходи, спрямовані на
проведення зустрічної звірки, тобто,
спрямовані на вчинення дій щодо
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, однак без
фактичного здійснення таких дій, не
можуть вважатись діями по проведенню
Разом з тим, у межах спірних
правовідносин ДПІ у Печерському районі
м. Києва зустрічної звірки ТОВ "Шервуд
груп"не проведено, дії по співставленню
даних первинних бухгалтерських та
інших документів позивача не
здійснено, відповідної довідки не
складено, про що свідчить й самі Акти
про неможливість проведення
На переконання суду, незгода з
висновками, викладеними в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки не є підставою для визнання
протиправними дій, факт вчинення яких
відсутній; відсутність дій сама по собі
виключає їх протиправність.
Враховуючи викладене, судом не
встановлено, а позивачем не доведено,
що відповідачем вчинено протиправні
дії по проведенню зустрічної звірки
ТОВ "Шервуд груп", відтак, у задоволенні
позовних вимог у цій частині слід
Разом з тим, під час розгляду справи суд
встановив, що під час здійснення
заходів з метою проведення зустрічної
звірки ТОВ "Шервуд груп" ДПІ у
Печерському районі м. Києва фактично
вчинено дії по проведенню
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача, за результатами
яких і складено Акти про неможливість
проведення зустрічної звірки.
Так, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту
75.1 статті 75 Податкового кодексу
України документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
Виходячи зі змісту процитованої
правової норми, вбачається, що
документальною позаплановою невиїзною
перевіркою є перевірка, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, первинних
документів, податкової інформації
тощо, яка не передбачена у плані роботи
органу державної податкової служби, та
в приміщенні органу державної
Зміст Актів про неможливість
проведення зустрічної звірки свідчить,
що відповідач провів не передбачену у
плані роботи перевірку ТОВ "Шервуд
груп", а саме: 1) по всьому тексту Актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки зазначається про
проведення перевірки та факти
встановлені за результатами саме
перевірки; 2) перевірку проведено,
зокрема на підставі інформаційних баз
даних, та у приміщенні контролюючого
органу; 3) за результатами перевірки
зроблено висновки про порушення вимог
пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті
187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2,
198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу
Відповідно до пункту 79.1 статті 79
Податкового кодексу України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
Згідно з пунктом 79.2 статті 79
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
З аналізу наведених правових норм суд
приходить до висновку, що
документальна позапланова невиїзна
перевірка може проводитись на підставі
наказу керівника органу державної
податкової служби та за наявності
підстав для її проведення; в свою чергу
вичерпний перелік обставин для
здійснення документальної
позапланової перевірки передбачено в
пункті 78.1 статті 78 Податкового кодексу
Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України встановлює, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин: за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язків письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту;
платником податків не подано в
установлений законом строк податкову
декларацію або розрахунки, якщо їх
подання передбачено законом; платником
податків подано органу державної
податкової служби уточнюючий
розрахунок з відповідного податку за
період, який перевірявся органом
державної податкової служби; виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту;
платником податків подано в
установленому порядку органу
державної податкової служби
заперечення до акта перевірки або
скаргу на прийняте за її результатами
податкове повідомлення-рішення, в яких
вимагається повний або частковий
перегляд результатів відповідної
перевірки або скасування прийнятого за
її результатами податкового
повідомлення-рішення у разі, коли
платник податків у своїй скарзі
(запереченнях) посилається на
обставини, що не були досліджені під
час перевірки, та об'єктивний їх
розгляд неможливий без проведення
перевірки; розпочато процедуру
реорганізації юридичної особи (крім
перетворення), припинення юридичної
особи або підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, порушено
провадження у справі про визнання
банкрутом платника податків або подано
заяву про зняття з обліку платника
податків; платником подано декларацію,
в якій заявлено до відшкодування з
бюджету податок на додану вартість, за
наявності підстав для перевірки,
визначених у розділі V цього Кодексу,
та/або з від'ємним значенням з податку
на додану вартість, яке становить
більше 100 тис. гривень; щодо платника
податку подано скаргу про ненадання
таким платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної у разі ненадання таким
платником податків пояснень та
документального підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня його отримання;
отримано постанову суду (ухвалу суду)
про призначення перевірки або
постанову органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні; органом
державної податкової служби вищого
рівня в порядку контролю за діями або
бездіяльністю посадових осіб органу
державної податкової служби нижчого
рівня здійснено перевірку документів
обов'язкової звітності платника
податків або матеріалів
документальної перевірки, проведеної
контролюючим органом нижчого рівня, і
виявлено невідповідність висновків
акта перевірки вимогам законодавства
або неповне з'ясування під час
перевірки питань, що повинні бути
з'ясовані під час перевірки для
винесення об'єктивного висновку щодо
дотримання платником податків вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; у разі отримання
інформації про ухилення податковим
агентом від оподаткування виплаченої
(нарахованої) найманим особам (у тому
числі без документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
неукладення платником податків
трудових договорів з найманими особами
згідно із законом, а також здійснення
особою господарської діяльності без
державної реєстрації.
Судом під час розгляду справи не
встановлено, а відповідачем не надано
жодного доказу на підтвердження
існування в межах спірних
правовідносин будь-якої підстави для
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки, що
визначені в пункті 78.1 статті 78
Податкового кодексу України.
Враховуючи викладене, дії ДПІ у
Печерському районі м. Києва щодо
проведення документальної невиїзної
позапланової перевірки ТОВ "Шервуд
груп" здійснені не на підставі та не у
межах, визначених Податковим кодексом
України, а тому є протиправними.
Як встановлює частина друга статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
Враховуючи наведену процесуальну
норму, Окружний адміністративний суд
міста Києва вважає, що для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача в рамках даного
адміністративного спору необхідно
вийти за межі позовних вимог та визнати
протиправними дії ДПІ у Печерському
районі м. Києва по проведенню
документальної невиїзної позапланової
перевірки ТОВ "Шервуд груп" щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період
серпень-жовтень, грудень 2011 року,
січень-травень, листопад 2012 року, за
результатами яких складено Акти про
неможливість проведення зустрічної
При цьому, на переконання суду,
введення платника в оману та
приховування під назвою "Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки" фактичних дій щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, не звільняє орган державної
податкової служби від виконання
приписів Податкового кодексу України,
зокрема в частині визначеного порядку
та підстав для проведення
документальної позапланової невиїзної
В частині позовних вимог про визнання
протиправним дій відповідач по
оформленню результатів зустрічної
звірки у формі Актів про неможливість
проведення зустрічної звірки та
стосовно визнання нікчемними
правочинів, укладених позивачем, і
встановлення відсутності реального
здійснення господарських операцій, суд
керується наступним.
Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Згідно з частиною другою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
За визначенням пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
Таким чином, до адміністративного суду
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.
З аналізу наведених правових норм
вбачається, що позивач на власний
розсуд визначає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте, ці
рішення, дія або бездіяльність повинні
бути такими, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.

Разом з тим, дії по оформленню актів
перевірок та самі акти перевірок чи
акти про неможливість проведення
зустрічних звірок, а також висновки,
зазначені в таких актах не є діями чи
рішенням, які породжують, змінюють або
припиняють права та обов'язки позивача
у сфері публічно-правових відносин, є
лише викладенням суб'єктивної думки
посадової особи, що здійснила
перевірку, звірку чи заходи по її
проведенню.

Будь-які висновки, викладені в Актах
про неможливість проведення
зустрічної звірки, самі по собі не
можуть порушувати права, свободи чи
інтереси позивача, а тому, позовні
вимоги у цій частині не підлягають
задоволенню.

Суд також не погоджується з позовними
вимогами про заборону відповідачу
використовувати інформацію,
відображену в Актах неможливість
проведення зустрічної звірки, оскільки
вказані вимоги спрямовані на захист
прав у майбутньому, а позивачем не
доведено факту вчинення таких дій, не
вказано в яких саме інформаційних
базах розміщена така інформація та
яким чином це порушує його права.

В частині позовних вимог про
зобов'язання відповідача видалити з
баз даних (АС "Аудит", АС "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" та
інших) інформацію про податкові
зобов'язання ТОВ "Шервуд груп", яка була
внесена у зв'язку із складанням Актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки, та відновити
інформацію про податкові зобов'язання
ТОВ "Шервуд груп", яка існувала до
внесення змін до баз даних, суд
зазначає про наступне.

Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України передбачено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках; згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган; рішенням суду, що
набрало законної сили, особу визнано
винною в ухиленні від сплати податків;
дані перевірок щодо утримання податків
у джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом; результати митного
контролю, отримані після закінчення
процедури митного оформлення та
випуску товарів, свідчать про
заниження або завищення податкових
зобов'язань, визначених платником
податків у митних деклараціях.

З аналізу зазначених правових норм
вбачається, що сума грошового
зобов'язання, яка зазначається у
податковій декларації визначається
платником податків самостійно, крім
випадків, встановлених статтею 54
Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач стверджує, що ДПІ у Печерському
районі на підставі Актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки внесла до баз даних (АС "Аудит",
АС "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" та інших) інформацію
про зміну податкових зобов'язань ТОВ
"Шервуд груп".

З метою встановлення таких обставин
судом зобов'язано ДПІ у Печерському
районі надати витяг з інформаційної
бази даних "Результати
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України", у тому числі з
детальною інформацією по платнику щодо
автоматизованого співставлення та
детальною інформацією по декларації,
щодо ТОВ "Шервуд груп" за
серпень-жовтень, грудень 2012 року.

Відповідач надав суду витяг з
інформаційної системи "Податковий
блок" щодо інформації по результатами
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України за серпень-жовтень,
грудень 2012 року; разом з тим, суд
звертає увагу на те, що надані
відповідачем документи не свідчать про
внесення відповідачем будь-яких змін
щодо податкових зобов'язань ТОВ "Шервуд
груп" за спірні періоди.

Інших доказів на підтвердження факту
внесення змін до бази даних "Результати
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" чи будь-яких інших
інформаційних баз щодо податкових
зобов'язань ТОВ "Шервуд груп" на
підставі Актів про неможливість
проведення зустрічної звірки
позивачем до суду не надано, що
виключає можливість зобов'язати
відповідача видалити з баз даних (АС
"Аудит", АС "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" та інших) інформацію
про податкові зобов'язання ТОВ "Шервуд
груп", яка була внесена у зв'язку із
складанням Актів про неможливість
проведення зустрічної звірки, та
відновити інформацію про податкові
зобов'язання ТОВ "Шервуд груп", яка
існувала до внесення змін до баз даних.

Таким чином позовні вимоги у цій
частині є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, ДПІ у Печерському
районі не доведено правомірність дій
по проведенню документальної
невиїзної позапланової перевірки
позивача у відповідності до вимог,
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, однак, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ "Шервуд груп" не підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариству з обмеженою
відповідальністю "Шервуд груп"
відмовити повністю.

2. Вийти за межі позовних вимог та
визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби по проведенню
документальної невиїзної позапланової
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю ""Шервуд груп", за
результатами яких складено акти від 22
листопада 2012 року №5076/22-3/38104582 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Шервуд груп", код за , щодо підтвердження господарських
відносин платниками податків за період
серпень-жовтень2012 року" та від 25 січня
2013 року №336/22-3/38104582 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Шервуд груп", код за , щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період грудень
2012 року".

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко