Справа № 335/2063/14-а(6-а/335/123/2014)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2014 рокусправа №
335/2063/14-а(6-а/335/123/2014) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області на
ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 березня 2014 року
у спpaві за поданням Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М. В. про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2011
року за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області про визнання незаконною
бездіяльності, зобов'язання провести
перерахунок додаткової пенсії, як
особі яка постраждала внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2011
року, яка набрала чинності 12.04.2013 року,
адміністративній позов ОСОБА_2 до ГУ
ПФУ в Запорізькій області про
визнання незаконною бездіяльності,
зобов'язання провести перерахунок
додаткової пенсії, як особі яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС - задоволено
частково (а.с. 17).

Виконавчим листом № 2а-4259/11 від 19.11.2011
року, виданого Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя за вказаним
рішенням суду, було зобов'язано ГУ ПФУ в
Запорізькій області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю за період з 12.10.2010 року по 18.06.2011
року включно, у розмірі передбаченому
ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
різницею виплачених раніше сум.

Листом від 06.12.2013 року ГУ ПФУ в
Запорізькій області повідомило про
неможливість виконати рішення суду у
повному обсязі у зв'язку з відсутністю
відповідних асигнувань.

28.02.2014 року Головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Морар М. В. до суду першої
інстанції було подано подання про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду по даній справі (а.с. 29-31).

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 березня 2014 року
подання Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Морар М. В. задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2011
року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в
Запорізькій області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, на підставі якої
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя 31.10.2013 року
видано виконавчий лист № 2а-4259/11, з
зобов'язання ГУ ПФУ в Запорізькій

області на стягнення з ГУ ПФУ в
Запорізькій області на користь ОСОБА_2
підвищення до пенсії відповідно до ст..
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в сумі 815 грн. 18 коп.

Не погодившись з ухвалою суду, ГУ ПФУ в
Запорізькій області подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду, та відмовити в
задоволені подання про зміну способу
та порядку виконання судового рішення.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Отже під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими.

При цьому суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту.

Враховуючи вимоги ст. 263 КАС України
та вимоги державного виконавця,
заявник просить суд фактично змінити
зміст резолютивної частини постанови
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 19.07.2011 року.

Крім того, заявник посилається на
обставини, наведені боржником -
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Запорізькій області в
зазначеному вище листі
(відсутність виділених у встановленому
порядку бюджетних асигнувань), проте,
відповідні докази на підтвердження
наявності цих обставин державним
виконавцем не досліджувались, в
матеріалах справи такі докази
відсутні.

В той же час згідно із ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом (ч. 2
вказаної статті Закону)

Докази виконання заявником наведених
вище вимог Закону України «Про
державну виконавчу службу» матеріали
справи не містять, обставини, які б
свідчили про неможливість виконання
рішення суду у визначений ним спосіб, в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

За правилами Бюджетного кодексу
України у випадку, якщо виплата
донарахованої суми перевищує бюджетні
призначення на поточний рік, така
виплата буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, відсутність у боржника коштів на
момент відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду про зобов'язання
здійснити відповідні виплати, не є
підставою, що свідчить про
неможливість виконання судового
рішення.

Як зазначено з цього приводу
Європейським судом з прав людини в
пункті 74 рішення у справі
«Іммобільяре Саффі проти Італії»,
орган державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

Виходячи з викладеного, апеляційним
судом встановлено, що виконання
зазначеної постанови суду фактично
можливе, а отже підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції відсутні.

Суд першої інстанцій не в повному
обсязі з'ясував обставини справи,
невірно застосував норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, що
відповідно до ст. 202 КАС України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне судове
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п. 6 ч. 1 ст. 199,
ст. 202, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 березня 2014 року
у спpaві за поданням Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М. В. про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2011
року за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області про визнання незаконною
бездіяльності, зобов'язання провести
перерахунок додаткової пенсії, як
особі яка постраждала внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС - скасувати.

У задоволенні подання Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М. В. про
зміну способу і порядку виконання
рішення - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай