Справа № 814/1950/14
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна і резолютивна частини)

Миколаїв

10:32

12 вересня 2014 року
справа № 814/1950/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Дворник Г.Г., пр.
позивача Буряченко Т.М., пр. відповідача
Навратюка О.М. розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовомТовариства з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "Ера", вул. Артилерійська,
18, м. Миколаїв, 54030

доДержавної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул.
Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030

провизнання протиправним та
скасування податкового повідомлення
рішення від 24.03.2014 № ,

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 24.03.2014 №
.

3. Присудити Товариству з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "Ера" понесені ним судові
витрати (судовий збір) в сумі 329,94 грн
(триста двадцять дев'ять гривень 94 к.) з
Державного бюджету України.

4. Стягнути з Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
користь Держави судовий збір в сумі 2 969,
20 грн (дві тисячі дев'ятсот шістдесят
дев'ять гривень 20 к.).

Постанова суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено
Кодексом адміністративного
судочинства України, набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Гордієнко

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Миколаїв

12 вересня 2014 року
справа № 814/1950/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Дворник Г.Г., пр.
позивача Буряченко Т.М., пр. відповідача
Навратюка О.М. розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовомТовариства з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "Ера", вул. Артилерійська,
18, м. Миколаїв, 54030

доДержавної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул.
Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030

провизнання протиправним та
скасування податкового повідомлення
рішення від 24.03.2014 № ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 24.03.2014.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що господарська операція між
позивачем та ТОВ «Універсал Люкс» за
червень 2013 року мала реальний
фінансово-господарський характер, що
підтверджується первинними
документами, тому податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
належить скасувати.

Відповідач проти позову заперечує,
просить відмовити у позові, оскільки
операції здійснені позивачем з ТОВ
«Універсал Люкс» є такими, що не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків та мають ознаки
безтоварності.

Розглянув матеріали справи, заслухав
представників сторін, дослідив
матеріали справи суд дійшов висновку:

В акті № 166/14-03-22-08/14307475 від 04.03.2014 про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТДВ
«МП «Ера» з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість за період червень 2013
року по взаємовідносинам з платником
податків контрагентом-постачальником
ТОВ «Універсал Люкс» зазначено, що
встановлено порушення позивачем п.198.1,
п.198.3 ст.198, п.200.1, ст.200 ПК України,
внаслідок чого підприємством занижено
суму податку на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету в розмірі 109
977,53 грн. за червень 2013 року.

На підставі акта перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
24.03.2014, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 109 978 грн. та штрафні
санкції 54 989 грн.

Відповідач в акті перевірки
посилається на те, що перевіркою
контрагента позивача - ТОВ «Універсал
Люкс» встановлено, що основний вид
діяльності товариства оптова торгівля
молочними продуктами. Згідно акта ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
22.11.2013 підприємство ТОВ «Універсал
Люкс» відсутнє за податковою адресою,
тому не мало можливості завантажувати
ТМЦ за податковою адресою ТОВ
«Універсал Люкс», як це зазначено у
товарно-транспортній накладній. В ході
перевірки не встановлено факту
передачі товару, не встановлено
реального здійснення господарських
операцій ТОВ «Універсал Люкс» з
контрагентами покупцями та
контрагентами-постачальниками.
Позивачем не надано до перевірки
жодних документів щодо подальшого
використання у господарській
діяльності придбаних у ТОВ «Універсал
Люкс» ТМЦ за період червень 2013 року.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

При цьому, будь-які документи (у тому
числі, договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, якщо вона спричинила реальні
зміни майнового стану платника
податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Відповідно до п.198.3.ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Позивач уклав з ТОВ «Універсал
Люкс» договір поставки № 19/06-13 від
12.06.2013, за умовами якого ТОВ «Універсал
Люкс» зобов'язується передати у
власність покупцю - ТДВ «МП Ера» та
оплатити товар згідно специфікації,
яка є невід'ємною частиною договору.

Виконання умов цього договору
підтверджується податковою накладною,
видатковою накладною, випискою банку з
рахунку позивача про оплату товару,
товарно-транспортною накладною.
Позивач надавав пояснення на лист
податкової інспекції (арк. с. 38) від
28.02.2014, де зазначив, що товар був
отриманий директором, тому довіреність
не видавалась. Позивач також надав суду
прибутковий ордер, що підтверджує
оприбуткування придбаного товару у ТОВ
«Універсал Люкс» на складі та вимоги
про видачу товару зі складу.

Договори від 10.08.2012 та 26.11.2012, укладені
позивачем з ПАТ «Херсонський
суднобудівний завод», за умовами якого
підрядник - позивач по справі,
зобов'язувався виконати монтаж
електрообладнання в обсязі та по
документації, виконати
електромонтажні роботи. Виконання
робіт підтверджується актами
виконаних робіт від 01.04.2013, 05.06.2013, 22.07.2013,
14.08.2013, 02.09.2013. Також позивачем укладався
договір від 25.01.2013 з ПАТ «Чорноморський
суднобудівний завод», за умовами якого
позивач повинен був виконати
електромонтажні роботи, виконання яких
підтверджується актами
прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 45.2 статті 45
Податкового кодексу України,
податковою адресою юридичної особи є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як зазначено у ч.1 ст.18 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру та були
внесені до нього, вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою доки до них не
внесено відповідних змін.

У витязі станом на 17.07.2014 відомості
щодо відсутності ТОВ «Універсал Люкс»,
м. Київ, вул. Заболотного, 118 за його
місцезнаходженням у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців не
містяться. У витязі одним із видів
діяльності за кодом КВЕД 46.49 - є оптова
торгівля іншими товарами
господарського призначення.

Довідка з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій позивача
свідчить, що види діяльності позивача
зазначено: 33.2- установлення та монтаж
машин і устаткування, 27.12 виробництво
електророзподільної та контрольної
апаратури, 33.14 ремонт і технічне
обслуговування електричного
устаткування, 33.15 ремонт і технічне
обслуговування суден і човнів.

Відповідач в акті перевірки робить
висновок про нереальність угоди,
укладеної між позивачем та ТОВ
«Універсал Люкс», на підставі того, що
в акті від 22.11.2013
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Універсал Люкс»
зазначено, що ТОВ «Універсал Люкс» не
знаходиться за юридичною адресою. Але
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців спростовує цей
висновок податкової інспекції, а також
зазначає, що до видів діяльності
Товариства віднесено не тільки оптова
торгівля молочними продуктами, а також
оптова торгівля іншими товарами
господарського призначення.

Аналізуючи норми п.73.5 ст.73 ПК України та
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1232 від 27.12.2010 «Порядок
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок»
можна зробити висновок про відсутність
у податкового органу повноважень по
здійсненню в рамках проведення
зустрічних перевірок контролю за
додержанням податкового
законодавства. Зустрічна звірка є
заходом інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби, в той час
як функція податкового органу щодо
контролю за дотриманням податкового та
іншого законодавства реалізується
шляхом проведення перевірок платників
податків в порядку, визначеному
Податковим Кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що угода, яка була укладена між
позивачем та ТОВ «Універсал Люкс»
спрямована на реальне настання
наслідків, умовлених ними, виконана
сторонами в повному обсязі та
відповідає положенням вільного,
господарського і податкового
законодавства. Товар, який придбавався
позивачем притаманний його
господарській діяльності та
використовувався ним для здійснення
господарської діяльності.

Судом не встановлено жодного
фактичного порушення позивачем вимог
податкового законодавства, за
наслідками здійснення господарських
операцій з його контрагентом ТОВ
«Універсал Люкс».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, відповідач не
довів, що податкове
повідомлення-рішення прийнято
правомірно, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати у вигляді судового
збору підлягають відшкодуванню
позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 24.03.2014 №
.

3. Присудити Товариству з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "Ера" понесені ним судові
витрати (судовий збір) в сумі 329,94 грн
(триста двадцять дев'ять гривень 94 к.) з
Державного бюджету України.

4. Стягнути з Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
користь Держави судовий збір в сумі 2 969,
20 грн (дві тисячі дев'ятсот шістдесят
дев'ять гривень 20 к.).

Постанова суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено
Кодексом адміністративного
судочинства України, набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т.
О. Гордієнко

Повний текст постанови складено
відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України та підписано суддею 15.09.2014.