Справа № 815/3055/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3055/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року м. Одеса

16 год. 26 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
- Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання
- Гречаній Ю.Г.

за участю:

представник позивача
- Мандрика Л.В. (за довіреністю)

представник позивача
- Коваль К.В. (за довіреністю)

представник відповідача
- Яловенко К.Б. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса до
Колективного підприємства «АСЕМ» () про стягнення на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса
заборгованість по страховим внескам в
сумі 24 212 грн. 24 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса до
Колективного підприємства «АСЕМ» () про стягнення на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса
заборгованість по страховим внескам в
сумі 24 212 грн. 24 коп. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що за результатами
проведеної позивачем у період з 22.04.2014
року по 24.04.2014 року, перевірки КП «АСЕМ»
щодо правильності нарахування, повноти
і своєчасності перерахування
страхових внесків та витрачання коштів
ФСС від НВВ та ПЗУ було виявлено
заявлення відповідачем неправдивих
відомостей щодо основного виду
діяльності, що призвело до
встановлення заниження страхового
тарифу та виникнення заборгованості по
страховим внескам у розмірі 24 212 грн. 24
коп., з яких: недоїмка у сумі 8 889 грн. 29
коп. та пеня у сумі 15 322 грн. 95 коп., які
підлягають стягненню у судовому
порядку, оскільки у добровільному
порядку позивач відмовився
перерахувати зазначені кошти.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю, надали пояснення та просили
суд задовольнити позов з підстав,
викладених в адміністративному позові
(аркуші справи 3-5).

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, вважав його
безпідставним та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю,
мотивуючи тим, що у якості підстави
донарахування зазначеної до стягнення
суми заборгованості підприємства
перед фондом, як в акті № 145 від 24.04.2014
року та і у адміністративному позові,
позивач вказує на заявлення КП «АСЕМ»
неправдивих даних щодо виду
економічної діяльності в поданій заяві
при реєстрації, що призвело до
встановлення заниження страхового
тарифу. Проте, відповідно до ст. 47
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», розмір страхового
внеску залежить від класу професійного
ризику виробництва, до якого віднесено
підприємство, тощо. Згідно з п. 12
Порядку 1423, затвердженого постановою
кабінету Міністрів України № 1423 від
13.09.2000 року закріплено, що Фонд
відносить підприємства до галузей
економіки за видами їх основної
діяльності. Таким чином визначення
класу професійного ризику
здійснюється безпосередньо Фондом на
підставі наданих страхувальниками
документів з віднесення
страхувальників до відповідної галузі
економіки. При цьому віднесення до
відповідної галузі економіки в разі
здійснення діяльності у кількох
галузях здійснюється виходячи з того,
яка з діяльностей страхувальника має
найбільшу питому вагу в обсязі
реалізованої продукції. Так, 27.04.2001
року, підприємство відповідача
звернулось до позивача із заявою про
реєстрацію платником страхових
внесків з доданням визначених
законодавством документів. Загальний
обсяг товарів та послуг (робіт), що були
реалізовані підприємством у 2000 році,
який передував року подання заяви,
склав 2 902 203,20 грн. при цьому, вартість
реалізованого (поставленого) у 2000 році
обладнання склала 1 755 176,00 грн. з
податком на додану вартість, вартість
електромонтажних робіт 1 147 027,00 грн., що
підтверджується відповідною
бухгалтерською довідкою. Таким чином,
найбільш питому вагу в обсязі
реалізованої продукції за
результатами 2000 року займало
постачання, що відповідно до
Загального класифікатора галузей
народного господарства України має код
80100, який і було зазначено відповідачем
у заяві про реєстрацію від 27.04.2001 року.
На думку відповідача, з урахуванням
наведеного, ним було надано достовірні
відомості під час реєстрації, на
підставі яких Фондом було визначено
підприємству страховий тариф 1,11%, який
відповідачем сплачувався в повному
обсязі та у відповідні строки. Вказане
свідчить про безпідставність
висновків Фонду під час проведення
перевірки та безпідставність
донарахування на підставі вказаного
акту страхових внесків за спірний
період та пені (аркуші справи 27-29).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги та
заперечення, суд дійшов висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог та
задоволення позову Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса щодо
стягнення з відповідача
заборгованості.

Судом встановлено, що Колективне
підприємство «АСЕМ» зареєстровано у
встановленому законом порядку як
юридична особа, , адреса:
65003, м. Одеса, вул. Кутузова, 21 (аркуш
справи 18, 30).

З матеріалів справи вбачається, що КП
«АСЕМ» зареєстровано та перебуває на
обліку як страхувальник від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса за №
та є платником страхових внесків
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням № 159 від 27.04.2001
року (аркуші справи 6-8).

Згідно із ст. 1, 2 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» №
2272-III від 22.02.2001 року відповідачу
встановлено страховий тариф 1,11 % до
фактичних витрат на оплату праці
найманих працівників, які сплачувались
позивачем.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-ХIV від 23.09.1999 року
відповідачу видано страхове свідоцтво,
реєстраційний № від 27.04.2001 року
(аркуш справи 6).

У період з 22.04.2014 року по 24.04.2014 року, з
відома в.о. директора підприємства, у
присутності головного бухгалтера,
службовою особою позивача проведено
перевірку правильності нарахування,
повноти та своєчасності перерахування
страхових внесків та витрачання коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України за
період з 27.04.2001 року по 22.04.2014 року, про
що складено акт № 145 від 24.04.2014 року
(аркуші справи 15).

Основні засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які призвели до втрати
працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві (надалі -
страхування від нещасного випадку)
визначаються Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-ХIV від 23.09.1999 року
та Законом України «Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 2272-III від 22.02.2001 року
встановлюються страхові тарифи
страхування від нещасного випадку.

Відповідно до ст.ст. 45, 46 вказаного
Закону України, роботодавці
(страхувальники) зобов'язані своєчасно
та повністю сплачувати до Фонду
соцстрахування, в особі виконавчої
дирекції Фонду внески, в розмірі і в
строки, передбачені Законом України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до п.7.5. Інструкції про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соцстрахування, затвердженої
постановою правління Фонду від 12 липня
2007 року та зареєстрованої в
міністерстві Юстиції України 01 серпня
2007 року за №867/14134 (далі - Інструкція),
страхувальники - юридичні особи
зобов'язані щоквартально звітувати
Фонду шляхом подання відповідної
розрахункової відомості до робочого
органу виконавчої дирекції ФССНВУ за
місцем реєстрації.

Відповідно до ст. 47 вказаного Закону,
розмір страхового внеску залежить від
класу професійного ризику виробництва,
до якого віднесено підприємство.

Розрахунок розміру страхового внеску
для кожного підприємства провадиться
Фондом відповідно до Порядку
визначення страхових тарифів для
підприємств, установ та організацій на
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, що затверджується
Кабінетом Міністрів України.

Як було встановлено судом, позивач
звернувся до Відділення Фонду із
заявою про реєстрацію КП «АСЕМ» 27.04.2001
року, у якій вказало своїм основним
видом діяльності - постачання код ЗКГНГ
80100. вказаному виду відповідає 8 клас
професійного ризику та страховий тариф
на державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання 1,11%. Таким
чином, відділенням Фонду було
встановлено страховий тариф на
підставі наданих підприємством
відомостей про основний вид його
діяльності.

30.09.2003 року керівник та бухгалтер КП
«АСЕМ» звернулись до відділення Фонду
з заявою про перереєстрацію, у якій
вказано інший вид основної діяльності.
А саме монтажні роботи код ЗКГНГ 61124.
відповідно до заявленого виду основної
діяльності, відділенням Фонду було
встановлено новий страховий тариф,
який відповідав заявленому
страхувальником виду діяльності 2,42%
(аркуш справи 9).

При проведенні планової перевірки було
виявлено, що в період з 27.04.2001 року по
03.12.2004 року основним видом діяльності
відповідача були монтажні роботи (код
ЗКГНГ 31124), а не постачання (ЗКГНГ 80100), як
було заявлено КП «АСЕМ» при реєстрації
у відділенні Фонду 27.04.2001 року.

У зв'язку із тим, що відповідачем
сплачувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання за страховим тарифом,
який не відповідав його фактичному
основному виду діяльності (1,11% замість
2,42%), виникла недоїмка у сумі 8 889 грн. 29
коп.

Таким чином, перевіркою було
встановлено порушення ч. 2 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», у
зв'язку з чим були донараховані
страхові внески у розмірі 8 889 грн. 29 коп.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції «Про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою Правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України № 36 від 12.07.2007
року (надалі - Інструкція № 36), сума
страхового внеску розраховується
відповідно до страхового тарифу,
установленого законом, залежно від
класу професійного ризику виробництва,
до якого віднесено страхувальника. При
встановленні страхувальнику знижки
або надбавки до страхового тарифу сума
страхового внеску, яка підлягає сплаті,
визначається з урахуванням указаної
знижки (надбавки).

Відповідно до п. 2.5.1 Порядку здійснення
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю і повнотою сплати
страхувальниками страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, як спричинили втрату
працездатності, інших платежів до
Фонду та цільовим використанням
коштів, затвердженого Постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 68 від 17.10.2003
року (надалі - Порядок № 68),
перевіряється правильність даних щодо
основного виду діяльності для
перевірки правильності встановлення
страхового тарифу. Якщо під час
перевірки з'ясувалося, що
страхувальником сплачувались внески
не за основним видом діяльності, то
йому доводиться правильний страховий
тариф і проводиться відповідне
нарахування (зі знаком "+", "-") страхових
внесків за новим встановленим тарифом.
В разі виявлення вини страхувальника
за встановлення невірного страхового
тарифу, до посадових осіб
страхувальника застосовується
адміністративне стягнення згідно з
законодавством.

На підставі вищенаведеного пункту
Порядку позивачем було здійснено
донарахування страхових внесків за
період з 27.04.2001 року по 03.12.2004 року за
відповідним страховим тарифом 2,42%, яке
в сумі становить 8 889 грн. 29 коп.

Відповідно до п. 5.1. Інструкції, не
внесені страхувальниками у
встановлений строк страхові внески до
Фонду вважаються недоїмкою і
стягуються у порядку, передбаченому
законодавством, з нарахуванням пені.
Пеня нараховується із сум недоїмки за
кожний прострочений день і
обчислюється, виходячи із 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки (без урахування штрафів) за
весь строк.

За несвоєчасну сплату страхових
внесків відповідачу була нарахована
пеня в сумі 15 322 грн. 95 коп.

З урахуванням донарахованих страхових
внесків - 8 889 грн. 29 коп. та пені у сумі 15
322 грн. 95 коп., загальна сума
заборгованості по сплаті страхових
внесків складає 24 212 грн. 24 коп., яка
на момент звернення позивача до суду з
даним адміністративним позовом
відповідачем у встановлений чинним
законодавством строк не була сплачена.

Враховуючи вищезазначені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості по сплаті страхових
внесків у розмірі 24 212 грн. 24 коп.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Суд
оцінюючи надані у справу докази,
виходить із принципів
адміністративного судочинства -
змагальність, диспозитивність та
офіційне з'ясування всіх обставин
справи, згідно із яким розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
оцінюючи надані докази в сукупності,
суд вважає, що позивач довів суду ті
обставини, на які він посилався в
обґрунтування позовних вимог,
відповідно, позовні вимоги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса до КП
«АСЕМ» про стягнення заборгованості по
сплаті страхових внесків у сумі 124 212
грн. 24 коп. є обґрунтованими,
документально підтвердженими, а отже
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про
загальнобов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-ХIV від 23.09.1999 року,
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 159-164, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса до
Колективного підприємства «АСЕМ» (, адреса: 65003, м. Одеса,
вул. Кутузова, 21) про стягнення на
користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса
заборгованість по страховим внескам в
сумі 24 212 грн. 24 коп. - задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з Колективного підприємства
«АСЕМ» (, адреса: 65003, м.
Одеса, вул. Кутузова, 21) на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса
заборгованість за сплати страхових
внесків у сумі 24 212 (двадцять чотири
тисячі двісті дванадцять) грн. 24
(двадцять чотири) коп. на р/р 0002 в
ГУ ДКС України в Одеській області, МФО
828011.

Постанова суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено та
підписано 01 вересня 2014 року.

Суддя
Я.В. Балан