Справа № 820/14580/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 вересня 2014 р.
№ 820/14580/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Нуруллаєва І.С., розглянувши у в порядку
письмового провадження в приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Харківській області до Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 про застосування
заходів реагування у сфері державного
нагляду,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
даним позовом, в якому просить суд: до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створюють загрозу
життю та здоров'ю людей, експлуатацію
нежитлових будівель: торгівельного
комплексу та літнього торгівельного
павільйону ФО-П ОСОБА_1, за адресою:
АДРЕСА_1, зупинити повністю шляхом їх
знеструмлення з опечатуванням
пристроїв відключення джерел
електропостачання, у зв'язку з чим
зобов'язати ФО-П ОСОБА_1 негайно
припинити експлуатацію вказаних
будівель з метою проведення в них будь
якої діяльності не пов'язаної з
усуненням порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки; покласти на Головне
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Харківській
області обов'язок щодо забезпечення
виконання рішення Харківського
окружного адміністративного суду про
застосування заходів реагування у
вигляді повного зупинення
експлуатації нежитлових будівель:
торгівельного комплексу та літнього
торгівельного павільйону ФО-П ОСОБА_1,
за адресою: АДРЕСА_1, в частині
здійснення контролю за усуненням
порушень вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, що
створюють загрозу життю та здоров'ю
людей.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що в ході планової перевірки
додержання та виконання вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту у торгівельному комплексі та
літньому павільйоні ФО-П ОСОБА_1 було
встановлено, що його робота
здійснюється з порушенням вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, які створюють
загрозу життю та здоров'ю людей. Дана
обставина підтверджується актом
перевірки додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту від 23.07.2014 року №314 та приписом
про усунення порушень вимог
законодавства у сферах пожежної,
техногенної безпеки, цивільного
захисту від 12.05.2014 року №232. Всі
перелічені у акті порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, до теперішнього часу
продовжують створювати реальну
загрозу життю та здоров'ю людей (як
персоналу підприємства, так і особам,
які будуть здійснювати гасіння
виниклої пожежі), що слугувало
підставою для звернення позивача з
даним позовом до суду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, заяву про
слухання справи за його відсутності не
надав, проте через канцелярію суду
надав заяву, в якій зазначив що,
внаслідок проведення позаплановою
(повторної) перевірки ФО-П ОСОБА_1 було
виявлено факт усунення відповідачем
усіх порушень вимог законодавства у
сфері техногенної та пожежної безпеки
які стали підставою подання
адміністративного позову.

Також в заяві представником позивача
зазначено, що прийняття рішення по
данній справі він залишає на розсуд
суду.

Відповідач ФО-П ОСОБА_1 судове
засідання не прибув, свого
представника не направив. Заперечень
проти позову та необхідних документів
або заяви про визнання позову до суду
не надав. Враховуючи те, що відповідач
повідомлений належним чином про дату,
час та місце судового розгляду, суд
вирішив розглядати справу за
відсутності відповідача за наявними
доказами у справі.

Суд вважає, що сторони є належним чином
повідомленими про дату, час та місце
судового засідання, потреба заслухати
свідка чи експерта відсутня, перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні немає, а тому суд вважає що
справу слід розглянути за наявними в
ній матеріалами в порядку письмового
провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС
України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши зібрані по справі
докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що з 22.07.2014 р. по
23.07.2014 р. Борівським районним
управлінням Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Харківській
області проведена планова перевірка
додержання та виконання вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, нежитлових будівель:
торгівельного комплексу та літнього
павільйону (літ.А) ФО-П ОСОБА_1,
ідентифікаційний код - НОМЕР_1, за
адресою: АДРЕСА_2. ( а.с. 26-34).

Перевірка проводилась у відповідності
до вимог Кодексу цивільного захисту
України, Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" та
"Порядку проведення перевірок органами
Державної інспекції техногенної
безпеки України", затвердженого
наказом МНС України від 25.05.2012 року №863,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.06.2012 року за №1054/21366,
на підставі

наказу від 12.06.2014 року №64 "Про
проведення планових (позапланових)
перевірок", повідомлення від 22.04.2014 року
№261-819 та посвідчення на проведення
перевірки від 22.07.2014 року №319
Борівського районного сектору
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Харківській області. (а.с. 23).

Результати перевірки оформлені актом
№314 від 21.07.2014 року. Зауважень до акту
перевірки від ФОП ОСОБА_1 не було.

В ході зазначеної перевірки
встановлений ряд порушень, а саме:

1. Приміщення будівель: торгівельного
комплексу та літнього торгівельного
павільйону не обладнані установкою
автоматичної пожежної сигналізації (п.
6.1.2 НАПБ А.01.001-2004 "Правила пожежної
безпеки в Україні ", далі - НАПБ
А.01.001-2004).

2. Не проведено вогнезахисну обробку
дерев'яних конструкцій даху будівель:
торгівельного комплексу та літнього
торгівельного павільйону (п. 4.2.6 НАПБ
А.01.001-2004).

3. На об'єкті не проведено заміри опору
ізоляції електричних мереж та
електроустановок (п. 5.1.34 НАПБ А.01.001-2004:
«Замір опору ізоляції електричних
мереж та електроустановок має
проводитися в особливо вологих та
жарких приміщеннях, у зовнішніх
установках, а також у приміщеннях із
хімічно активним середовищем у повному
обсязі не рідше 1 разу на рік, в інших
випадках - 1 раз на 2 роки, якщо інші
терміни не обумовлені правилами
технічної експлуатації») - пункт 3 Акту.

4. В приміщенні кухні та в складському
приміщенні торгівельного комплексу
з'єднання, відгалуження та окінцювання
жил проводів і кабелів електричної
мережі не здійснено за допомогою
опресування, зварювання, паяння або
затискачів (гвинтових, болтових тощо) -
(п. 5.1.7 НАПБ А.01.001-2004: «З'єднання,
відгалуження та окінцювання жил
проводів і кабелів мають здійснюватися
за допомогою опресування, зварювання,
паяння або затискачів (гвинтових,
болтових тощо). Місця з'єднання жил
проводів і кабелів, а також
з'єднувальні та відгалужувальні
затискачі повинні мати мінімальний
перехідний опір, щоб уникнути їх
перегрівання і пошкодження ізоляції
стиків. Струм втрат ізоляції стиків
повинен бути не більше струму втрат
ізоляції цілих жил цих проводів і
кабелів.») - пункт 12 Акту.

5. В складському приміщенні будівлі
торгівельного комплексу виконано
підвішування світильників
безпосередньо на струмопровідні
проводи (п. 5.1.29 НАПБ А.01.001-2004: «Не
дозволяється: підвішування
світильників безпосередньо на
струмопровідні проводи, обгортання
електроламп і світильників папером,
тканиною та іншими горючими
матеріалами, експлуатація їх зі
знятими ковпаками (розсіювачами); ...») -
пункт 11 Акту.

6. В приміщенні кухні та в складському
приміщенні торгівельного комплексу
експлуатується тимчасова електрична
мережа

(п. 5.1.9 НАПБ А.01.001-2004: «Улаштування та
експлуатація тимчасових електромереж
не дозволяється. Винятком можуть бути
тимчасові ілюмінаційні установки і
електропроводки, які живлять місця
проведення будівельних, тимчасових
ремонтно-монтажних та аварійних робіт.
Не дозволяється прокладання проводів і
кабелів (за винятком тих, що
прокладаються у сталевих трубах)
безпосередньо поверхнею металевих
панелей та плит з полімерними
утеплювачами, а також установлення
електричних апаратів, щитів тощо
ближче 1 м від указаних конструкцій. У
місцях перетинання обгороджувальних
конструкцій електричними
комунікаціями повинні передбачатися
металеві гільзи з ущільненням
негорючими матеріалами.») - пункт 13
Акту.

7. Приміщення будівель: торгівельного
комплексу та літнього торгівельного
павільйону не укомплектовані
первинними засобами пожежогасіння,
згідно норм належності (п. 6.4.8 НАПБ
А.01.001-2004: «Будівлі, споруди, приміщення,
технологічні установки повинні бути
забезпечені первинними засобами
пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками
з піском, бочками з водою, покривалами з
негорючого теплоізоляційного
матеріалу, пожежними відрами,
совковими лопатами, пожежним
інструментом (гаками, ломами, сокирами
тощо), які використовуються для
локалізації і ліквідації пожеж у їх
початковій стадії розвитку. Ця вимога
стосується також будівель, споруд та
приміщень, обладнаних будь-якими
типами установок пожежогасіння,
пожежної сигналізації або внутрішніми
пожежними кранами. Уперше збудовані,
після реконструкції, розширення,
капітального ремонту об'єкти (будівлі,
споруди, приміщення, технологічні
установки) повинні бути забезпечені
первинними засобами пожежогасіння
(згідно з нормами належності) до
початку їх експлуатації.», п. 6.4.9 НАПБ
А.01.001-2004: «Норми належності первинних
засобів пожежогасіння для конкретних
об'єктів повинні встановлюватися
нормами технологічного проектування
та галузевими правилами пожежної
безпеки з урахуванням вимог щодо
оснащення первинними засобами
пожежогасіння відповідно до додатка 2.
За відсутності норм належності вид та
необхідну кількість первинних засобів
пожежогасіння допускається визначати
відповідно до додатка 2») - пункт 14 Акту.

8. З підвального приміщення бару
будівлі торгівельного комплексу не
передбачено другий вихід через люк з
розмірами не менше як 0,6 на 0,8 м з
вертикальними металевими сходами
завширшки не менше 0,45 м або через вікно
з розмірами не менше як 0,75 м на 1,5 м із
пристосуванням для виходу через
приямок, що обладнаний металевими
сходами (або скобами) в приямку (п. 4.3.1
НАПБ А.01.001-2004: «Евакуаційні шляхи і
виходи повинні втримуватися вільними,
нічим не захаращуватися і у разі
виникнення пожежі забезпечувати
безпеку під час евакуації всіх людей,
які перебувають у приміщеннях будівель
та споруд. Кількість та розміри
евакуаційних виходів з будівель і
приміщень, їхні конструктивні й
планувальні рішення, умови
освітленості, забезпечення
незадимленості, протяжність шляхів
евакуації, їх облицювання (оздоблення)
повинні відповідати протипожежним
вимогам будівельних норм. Якщо
евакуаційні виходи і шляхи евакуації з
будівель, які є пам'ятниками
архітектури й історії, неможливо
привести у відповідність до вимог
будівельних норм, то їх експлуатація
дозволяється за наявності узгодженої
проектної документації з органами
державного пожежного нагляду
відповідно до вимог чинних нормативно-
правових актів.», п. 5.13 ДБН В. 1.1.7-2002
«Пожежна безпека об'єктів
будівництва»: «З будинку, з кожного
поверху та з приміщення слід
передбачати не менше двох евакуаційних
виходів, за винятком випадків,
обумовлених НД.

Допускається передбачати один
евакуаційний вихід із:

а) приміщення з одночасним
перебуванням не більше як 50 людей, якщо
відстань від найвіддаленішої точки
підлоги до зазначеного виходу не
перевищує 25 м;

б) приміщення площею не більше як
300 м2, розташоване у цокольному,
підвальному, підземному поверхах, якщо
кількість людей, які постійно
перебувають у ньому, не перевищує 5
осіб. При кількості людей від 6 до 15
допускається передбачати другий вихід
через люк з розмірами не менше як 0,6 м х
0,8 м з вертикальними металевими сходами
завширшки не менше 0,45 м або через вікно
з розмірами не менше як 0,75 м х 1,5 м і з
пристосуванням для виходу. Вихід через
приямок повинен бути обладнаний
металевими сходами (або скобами) в
приямку;

в) цокольного, підвального,
підземного поверхів площею не більше 300
м2 та призначених для одночасного
перебування не більше 5 людей. При
кількості людей від 6 до 15 з поверху
повинен передбачатися додатковий
вихід відповідно до підпункту б) цього
пункту.») - пункт 5 Акту.

9. На шляхах евакуації з будівлі
літнього торгівельного павільйону
улаштовано пороги, які перешкоджають
вільній евакуації людей (п. 4.3.1 НАПБ
А.01.001-2004: «Евакуаційні шляхи і виходи
повинні втримуватися вільними, нічим
не захаращуватися і у разі виникнення
пожежі забезпечувати безпеку під час
евакуації всіх людей, які перебувають у
приміщеннях будівель та споруд.
Кількість та розміри евакуаційних
виходів з будівель і приміщень, їхні
конструктивні й планувальні рішення,
умови освітленості, забезпечення
незадимленості, протяжність шляхів
евакуації, їх облицювання (оздоблення)
повинні відповідати протипожежним
вимогам будівельних норм. Якщо
евакуаційні виходи і шляхи евакуації з
будівель, які є пам'ятниками
архітектури й історії, неможливо
привести у відповідність до вимог
будівельних норм, то їх експлуатація
дозволяється за наявності узгодженої
проектної документації з органами
державного пожежного нагляду
відповідно до вимог чинних
нормативно-правових актів.», п. 4.3.11 НАПБ
А.01.001-2004: «Не допускається:
улаштовувати на шляхах евакуації
пороги, виступи, турнікети, двері
розсувні, підйомні, такі, що
обертаються, та інші пристрої, які
перешкоджають вільній евакуації людей;
...») - пункт 6 Акту.

На підставі акту перевірки № 314
від 23.07.2014 року відповідачу внесено
припис №232 від 12.05.2014 року про усунення
порушень вимог законодавства у сферах
пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту (а.с.24-25).

Позивач стверджує, що всі вище
перелічені порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки створюють реальну
загрозу життю та здоров'ю людей (як
персоналу об'єкту, так і іншим
громадянам, а також особам, які будуть
здійснювати гасіння виниклої пожежі).

Вирішуючи спір суд зазначає, статтею 38
Закону України "Про охорону праці"
передбачено, що державний нагляд за
додержанням законів та інших
нормативно-правових актів про охорону
праці здійснюють, зокрема, центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
праці, яким є позивач.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Конституції
України кожен має право на належні,
безпечні і здорові умови праці.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права працівників на
охорону їх життя і здоров'я у процесі
трудової діяльності, на належні,
безпечні і здорові умови праці
визначає Закон України "Про охорону
праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (далі
- Закону № 2694), дія якого поширюється на
всіх юридичних та фізичних осіб, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, та на
всіх працюючих.

Державна політика в галузі охорони
праці спрямована на створення
належних, безпечних і здорових умов
праці, запобігання нещасним випадкам
та професійним захворюванням.
Пріоритет життя і здоров'я працівників,
повна відповідальність роботодавця за
створення належних, безпечних і
здорових умов праці належить до
основних принципів, на яких базується
державна політика в галузі охорони
праці, що передбачено ч.1, абз.2 ч.2 ст.4
Закону № 2694.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону № 2694 умови праці
на робочому місці, безпека
технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування та інших
засобів виробництва, стан засобів
колективного та індивідуального
захисту, що використовуються
працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам законодавства.

При цьому, відповідно до ст.13 Закону №
2694 роботодавець зобов'язаний створити
на робочому місці в кожному
структурному підрозділі умови праці
відповідно до нормативно-правових
актів, а також забезпечити додержання
вимог законодавства щодо прав
працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує
належне утримання будівель і споруд,
виробничого обладнання та
устаткування, моніторинг за їх
технічним станом.

Роботодавець несе безпосередню
відповідальність за порушення
зазначених вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про охорону праці"
державна політика в галузі охорони
праці базується на принципах
пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці.

При цьому, нормативно-правові акти з
охорони праці - це правила, норми,
регламенти, положення, стандарти,
інструкції та інші документи,
обов'язкові для виконання (ст. 27 Закону
№ 2694).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" держаний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятого рівня небезпеки для
населення, навколишнього природного
середовища; засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності.

Абзацом 1 ч. 5 ст. 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" у редакції, яка діє з 01.07.2013
року передбачено, що повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування.

Дослідивши обставини справи у
детальному аналізі із чинним
законодавством, суд прийшов до
висновку щодо необґрунтованості
доводів позивача, оскільки матеріалами
справи встановлено виконання ФО-П
ОСОБА_1 припису №232 у повному обсязі.

Так, відповідно до заяви ФО-П ОСОБА_1
від 21.08.2014 року про проведення
позапланової перевірки ФО-П ОСОБА_1 за
адресою АДРЕСА_2 проведено перевірку
виконання вимог припису про усунення
порушень вимог законодавства у сферах
пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту , за результатами
якої складено акт перевірки додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту від 21.08.2014 року №323.

Перевіркою встановлено усунення у
повному обсязі порушень вказаних у
приписі №232 від 12.05.2014 року. Вказані
висновки викладені у приписі, в якому
біля встановлених порушень стоять
відмітки "виконано".

Враховуючи, що порушення, виявлені під
час перевірки відповідачем усунені
підстав для застосування до
відповідача заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю) немає.

Відповідно до п. 4 ст.94 КАС України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
Харківський окружний адміністративний
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Головного управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Харківській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Нуруллаєв І.С.