Справа № 811/3603/13-а
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2014 рокусправа № 811/3603/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Дурасової
Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Олександрійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 10
грудня 2013 р.

у справі № 811/3603/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Олександрійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області

про зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
відповідач, Олександрійська ОДПІ ГУ
Мін доходів), у якому просила суд:

- скасувати наказ від 07.10.2013 р. № 33-о «Про
звільнення ОСОБА_1» як неправомірний;
поновити позивача на роботі в
Олександрійській ОДПІ ГУ Мін доходів у
Кіровоградській області;

- стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
08.10.2013 року до дня поновлення позивача
на роботі; відшкодувати моральну шкоду
в розмірі 10000 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
р. позов задоволено частково.

Як свідчить зміст резолютивної частини
постанови, проголошеної у судовому
засіданні 10.12.2013 року, суд постановив:

«Визнати протиправним та скасувати
наказ Олександрійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області "Про
звільнення ОСОБА_1" від 07.10.2013р. №33-о.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного
державного інспектора
Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області з 08.10.2013 року.

Стягнути з Олександрійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 7434,06 грн. з
відрахуванням зборів, обов'язкових
платежів і сум, виплачених при її
звільненні та сум, виплачених центром
зайнятості.

Стягнути з Олександрійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Допустити негайне виконання постанови
суду в частині поновлення на посаді
ОСОБА_1 та присудження виплати
середнього заробітку в межах суми
стягнення за один місяць в розмірі 3393,81
грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити».

В той же час, в резолютивній частині
постанови, виготовленої у повному
обсязі про відрахування зборів
обов'язкових платежів і сум, виплачених
при її звільненні та сум, виплачених
центром зайнятості не йдеться.

Оскільки діюче законодавство
передбачає можливість зміни
проголошеної частини постанови
виключно у випадках та шляхом
винесення ухвали, передбаченої ст.169
КАС України, що у даному випадку
відсутнє, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне розглядати зміст
резолютивної частини рішення суду
першої інстанції виходячи із змісту
резолютивної частини постанови,
проголошеного у судовому засіданні.

Рішення суду про часткове задоволення
позову обґрунтовано тим, що при
звільненні ОСОБА_1 у зв'язку із
реорганізацією та скороченням штатів
працедавцем не було дотримано норм ч.ч.
2, 3ст. 49-2 КЗпП України, які передбачають
обов'язок уповноваженого органу
працедавця, яким є держава,
запропонувати працівникові, що
звільняється, всі вакантні посади.

В той же час, оцінивши докази, надані
позивачем, суд дійшов висновку про
наявність підстав лише для часткового
задоволення моральної шкоди у розмірі
1000 грн. В задоволенні решти вимог щодо
моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
р., Олександрійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області подала
апеляційну скаргу, у якій, посилаючись
на невідповідність рішення суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права та процесуального
права, просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
р. по справі № 811/3603/13-а та прийняти нову
постанову, згідно якої відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач зазначає, що судом не
прийнято до уваги ту обставину, що
штатна чисельність Олександрійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області у
порівнянні зі штатною чисельністю
Олександрійської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС зменшилась на 51 штатну
одиницю, що унеможливлює
запропонування всім працівникам
Олександрійської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС роботу в Олександрійській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області.

Олександрійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області звертає увагу,
що під час попередження про наступне
вивільнення працівників
Олександрійської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС, посади в новоутвореній
установі пропонувались іншим
працівникам, які відповідають
кваліфікаційним вимогам, а саме: мають
повну вищу освіту (фінансово -
економічного спрямування), більш
тривалий строк роботи в податкових
органах, мали більш високе спеціальне
звання або обіймали більш високі
посади у порівнянні з позивачем.

Відповідач також вказує, що суд першої
інстанції поновив позивачем в
Олександрійській ОДПІ ГУ Мін доходів у
Кіровоградській області на посаді
головного державного податкового
інспектора.

Однак, як вбачається зі штатного
розпису Олександрійської ОДПІ ГУ Мін
доходів у Кіровоградській області від
01.10.2013 року, посада головного
державного податкового ревізора
інспектора взагалі відсутня, що
ускладнить виконання рішення суду в
частині поновлення.

Крім того, суд першої інстанції не
визначив до якого структурного
підрозділу (відділу, сектору чи
управління) Олександрійської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
поновлено позивача.

Більш того, Олександрійська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
вважає, що суд перевищив свої
повноваження, поновивши позивача в
органі, в якому останній не працював.

Олександрійська ОДПІ також вважає, що
позивач не надав належних доказів на
підтвердження моральної шкоди.

09.07.2014 р. відповідач подав доповнення до
апеляційної скарги, які відхилено
судом, виходячи з норм ст. 193 КАС
України.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, у яких просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, рішення суду без змін як
законне та обґрунтоване.

Сторони та їх представники до суду не
прибули. Про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та
заперечення на неї, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід змінити, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1995 року
по 2013 рік проходила службу в
податковому органі у м. Олександрії, їй
присвоєні персональні звання
податкової служби; 21.12.1995 року
позивачем прийнята присяга державного
службовця, що підтверджується записами
у трудовій книжці позивача, наказом від
21.12.1995 року ДПІ по Олександрійському
району про прийняття позивача на
роботу та наказом Олександрійської
ОДПІ ГУ Мін доходів від 07.10.2013 р. № 33-о
про звільнення позивача (а.с. 8-12, 16, 101).

Наказом Олександрійської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС від 25.09.2012
року № 61-о у зв'язку з реорганізацією
Олександрійської ОДПІ позивача
переведено на посаду головного
державного податкового інспектора
відділу адміністрування податку на
додану вартість та контролю за
правомірністю бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість управління оподаткування
юридичних осіб Олександрійської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС (а.с. 12, 99).

20.03.2013 року Кабінет Міністрів України
прийняв постанову № 229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів». Даною постановою
прийнято рішення про реорганізацію,
шляхом приєднання до відповідних
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів, територіальних
органів Державної податкової служби, в
тому числі, Олександрійську ОДПІ
Кіровоградської області ДПС.

Наказом ДПС України від 03.06.2013 р. № 24, з
метою реалізації Постанови Кабінету
Міністрів України № 229, розпочато
реорганізацію територіальних органів
Державної податкової служби у
Кіровоградській області та 04.06.2013 р.
створено Олександрійську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Мін доходів у
Кіровоградській області, про що
свідчить виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (а.с. 24, 102 - 103).

Наказом міністерства доходів і зборів
№ 120 від 22.05.2013 р. затверджено
чисельність працівників державних
податкових інспекцій у районах, містах
та спеціалізованих державних
податкових інспекцій головних
управлінь Міндоходів, у т.ч.
відповідачу затверджено чисельність
працівників - 67 осіб (а.с. 37-39).

Наказом Міністерства доходів і зборів
№ 185 від 19.06.2013 р. внесено зміни до
наказу № 120 від 22.05.2013 р. в частині
штатної чисельності працівників,
зокрема, Олександрійській ОДПІ
затверджено чисельність працівників -
64 одиниці (а.с. 41-43).

Відповідно до витягу з ЄДР, 12.09.2013 р.
внесено запис про припинення юридичної
особи - Олександрійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби.

Як свідчать матеріали справи, після
припинення названої юридичної особи
ОСОБА_1 продовжувала працювати в
Олександрійській ОДПІ ГУ Мін доходів
на посаді головного державного
податкового інспектора відділу
адміністрування податку на додану
вартість та контролю за правомірністю
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість управління
оподаткування юридичних осіб.

07.10.2013 р. відповідачем винесено наказ №
33-о «Про звільнення ОСОБА_1», у якому у
якості підстави зазначено
реорганізацію та скорочення штатів
Олександрійської ОДПІ ДПС України, а
також містяться посилання на норми п. 1
ст. 40 КЗпП України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
визначено, що трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності може
бути розірваний власником або
уповноваженим ним органом лише у
окремо визначених випадках, у тому
числі: змін в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Ч. 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України встановлено, що
про наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Доказів виконання Олександрійською
ОДПІ ГУ Міндоходів, в якій ОСОБА_1
продовжувала працювати після
ліквідації органу Державної
податкової служби, норм ч. 1 ст. 49 - 2 КЗпП
матеріали справи не містять.

В той же час, як свідчать матеріали
справи, у попередженні органу ДПС про
наступне звільнення ОСОБА_1 від 17.06.2013
року відсутній запис щодо пропозиції
про переведення працівника на іншу
посаду, що є порушенням ч. 2,3 ст. 49 - 2 КЗпП
України, оскільки у створеній 04.06.2013
року шляхом реорганізації
Олександрійській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області - всі посади
були вакантні.

Отже працедавцем, яким є держава, що
виступає в особі відповідних
уповноважених органів, при здійсненні
процедури звільнення ОСОБА_1 не було
дотримано норм ст. 49 - 2 КЗпП.

Ч. 1 ст. 235 КЗпП України передбачає, що у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

Виходячи з викладеного та приймаючи до
уваги, що позивач з 12.09.2013 року
(припинення Олександрійської ОДПІ ДПС)
до 07.10.2013 року, займала у відповідача
посаду головного державного
податкового інспектора відділу
адміністрування податку на додану
вартість та контролю за правомірністю
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість управління
оподаткування юридичних осіб, з якої і
була звільнена, вона підлягає
поновленню саме на цій посаді, про що
помилково не зазначено у рішення суду
першої інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП
України при винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи, але не більше як за
один рік.

Відповідно до абз.3 п. 32 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами
трудових спорів» у випадках стягнення
на користь працівника середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
зв'язку з незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарні місяці роботи. При цьому
враховуються положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Оскільки порядок утримання з доходу
працівника обов'язкових платежів та
повернення отриманих сум державної
соціальної допомоги регулюється іншим
законодавством, а спір стосовно такого
утримання може виникнути лише в
майбутньому та за наявності певних
обставин, суд апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції
безпідставно визначив суму, що
підлягає виплаті позивачу з
відрахуванням зборів, обов'язкових
платежів, виплат, здійснених Центром
зайнятості, тощо.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 10
грудня 2013 р. змінити. У абзаці третьому
резолютивної частини постанови
зазначити наступне. Поновити ОСОБА_1 на
посаді головного державного
податкового інспектора відділу
адміністрування податку на додану
вартість та контролю за правомірністю
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість управління
оподаткування юридичних осіб
Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Мін доходів у
Кіровоградській області з 08.10.2013 року.
Виключити із абзацу четвертого
резолютивної частини постанови слова
«з відрахуванням зборів, обов'язкових
платежів і сум, виплачених при її
звільненні та сум, виплачених центром
зайнятості». В решті залишити
постанову суду першої інстанції без
змін.

Що стосується доводів апеляційної
скарги, на підставі яких відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, слід зазначити
наступне. Посилання відповідача на те,
що позивача поновлено на посаді в
органі, у якому позивач не працював, не
приймаються судом, як такі, що
суперечать обставинам справи, які
свідчать, що позивача було звільнено
саме відповідачем у жовтні 2013 року,
тоді як Олександрійська ОДПІ ДПС
України була припинена як юридична
особа 12.09.2013 року.

Що стосується посилань на
недоведеність моральної шкоди, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити, що протиправне
звільнення особи тягне за собою
припинення нормальних життєвих
зв'язків, позбавляє особу впевненості у
завтрашньому дні, та змушує докладати
додаткових зусиль для організації
власного життя та життя сім'ї.

У даному випадку, як свідчать матеріали
справи, зазначені фактори призвели до
перебування позивача у лікарні, що
підтверджено відповідною довідкою.

Отже, доводи апеляційної скарги не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу
Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області залишити без
задоволення. Постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
р. змінити. У абзаці третьому
резолютивної частини постанови
зазначити наступне. Поновити ОСОБА_1 на
посаді головного державного
податкового інспектора відділу
адміністрування податку на додану
вартість та контролю за правомірністю
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість управління
оподаткування юридичних осіб
Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області з 08.10.2013 року.
Виключити із абзацу четвертого
резолютивної частини постанови слова
«з відрахуванням зборів, обов'язкових
платежів і сум, виплачених при її
звільненні та сум, виплачених центром
зайнятості.

В решті залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
р. змінити.

У абзаці третьому резолютивної частини
постанови зазначити наступне.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного
державного податкового інспектора
відділу адміністрування податку на
додану вартість та контролю за
правомірністю бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість управління оподаткування
юридичних осіб Олександрійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління Мін
доходів у Кіровоградській області з
08.10.2013 року.

Виключити із абзацу четвертого
резолютивної частини постанови слова
«з відрахуванням зборів, обов'язкових
платежів і сум, виплачених при її
звільненні та сум, виплачених центром
зайнятості».

В решті залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення рішення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення
судового рішення в повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко