Справа № 822/1847/14
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1847/14
Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Матохнюка Д.Б. Смілянця Е. С.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

Представник позивача : Матіяш С. Л.

Предстаниквідповідача : Крепак Ю Г.

Представник третьої особи6 Сімчук І. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Шепетівського управління Державної
казначейської служби України на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 01 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради до Шепетівське управління
Державної казначейської служби
України про про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради звернулось до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Шепетівського управління Державної
казначейської служби України
Хмельницької області, третя особа без
самостійних вимог -
територіально-галузеве обєднання
«Південно-західна залізниця» про
визнання незаконним рішення та
зобов'язання вчинити дії.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від
01.07.2014 року вказаний позов задовольнив
частково, а саме: скасував повідомлення
№02-05/410 від 06.05.2014 року в частині
повідомлення про зупинення з 06.05.2014
року платіжних доручень управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради, та зобов'язав відповідача
привести його у цій частині відповідно
до вимог Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів; визнав
неправомірним повернення без
виконання платіжних доручень №383 - 389
від 13.06.2014 року, зобов"язавши
Шепетівське управління Державної
казначейської служби України прийняти
їх до виконання. У задоволенні решти
позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник зокрема зауважив про
помилковість посилань суду першої
інстанції на положення ст.117 Бюджетного
кодексу, якою передбачено заходи
впливу за порушення бюджетного
законодавства та на ст.120 Бюджетного
кодексу щодо зупинення операцій з
бюджетними коштами, оскільки не
проведення видатків за платіжними
дорученнями боржника не є зупиненням
операцій за бюджетними коштами в
розумінні вимог Бюджетного кодексу
України.

У судовому засіданні представники
відповідача та третьої особи вимоги
апеляційної скарги підтримали
повністю та просили суд їх
задовольнити.

Представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечив та просив
суд у її задоволенні відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача та думку
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Так, спірні правовідносини у даній
справі виникли з приводу правомірності
повідомлення Шепетівського управління
Державної казначейської служби
України Хмельницької області №02-05/410
від 06.05.2014 року, яким позивача: 1)
повідомлено про безспірне списання
коштів за виконавчим листом, виданим
Шевченківським міськрайонним судом м.
Києва по справі №761/26959/13-а; 2)
запропоновано подати додаткову
інформацію щодо виконання виконавчого
листа до 08.05.2014 року включно; 3)
повідомлено про зупинення з 06.05.2014 року
проведення платіжних доручень до
повного виконання виконавчого листа
(а.с.4).

В свою чергу суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови та
частковому задоволенні позову виходив
з протиправності оскаржуваного
повідомлення №02-05/410 від 06.05.2014 року в
частині повідомлення про зупинення з
06.05.2014 року платіжних доручень
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Шепетівської міської ради, та
неправомірності повернення без
виконання платіжних доручень №383 - 389
від 13.06.2014 року.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою КМ України
№845 від 03.08.2011 року (далі - Порядок №845),
цей Порядок визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників (далі - рішення про стягнення
коштів), прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Пунктом 26 Порядку №845 визначено, що
безспірне списання коштів з рахунків
розпорядників (бюджетних установ) та
одержувачів бюджетних коштів, на яких
обліковуються кошти загального та
спеціального фондів відповідного
бюджету, здійснюється в межах
бюджетних асигнувань, передбачених у
затвердженому кошторисі або плані
використання бюджетних коштів, та у
разі наявності на його рахунках для
обліку відкритих асигнувань (залишків
коштів на рахунках).

Згідно п.28 Порядку №845, орган
Казначейства протягом трьох робочих
днів після надходження виконавчого
документа на підставі документів,
поданих стягувачем, визначає коди
програмної класифікації видатків та
кредитування державного бюджету (коди
тимчасової класифікації видатків та
кредитування місцевих бюджетів) та
економічної класифікації видатків
бюджету і рахунки боржника, з яких
проводиться безспірне списання коштів.
З дня визначення таких кодів та
рахунків орган Казначейства
повідомляє боржникові про здійснення
безспірного списання коштів з його
рахунків. У повідомленні також
зазначаються строк подання боржником
інформації, пов'язаної з виконанням
рішення про стягнення коштів, який не
може перевищувати п'яти робочих днів з
дати надходження повідомлення, та
відомості про не проведення органом
Казначейства платежів за платіжними
дорученнями боржника.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.117 БК України, за
порушення бюджетного законодавства до
учасників бюджетного процесу можуть
застосовуватися такі заходи впливу:
зупинення операцій з бюджетними
коштами - застосовується за порушення
бюджетного законодавства, визначені
пунктами 1 - 3, 10, 11, 14 - 29, 32 - 36, 38 і 40
частини першої статті 116 цього Кодексу,
у порядку, встановленому статтею 120
цього Кодексу.

Згідно ст.120 БК України, зупинення
операцій з бюджетними коштами полягає
у зупиненні будь-яких операцій із
здійснення платежів з рахунку
порушника бюджетного законодавства.
Механізм зупинення операцій з
бюджетними коштами визначається
Кабінетом Міністрів України. Зупинення
операцій з бюджетними коштами можливе
на строк до 30 днів у межах поточного
бюджетного періоду, якщо інше не
передбачено законом.

Відповідно до п.2.4 Методичних
рекомендацій щодо порядку
застосування органами Державної
казначейської служби України заходів
впливу за порушення бюджетного
законодавства, затвердженого наказом
Державної казначейської служби
України №394 від 29.12.2012 року, на підставі
Протоколу орган Казначейства протягом
одного робочого дня складає
розпорядження про зупинення операцій з
бюджетними коштами відповідно до
Порядку N 21.

Пунктом 2 Порядку зупинення операцій з
бюджетними коштами, затвердженого
постановою КМ України №21 від 19.01.2011
року (далі - Порядок №21), зупинення
операцій з бюджетними коштами
застосовується у разі виявлення факту
порушення вимог бюджетного
законодавства, передбаченого пунктом 2
частини першої статті 117 Бюджетного
кодексу України, і полягає у зупиненні
будь-яких операцій із здійснення
платежів з рахунків розпорядників
та/або одержувачів, крім випадків,
визначених абзацами третім - п'ятим
пункту 3 цього Порядку. При цьому
складається протокол про порушення
бюджетного законодавства.

У розрізі наведених правових норм
судова колегія не бере до уваги
посилання апелянта про правомірність
зупинення проведення платіжних
доручень, оскільки зазначене не
відповідає вимогам п.28 Порядку №845, так
як ним не передбачено "зупинення", яке
проводиться відповідно до вимог і в
порядку визначеному Порядком №21 і ст.117
БК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції
вважає необґрунтованими посилання
відповідача щодо наявності правових
підстав для повернення платіжних
доручень №383 - 389 від 13.06.2014 року, з
огляду на нижчевикладене.

Так, на даний час є чинним Порядок
реєстрації та обліку бюджетних
зобов'язань розпорядників та
одержувачів бюджетних коштів в органах
Казначейства (наказ Мінфіну від 02.03.2012 N
309), яким визначено вичерпний перелік
підстав, за яких органи Казначейства не
реєструють бюджетні зобов'язання. Крім
цього, Порядком казначейського
обслуговування місцевих бюджетів
(наказ Мінфіну від 23.08.2012 N 938)
передбачено умови, за яких платіжні
доручення не приймаються до виконання
органами Казначейства та порядок їх
повернення.

Пунктом 10.7 Порядку казначейського
обслуговування місцевих бюджетів,
затвердженого наказом Мінфіну №938 від
23.08.2012 року (далі - Порядок №938)
визначено, що платіжне доручення не
приймається до виконання у разі: а)
неправильного заповнення реквізитів,
або не заповнення хоча б одного з
реквізитів, та/або недотримання вимог
до оформлення платіжного документа; б)
відсутності в обліку органів
Казначейства відповідних бюджетних
зобов'язань та бюджетних фінансових
зобов'язань; в) невідповідності платежу
зареєстрованим бюджетним
зобов'язанням та бюджетним фінансовим
зобов'язанням; г) невідповідності
зазначеного коду економічної
класифікації видатків та класифікації
кредитування бюджету економічній
характеристиці платежу; ґ) обмеження
здійснення видатків та надання
кредитів, що встановлюється
нормативно-правовими актами; д)
накладення арешту на кошти, що
перебувають на відповідному рахунку
розпорядника бюджетних коштів; е)
зупинення операцій з бюджетними
коштами на відповідному рахунку
розпорядника бюджетних коштів; є)
надходження до органів Казначейства
відповідного рішення органу
оскарження за результатами розгляду
скарги щодо порушення законодавства у
сфері державних закупівель та/або
копії рішення суду про визнання
результатів процедури закупівлі
недійсними, яке набрало законної сили;
ж) відсутності або недостатності
залишків коштів на відповідних
рахунках бюджетних установ та
організацій; з) перевищення показників,
затверджених у кошторисах, планах
асигнувань загального фонду місцевих
бюджетів (за винятком надання кредитів
з місцевих бюджетів), планах
спеціального фонду місцевих бюджетів
(за винятком власних надходжень
бюджетних установ та відповідних
видатків), планах надання кредитів із
загального фонду бюджету, планах
використання бюджетних коштів; и)
неподання документів, що підтверджують
отримання товарів, робіт/послуг за
договорами, згідно з умовами яких було
здійснене авансування; і) відсутності
затвердженого в установленому порядку
паспорта бюджетної програми, крім
бюджетних програм, за якими не
складаються паспорти бюджетних
програм (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі).

Платіжне доручення, не прийняте до
виконання, не пізніше наступного
робочого дня повертається без
виконання органами Казначейства
розпорядникам бюджетних коштів
(одержувачам бюджетних коштів), від
яких воно надійшло.

На зворотному боці платіжного
доручення, не прийнятого у зв'язку з
причинами, зазначеними у підпунктах "а",
"д" - "ж", зазначаються причини
повернення без виконання та дата його
повернення за підписами керівника
структурного підрозділу (заступника
керівника структурного підрозділу) і
виконавця.

У разі коли платіжне доручення не
прийняте до виконання у зв'язку з
порушенням бюджетного законодавства
розпорядниками бюджетних коштів
(одержувачами бюджетних коштів), органи
Казначейства застосовують заходи
впливу за порушення бюджетного
законодавства, визначені Бюджетним
кодексом України, зокрема попередження
про неналежне виконання бюджетного
законодавства з вимогою щодо усунення
порушення бюджетного законодавства
або інший захід впливу відповідно до
частини другої статті 118 Бюджетного
кодексу України на підставі протоколу
про порушення бюджетного
законодавства.

Матеріали справи свідчать, що
платіжними дорученнями №№383, 384, 385, 386,
387, 388, 389 від 13.06.2014 року перераховано
кошти на відшкодування витрат по
пільговим перевезенням окремих
громадян міським автотранспортом. На
зворотному боці цих платіжних доручень
відповідач зробив відмітку "Повернено
без виконання у зв'язку з накладенням
арешту згідно виконавчого листа
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10.04.2014 року по справі
№761/26959/13-а" ( стор. 52 - 58 справи).

Як встановлено судом першої інстанції
та знайшло своє відображення під час
апеляційного розгляду, зазначені
записи здійснено помилково, а тому у
відповідача не має законних підстав
повертати без виконання вказані
платіжні доручення.

При цьому судова колегія не бере до
уваги посилання відповідача щодо
помилкового зазначення у платіжних
дорученнях причини повернення ""... у
зв'язку з накладенням арешту згідно
виконавчого листа Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.04.14 р. по
справі №761/26959/13-а, оскільки по суті не
проведення видатків боржника згідно
п.25 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або божників, схоже з
арештом коштів на рахунках боржника, що
накладається на підставі відповідних
постанов органів державної виконавчої
служби." ( стор. 91 - 92 справи).

Таким чином зазначені твердження не
відповідають вимогам БК України,
Порядку №938 і Порядку №845, оскільки не
може бути і не повинно бути "схожості"
при прийнятті суб'єктом владних
повноважень рішень, які повинні
прийматись тільки і у спосіб
визначений Конституцією України і
законами.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Шепетівського
управління Державної казначейської
служби України, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 01
липня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
01 вересня 2004 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Матохнюк Д.Б.

Смілянець Е. С.