Справа № 817/2395/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2395/14

09 вересня 2014 року 12год. 25хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дорошенко Н.О. за участю секретаря
судового засідання Лютко М.В. та сторін
і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Омельченко А.В.,

відповідача: представник Рокунь С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Джерал-Ойл" до
Державної податкової інспекції у
м. Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправними дій,
визнання протиправним та скасування
рішення та зобов`язання вчинити певні
дії ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Джерал-Ойл"
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправними дій щодо
надання статусу "не визнано як
податкова декларація" уточнюючій
податковій декларації з податку на
прибуток підприємства за 2013 рік;
визнання протиправним та скасування
рішення від 31.07.2014 №14287/17-16-15-02-05, яким
уточнюючу податкову декларацію з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік не визнано податковою звітністю;
визнання уточнюючої податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік такою, що подана
у момент фактичного її отримання, тобто
30.07.2014; зобов`язання відобразити
показники (дані) уточнюючої податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ "Джерал -Ойл".

В обґрунтування позову заперечує
порушення підприємством абз. 3 п.50.1 ст.50
Податкового кодексу України та вказує,
що відповідно до приписів ст.49 цього
Кодексу прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу, а відмова посадової особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених цією статтею, у
тому числі висунення будь-яких не
визначених цією статтею передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав з наведених у ньому підстав,
просив задовольнити повністю.

Відповідач Державна податкова
інспекція у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області позов не визнав, подав письмове
заперечення (а.с.46). Представник
відповідача в судовому засіданні
пояснив, що у зв'язку з порушенням ТОВ
"Джерал-Ойл" п.50.1 ст.50 Податкового
кодексу України податковим органом
прийнято рішення №14287/17-16-15-02-05 від
31.07.2014, яким не визнано як податкову
звітність подану позивачем 31.07.2014
уточнюючу податкову декларацію з
податку на прибуток за 2013 рік.

Зазначене рішення контролюючого
органу вважає правомірним, в
задоволенні адміністративного позову
просив відмовити повністю за
безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення повністю
з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Джерал-Ойл"
зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом Рівненської
міської ради 21.05.2010; види діяльності за
КВЕД: роздрібна торгівля пальним;
виробництво продуктів
нафтоперероблення; оптова торгівля
твердим, рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами; інші види
роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах;
вантажний автомобільний транспорт;
складське господарство (а.с.35,36).

Суд встановив, що 03.03.2014 ТОВ "Джерал-Ойл"
подано до ДПІ у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області звітну податкову декларацію з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік з додатками, в графі 14 якої (податок
на прибуток за звітний (податковий)
період (рядок 10 + рядок 11 + рядок 12 - рядок
13) вказана сума до сплати 1370,00 грн.
(а.с.8-19).

30.07.2014 ТОВ "Джерал-Ойл" засобами
електронного зв'язку подано до ДПІ у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
уточнюючу податкову декларацію з
податку на прибуток підприємства, якою
уточнено показники за 2013 рік, а саме у
рядку 14 вказана сума -86830,00 грн. (із
знаком мінус) (а.с.20-23).

До уточнюючої декларації від 30.07.2014
платником податків подано додатки: ІД
до рядка 03; ЗП до рядка 13; ІВ до рядка 06.4;
АМ до рядка 06.4.27 (а.с.24-32).

Уточнююча декларація з податку на
прибуток підприємства від 30.07.2014 та
додатки до неї прийняті ДПІ у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області, що
підтверджується квитанцією №2 (а.с.33).

ДПІ у м. Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
листом від 31.07.2014 №14287/17-16-15-02-05
повідомило ТОВ "Джерал-Ойл", що поданій
уточнюючій податковій декларації з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік надано статус "не визнано як
податкова декларація" з тих підстав, що
ТОВ "Джерал-Ойл" порушено п.50.1 ст.50
Податкового кодексу України. (а.с.34).

Зазначене рішення контролюючого
органу щодо невизнання як податкової
декларації поданої позивачем
уточнюючої податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік суд вважає необгрунтованим з
огляду на наступне.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 48.1 та 48.3 статті 48 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання.

Податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий);

звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер;

реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серію та номер
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган
і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання)
платника податків;

найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення
- залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків;

підписи платника податку - фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку
(за наявності).

Згідно з п.48.4 ст.48 Податкового кодексу
України у окремих випадках, коли це
відповідає сутності податку або збору
та є необхідним для його
адміністрування, форма податкової
декларації додатково може містити такі
обов'язкові реквізити:

відмітка про звітування за спеціальним
режимом;

код виду економічної діяльності (КВЕД);

код органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ;

індивідуальний податковий номер
згідно з даними реєстру платників
податку на додану вартість за звітний
(податковий) період.

У пункті 48.6 ст.48 Податкового кодексу
України податкова звітність, складена
з порушенням норм цієї статті, не
вважається податковою декларацією,
крім випадків, встановлених пунктом 46.4
статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до п.50.1 т.50 Податкового
кодексу України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період або подає у
наступних податкових періодах
уточнюючу декларацію внаслідок
виконання вимог пункту 169.4 статті 169
цього Кодексу, то штрафи, визначені у
цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до п.49.3 ст.49 Податкового
кодексу України податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або
уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до Методичних рекомендацій
щодо приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України від
14.06.2012 № 516, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова звітність)
- документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом, у випадках, визначених
Кодексом) контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків, у
строки, встановлені законом, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова звітність складається та
надсилається до ЦОЕЗ в електронному
вигляді з накладанням ЕЦП засобами
телекомунікаційного зв'язку без
додання роздрукованих оригіналів на
паперових носіях.

За відсутності зауважень до оформлення
податкової звітності вона
реєструється і вважається прийнятою.
Обробка та занесення інформації до
електронних баз виконується
підрозділом ведення та захисту
податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даних
податкових документів, наданих
платником податків, несуть
відповідальність підрозділи ведення
та захисту податкової звітності.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового
кодексу України встановлено, що
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу. Під
час прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Відповідно до підпункту 49.11.1 пункту 49.11
статті 49 Податкового кодексу України у
разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови протягом п'яти робочих днів з
дня її отримання, у разі отримання
такої податкової декларації,
надісланої поштою або засобами
електронного зв'язку.

Як встановлено судом, позивачем до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
подано уточнюючу податкову декларацію
з податку на прибуток підприємства за
2013 рік, яка відповідає встановленій
формі та містить усі дані, передбачені
статтею 48 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що невизнання
відповідачем уточнюючої декларації з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік податковою декларацією суперечить
положенням пункту 49.11 статті 49
Податкового кодексу України, оскільки
у разі подання платником податків
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог податкового
законодавства, контролюючий орган
зобов'язаний відмовити у прийнятті
такої податкової декларації, а не
приймати рішення про невизнання її
податковою декларацією. Тому, таке
твердження відповідача є
безпідставним.

Оскільки під час розгляду справи
встановлено, що уточнююча декларація з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік подана позивачем з дотриманням
норм законодавства з питань
оподаткування, суд вважає, що при
наданні їй статусу "не визнано як
податкова декларація" відповідач діяв
з перевищенням повноважень та не у
спосіб, визначений чинним
законодавством України, а тому позовні
вимоги в частині визнання таких дій
протиправними та скасування рішення
від 31.07.2014 №14287/17-16-15-02-05 "Про надання
статусу "не визнано як податкова
декларація" підлягають задоволенню.

Підпунктом 49.9.2 пункту 49.9 статті 49
Податкового кодексу України
встановлено, що за умови дотримання
вимог, встановлених статтями 48 і 49
цього Кодексу, податкова декларація,
надана платником, також вважається
прийнятою у разі, якщо контролюючий
орган із дотриманням вимог пункту 49.11
цієї статті не надає платнику податків
повідомлення про відмову у прийнятті
податкової декларації або у випадках,
визначених цим пунктом, не надсилає
його платнику податків у встановлений
цією статтею строк.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49
Податкового кодексу України у разі
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови контролюючим
органом (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Таким чином, зважаючи на
протиправність не визнання уточнюючої
декларації з податку на приток
підприємства за 2013 рік як податкової
декларації, вказана уточнююча
декларація вважається прийнятою в день
її подання платником податків, тобто
30.07.2014.

Оскільки обов'язок відобразити
показники (дані) податкової декларації
в електронних базах покладений на
контролюючий орган нормами чинного
податкового законодавства України,
відтак відсутність в електронних
базах, у тому числі в картці особового
рахунку, відомостей, зазначених
позивачем в уточнюючій декларації з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік з часу її подання, тобто з 30.07.2014, має
наслідком невідповідність інформації
у базах даних податкової звітності
даним податкових документів, наданих
платником податків, призводить до
недостовірності податкового обліку,
чим порушено законні інтереси платника
податків. Відтак, позовна вимога про
зобов'язання відповідача відобразити
відповідні показники в електронних
базах даних податкової звітності
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду
адміністративної справи правомірність
своїх дій та рішень відповідачем не
доведено. Натомість, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Джерал-Ойл" до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи та наявним доказам, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до ч.1 ст.94
КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндходів у
Рівненській області щодо надання
статусу уточнюючій податковій
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік "не визнано як
податкова декларація".

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндходів у Рівненській
області від 31.07.2014 № 14287/17-16-15-02-05, яким
уточнюючій податковій декларації з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік надано статус "не визнано як
податкова декларація".

Визнати уточнюючу податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік такою, що подана
30.07.2014 в момент фактичного її отримання
Державною податковою інспекцією у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області відобразити показники (дані)
уточнюючої податкової декларації
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Джерал -Ойл" з
податку на прибуток підприємств за 2013
рік з додатками в електронних базах
даних податкової звітності та в картці
особового рахунку Товариства з
обмеженою відповідальністю "Джерал
-Ойл".

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Джерал -Ойл" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.