Справа № 806/1806/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"09" вересня 2014 р.
Справа № 806/1806/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника Позивача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі апеляційну
скаргу Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" червня
2014 р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль" до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування картки відмови і рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль" звернулося до
адміністративного суду з позовом, в
якому просить визнати протиправними та
скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів від 20.02.2014 року №
101060001/2014/300044/1 про коригування митної
вартості товарів та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 20.02.2014
року № 101060001/2014/00045.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014 року
позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від 20
лютого 2014 року № 101060001/2014/00045.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 20 лютого 2014 року №
101060001/2014/300044/1.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, Відповідачем у справі подано
до суду апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права просили скасувати
зазначену постанову та прийняти нову -
про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника
Позивача, перевіривши матеріали справи
та дослідивши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного

Судом першої інстанції встановлено, що
15 травня 2013 року між ПАТ
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль" (яке виступає як Покупець)
та ММ-Інвест Чеська Республіка (яке
виступає як Продавець) укладено
контракт № 012/2012 від 15.05.2013 року,
відповідно до умов якого Продавець
виготовляє та продає, а Покупець купляє
хміль сорту Житецький призначений для
виготовлення пива, згідно Додатку № 1 к
даному Контракту, який є невід'ємною
його частиною. Загальний об'єм
поставленого Товару складає 89200 кг
чеського хмелю, сорт Житецький
напівранній червеняк, гранульований
тип 90, врожай 2013-2015 років. Продавець
гарантує, що являється виробником
Товару та має всі необхідні для
виконання даного Контракту права та
обов'язки. Товар являється виключною
власністю Продавця, не знаходиться під
заставою, податковим чи іншим арештом.
Ціна Товару по даному Контракту
зазначена в Додатку №1 до даного
Контракту і не підлягає зміні без
взаємної згоди сторін.

18 лютого 2014 року ПАТ
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль" було подано до митного
органу митну декларацію (далі - МД) №
101060001/2014/000522 на митне оформлення товару
- Житецького ароматного гранульованого
хмелю вагою 19200 кг по ціні 7,50 Євро за 1
кг.

До декларації на підтвердження митної
вартості товару, були подані наступні
документи: картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами №
101/2012/0000141 від 20.01.2014 року, міжнародну
автомобільну накладну (CMR) № 1672207 від
12.02.2014 року, рахунок-фактуру (інвойс) №
20141403 від 12.02.2014 року, пакувальний лист №
20141403/2013 від 12.02.2014 року, доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) №№ 1, 2 від 15.05.2013 року,
контракт 3 012/2012 від 15.05.2013 року, договір
(контракт) про перевезення № 3784 від
11.04.2013 року, висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№ 05.03.02-03/3506 від 22.01.2014 року, інформацію
про позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) № 2730 від
12.02.2014 року, інформацію про позитивні
результати здійснення фітосанітарного
контролю товару (наявність на
товаросупровідних документах відбитку
штампу "ввезення") № 2730 від 2.02.2014 року,
інформацію про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару (для товарів і транспортних
засобів, що не підлягають екологічному
контролю) № 2730 від 12.02.2014 року, резервну
позицію, фітосанітарний сертифікат,
який видається країною-експортером
(використовується для проведення
попереднього документального
контролю), карантинний дозвіл № 75/00006
від 08.01.2014 року, сертифікат про
походження товару загальної форми від
17.02.2014 року, довідку про транспортні
витрати, сертифікат якості б/н від
10.02.2014 року, копія митної декларації
країни відправлення MRN14CZ6200002GL4XTI0 від
12.02.2014 року.

За результатами здійснення аналізу
супровідних документів поданих разом з
МД № 101060001/2014/000522, Житомирською
митницею винесено рішення про
коригування митної вартості товарів №
101060001/2014/300044/1 від 20.02.2014 року. Згідно з
рішенням митна вартість товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки документи, зазначені у
частині 2 статті 53 Митного кодексу
України, подані для митного оформлення,
містять розбіжності, а подані
додаткові документи не підготовлені
належним чином та не можуть бути
використані для підтвердження митної
вартості.

Також, в рішеннях про корикування
митної вартості митним органом
зазначено, що методи 2а і 2б не можуть
бути застосовані у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з
відсутністю основи для віднімання та
додавання вартості. Митна вартість
визначена за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях: на основі митних
декларацій № 100250001/2013/80161 від 26.12.2013
року, з урахуванням коригувань на обсяг
партії схожих товарів, умови поставки,
комерційні умови тощо, що відповідає
принципам і критеріям, визначеним
Угодою про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року. Джерело інформації: Митний
кодекс України, інформація цінової
бази щодо товарів митне оформлення
яких уже здійснено.

Згідно рішення про коригування митної
вартості товару № 101060001/2014/300044/1 від
20.02.2014 року, митним органом було
скориговано ціну товару в сторону її
завищення з 7,50 Євро за кг до 9,13 Євро за
кг та надано картку відмови в митному
оформленні випуску товару №
101060001/2014/00045 від 20.02.2014 року.

Для підтвердження митної вартості
товару за МД від 18.02.2014 року №
101060001/2014/000522 декларантом ПАТ
"Пиво-безалкоголний комбінат
"Радомишль" ОСОБА_5 відповідно до ч.2 ст.53
були надані основні документи, а саме:
декларація митної вартості,
зовнішньоекономічний контракт від
15.05.2013 №012/2012 та додаткові угоди до
нього, комерційний інвойс від 12.02.2014
№20141403, експортна МД MRN 14CZ6200002JL4XTI10 від
12.02.2014.

Задовольняючи позовні вимог суд першої
інстанції виходив з того, що відносини,
пов'язані із справлянням митних
платежів, регулюються Митним кодексом
України від 13.03.2012, № 4495-VI (далі - Кодекс,
МК України).

Відповідно до ст. 49 Кодексу
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 цього Кодексу, у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст.53 МК України визначено, що
у разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.1 ст.54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, у тому числі
невірно визначено митну вартість
товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями ст.ст.59 і 60 цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
ст.ст.59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до ст.62 цього Кодексу, або
вартість товарів, обчислена відповідно
до ст.63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
для перевірки правильності визначення
митної вартості товару митниця може
витребовувати додаткові документи
тоді, коли виникають обґрунтовані
підстави для сумніву в правильності
митної оцінки декларантом товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Судом не встановлено обставин, щодо
існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці щодо вартості
імпортованого товару, а під час
здійснення консультації з позивачем,
було достатньо інформації з наданих
декларантом документів, за якою митний
орган міг застосувати метод визначення
митної вартості за ціною договору.

Статтею 318 Митного кодексу України,
встановлено, що митний контроль має
передбачати виконання митними
органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 р. № 3018-VІ «Про
внесення змін до Закону України «Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур», якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Зазначене узгоджується з
проголошеними у ст.8 Митного кодексу
України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Щодо виявлених митним органом
розбіжностей у наданих декларантом
документах то фактично, а саме в
інвойсі від 12.02.2014 №20141403 не
кокретизовано відомості особи, яка
його підписала, а саме про його посаду
та прізвище, виявлені невідповідності
у поданих позивачем документах - не
впливають на ціну товару. До того ж, як
слідує з матеріалів справи, заявлена
позивачем митна вартість товару не є
меншою, ніж ціна виробника.

Наявність розбіжності між рівнем
заявленої митної вартості товарів та
рівнем митної вартості товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, не може
бути єдиною та достатньою підстав для
однозначного висновку про заниження
митної вартості імпортованих товарів
та надання митному органу
недостовірних даних.

Зазначена позиція також узгоджується з
правовою позицією Вищого
адміністративного суду України у
справі № К 22969/10.

Колегія суддів вважає, що Житомирська
митниця, відповідно до ч.2 ст.72 КАС
України, не навела обставин, які б
свідчили про існування достатніх
підстав для виникнення обґрунтованого
сумніву щодо визначеної декларантом
вартості імпортованого товару.
Відповідачем не наведено будь-яких
обставин, які б перешкоджали
визначенню митної вартості товару за
ціною договору та не вказано
обґрунтованих причин, як підстав, для
визначення митної вартості товару за
іншим, ніж основний метод.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 03
червня 2014 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "09" вересня 2014 р.

Роздруковано та надіслано: (рек. з пов.
про вруч.)

1- в справу:

2 - позивачу Публічне акціонерне
товариство "Пиво-безалкогольний
комбінат "Радомишль" вул.Микгород,
71,м.Радомишль,Житомирська область,12201

3- відповідачу Житомирська митниця
Міністерства доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

- ,