Справа № 820/15222/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 вересня 2014 р.
№ 820/15222/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання -
Малишевій І.М.,

за участю представника позивача -
Дідохи І.З.,

представника відповідача -
Самойленко П.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м. Харкові адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа: ОСОБА_3 про
визнання дій незаконними та скасування
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, в якому просить суд визнати
дії державного виконавця Ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції неправомірними Панової Г.М. та
скасувати постанову Ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції від 24 липня 2014 року №40048644.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
зазначив, відповідачем протиправно
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
24.07.2014 року, посилаючись на положення
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», а отже дії Державної
виконавчої служби є неправомірними та
незаконними, оскаржувана постанова, є
такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача зазначив, що з
адміністративним позовом не згоден,
вважає позовні вимоги, викладені у
позові необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню,
посилаючись на те, що оскаржувані в
даній справі дії, щодо винесення
постанови про повернення виконавчого
документу, є законними та
обґрунтованими, винесеними відповідно
до чинного законодавства, а тому
позовні вимоги позивача є
безпідставними.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.08.2014 року
було залучено в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_3.

Третя особа, ОСОБА_3 , в судове
засідання не з'явився, про час, дату
та день судового засідання був
повідомлений належним чином, копія
ухвали про залучення його в якості
третьої особи, разом із копією
адміністративного позову та судовою
повісткою, була надіслана відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Конверт із судовими документами
повернувся до суду з поштовою поміткою
"за закінченням терміну зберігання".

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав.

Судом встановлено, що між Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
ОСОБА_3 (Позичальник) укладено
Кредитний договір №ML-706/020/2008 від 03.03.2008
року, згідно якого Банк надав
Позичальнику кредит на купівлю
нерухомого майна у відповідності до
договору купівлі-продажу, що
розташована за адресою АДРЕСА_1., на
загальну суму 98 200,00 швейцарських
франків строком до 03.03.2031року.

Між позивачем 03.03.2008 року ЗАТ «ОТП
Банк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_3
(Іпотекодавець) укладено Договір
іпотеки, згідно якого, для забезпечення
виконання в повному обсязі своїх
зобов'язань перед Іпотекодержателем за
Кредитним договором № ML-706/020/2008 від
03.03.2008 року, Іпотекодавець передає в
іпотеку Іпотекодержателю квартиру
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 92,7 кв.м., житлова площа
55,9 кв.м.

Також судом встановлено, що на
виконанні у Ленінському відділі
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції перебувало виконавче
провадження №40048644 щодо примусового
виконання виконавчого напису від 04.09.2013
року №6693 приватного нотаріуса про
звернення стягнення на нерухоме майно
(за вищевказаним договором іпотеки)
ОСОБА_3, яким є квартира за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідач, Ленінський відділ
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, 24.07.2014 року виніс постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві на підставі пункту 9
частини 1 статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження», посилаючись на
те, що 03.06.2014 Верховною Радою України
прийнятий Закон України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Вищевказаний нормативно-правовий
акт набув чинності 11 червня 2014 року.
Відповідно до якого,

- не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

- загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

Відповідно до положень цього ж
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті»:

- не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки);

- кредитна установа не може
уступити (продати, передати)
заборгованість або борг, визначений у
підпункті 1 цього пункту, на користь (у
власність) іншої особи.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна в порядку доступу
держаних виконавців № 67531491 від 21.08.2014
року у власності у ОСОБА_3 перебуває
лише один об'єкт нерухомого майна, який
перебуває в іпотеці, а саме квартира
розташована за адресою АДРЕСА_1.

Позивач в своїх поясненнях зазначає, що
квартира, яка перебуває в іпотеці не є
постійним місцем проживання боржника,
оскільки ОСОБА_3 там не проживає,
посилаючись при цьому на запит
державного виконавця № 6842 до КП
«Жилкомсервіс» про склад сім'ї, який
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Суд вважає, що дане твердження позивача
є необгрунтованим, оскільки дана
відповідь КП «Жилкомсеравіс» доводить
лише той факт, що за вищевказаною
адресою відсутні зареєстровані особи,
проте, це не означає, що боржником
(позичальником) не використовується
дане приміщення для постійного
проживання, і доводи позивача про те, що
позивальник там не живе, є лише
припущеннями.

Враховуючи всі обставини справи, суд
вважає, що дії державного виконавця
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Панової
Г.М. та постанова Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції від 24 липня 2014 року №40048644 про
повернення виконавчого документу
стягувачеві, прийняті у відповідності
та у спосіб визначений нормами чинного
законодавства.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є не
обґрунтованими, та з урахуванням
всього вищевикладеного не підлягають
задоволенню.

Також, суд зазначає, що відповідно до
п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень суб'єктів
владних повноважень, суди перевіряють,
зокрема, чи прийняті вони на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Частиною 1 ст. 94 КАС України
передбачено, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.
8, 19 Конституції України, ст.ст. 2, 7-14, 69-71,
86, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа: ОСОБА_3 про
визнання дій незаконними та скасування
постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 11 вересня 2014 року.

Суддя
Нуруллаєв І.С.