Справа № 521/13640/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 521/13640/13-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Сегеда О.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради на постанову Малиновського
районного суду Одеської області від 28
жовтня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення в Малиновському
районі Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку,-

В С Т А Н О В И В:

19.08.2013 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення в Малиновському районі
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради та
просить зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
щомісячної державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 19.02.2013 р. по 19.08.2013 р. виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
дітей до 6 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на підставі ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого для застрахованої
працездатної особи, однак
відповідачем, вказана допомога
виплачувалась в значно меншому
розмірі, що суперечить чинному
законодавству.

Ухвалою Малиновського районного суду
Одеської області від 22 жовтня 2013 року -
залучено до участі у справі -
Департамент праці та соціальної
політики Одеської міської ради.

Постановою Малиновського районного
суду Одеської області від 28 жовтня 2013
року (ухваленою в порядку ст. 183-2 КАС
України) адміністративний позов
задоволено частково.

Зобов'язано Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
виплату щомісячної державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, призначеної за період з 19.02.2013
року по 19.08.2013 року, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дитини віком
до шести років встановленого Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік», з урахуванням фактично
виплачених сум за вказаний період. В
задоволенні іншої частини вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представником Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради 25.11.2013 р. подано апеляційну скаргу,
в якій зазначено, що судом, при
винесенні оскаржуваної постанови
порушено норми процесуального та
матеріального права та просить
скасувати постанову Малиновського
районного суду Одеської області від
28.10.2013 р. та прийняти нову постанову
якою відмовити позивачу в задоволені
позовних вимог в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_1 є особою, застрахованою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила сина -
ОСОБА_2, що підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження (а. с. 9).

З червня 2012 року Департаментом праці та
соціальної політики Одеської міської
ради позивачу виплачується допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751.

Вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що Департамент праці та соціальної
політики Одеської міської ради повинен
нараховувати та виплачувати позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до положень ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»..

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду 1-ї інстанції та вважає
їх правильними і обгрунтованими,
виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

До набрання чинності Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», тобто до 01
січня 2008 року, правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалась на осіб, не
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на осіб,
застрахованих у зазначеній системі.
Розмір допомоги також визначався цими
законами.

Пунктами 23 та 25 Розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 Розділу II
зазначеного Закону щодо виключення
статей 40- 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 Розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що Розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
статтею 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009-2010 роках допомога
по догляду за дитиною відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 45
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» Кабінетом Міністрів
України не визначалися.

Таким чином, з 01 січня 2011 року існує дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною у
розмірах, передбачених Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Матеріалами справи встановлено, що
спір виник щодо виплати допомоги з
19.02.2013 року особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку, що
на відносини щодо виплати допомоги
такій особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону,
яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», згідно зі статтею 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічну правову позицію викладено в
постановах Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року у справі № 21-410а12 та від
22 квітня 2014 року у справі № 21-73а14, які
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі
доводи правильності висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія,
діючи в межах доводів апеляційної
скарги, відповідно до ст.200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду 1-ї
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.183-2,195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради - залишити без
задоволення, а постанову Малиновського
районного суду Одеської області від 28
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко