Справа № 814/2136/14
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Миколаїв

07 серпня 2014 року
10:23 справа № 814/2136/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Мартиненко Ю.З.,
позивача ОСОБА_1, розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доАдміністрації Президента України,
вул. Банкова, 11, м. Київ,01220

провизнання неправомірними дії,
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою до Адміністрації Президента
України про визнання неправомірною
дією написання «ОСОБА_1» у листі від
16.07.2014 № 22/030942-14 направленому ОСОБА_1,
зобов'язання утримуватися від
застосування традиції росіян,
називатися « по батькові», стосовно
представників інших національностей, в
традиціях яких немає звичаю
зафіксувати « по батькові».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що у направленому відповідачем
листі від 16.07.2014 року вказано «
по-батькові», що є порушенням права
позивача називатись без « по батькові»
відповідно до ст. 12 Закону України « Про
національні меншини». Адміністрація
президента застосовує традицію росіян,
називатися і називати « по батькові»,
до представників інших
національностей України, що є
дискримінацією громадян за
національною ознакою.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, заперечень
суду не надав, про дату, час та розгляд
справи був повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Дослідив матеріали справи, заслухав
позивача, суд дійшов висновку:

Позивач звернувся 09.07.2014 до Президента
України з пропозицією не підписувати
Закон України «Про вищу освіту», а
повернути його до Верховної Ради
України для доопрацювання.

Адміністрація Президента України
надіслала позивачу відповідь від 16.07.2014
року, в якій зазначила прізвище
позивача із зазначенням його « по
батькові» - ОСОБА_1

Позивач в судовому засіданні пояснив,
що відповідач порушив його права,
зазначивши у відповіді запис « по
батькові» та вважає це дискримінацією
за національною ознакою.

Дослідженні в судовому засіданні
паспорт та пенсійне посвідчення
позивача, видані в 2013 році свідчать, що
прізвище позивача зазначено без
вказівки « по батькові».

Відповідно до положень ст. 2КАСУ
України до адміністративного суду
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень.

Згідно з приписами ст.6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутись до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушено її права, свободи
або інтереси.

З наведених процесуальних норм
вбачається, що позивач на власний
розсуд визнає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте, ці
рішення або бездіяльність за будь-яких
обставин повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права, свободи або інтереси у сфері
публічно-правових відносин.
Адміністративний суд
під час розгляду справи повинен
встановити факт або обставини, які б
свідчили про порушення прав, свобод чи
інтересів позивача з боку відповідача.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
національні меншини» кожний
громадянин України має право на
національні прізвище, ім'я та по
батькові. Громадяни мають право у
встановленому порядку відновлювати
свої національні прізвище, ім'я та по
батькові. Громадяни, в національній
традиції яких немає звичаю
зафіксовувати "по батькові", мають
право записувати в паспорті лише ім'я
та прізвище, а у свідоцтві про
народження - ім'я батька і матері.

Згідно зі ст.1 Закону України « Про
засади запобігання та протидії
дискримінації в Україні» № 5207 від
06.09.2012 дискримінація - ситуація, за якої
особа та/або група осіб за їх ознаками
раси, кольору шкіри, політичних,
релігійних та інших переконань, статі,
віку, інвалідності, етнічного та
соціального походження, громадянства,
сімейного та майнового стану, місця
проживання, мовними або іншими
ознаками, які були, є та можуть бути
дійсними або припущеними (далі - певні
ознаки), зазнає обмеження у визнанні,
реалізації або користуванні правами і
свободами в будь-якій формі,
встановленій цим Законом, крім
випадків, коли таке обмеження має
правомірну, об'єктивно обґрунтовану
мету, способи досягнення якої є
належними та необхідними.

Згідно ч.3 ст.6 Вищезазначеного Закону
не вважаються дискримінацією дії, які
не обмежують права та свободи інших
осіб і не створюють перешкод для їх
реалізації, а також не надають
необґрунтованих переваг особам та/або
групам осіб за їх певними ознаками,
стосовно яких застосовуються
позитивні дії.

Позовні вимоги задоволенню не
підлягають , оскільки позивачем
всупереч ст.71 КАС України не доведено,
які саме його права , свободи та
інтереси у сфері публічно-правових
відносин порушені. Позивачем не
доведено, що зазначення у відповіді
відповідача його ім'я « по батькові» є
дискримінацією за національною
ознакою. Практикою Європейського суду
з прав людини ( рішення «Пічкур проти
України» від 7.11.2013 року п.3) зазначено,
що дискримінація означає поводження з
особами у різний спосіб, без
об'єктивного та розумного
обґрунтування, у відносно схожих
ситуаціях. Надання відповіді із
вказівкою прізвища « по батькові»
ніяким чином не обмежує права та
свободи позивача, не створює будь-яких
перешкод в реалізації його прав та
свобод, в ній не йдеться мова про
утискання його прав, свобод людини і
громадянина. Цією відповіддю
відповідача не обмежуються та не
порушуються права позивача.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За таких обставин позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі
відсутні.

Керуючись ст. ст. 11,71,94, 158-163, 167, 254
КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Гордієнко

Повний текст постанови складено
відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України та підписано суддею 11.08.2014.