Справа № 815/2282/14
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р. Справа № 815/2282/14

Категорія: 8.3.12 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д. судді -Кравець
О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 06 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області (далі ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси) про:

- визнання протиправними дії
відповідача щодо висновків викладених
в акті перевірки №664/15-54-17-03/НОМЕР_1 від 21
березня 2014 року про результати
документальної планової виїзної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 за період з 01 січня 2011 року по 31
грудня 2013 року;

- визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 03
квітня 2014 року щодо визначення
податкового зобов'язання з єдиного
податку в сумі 12 855,84 грн. (10 284,67 грн. - за
основним платежем; 2 571,17 грн. - за
штрафною санкцією).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що за результатами планової
документальної перевірки відповідач
дійшов висновків про ухилення
підприємця від сплати податків шляхом
приховування суми у розмірі 205 693,55 грн.,
яка підлягає оподаткуванню, у зв'язку з
чим, було прийнято оскаржуване рішення.
На думку позивача, зазначений висновок
не відповідає дійсності, оскільки у
своїй книзі обліку доходів (форма №10)
він відобразив усі отримані ним доходи,
задекларував їх та сплатив податок у
розмірі 5%.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що в ході перевірки
були встановлені порушення, які
знайшли відображення в акті перевірки,
що підтверджується фактичними
обставинами, а тому оскаржуване
рішення є законним.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року адміністративний позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси №
від 03 квітня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, Державна
податкова інспекція у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області подала
апеляційну скаргу, в якій апелянтом
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняття нової постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

З 28 лютого 2014 року по 16 березня 2014 року
відповідачем проведено планову
документальну перевірки
фінансово-господарської діяльності за
період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013
року, за результатами якої встановлено
порушення позивачем п.292.1 ст. 292, пп.296.1.1,
пп.296.5.3 ст. 296 ПК України (акт
№664/15-54-17-03/НОМЕР_1 від 21 березня 2014 року )

На підставі акта перевірки ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 03 квітня 2014 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з єдиного податку з фізичних осіб (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) у розмірі 12 855,84 грн., у тому
числі: за основним платежем - 10284,67 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 2 571,17 грн.

Згідно з висновками, викладеними в акті
перевірки, у зв'язку з не включенням
коштів отриманих в безготівковій формі
у книгу обліку доходів та витрат
валового доходу за 2013 рік на загальну
суму 205 693,55 грн., а саме: 29.07.2013р. - 8320 грн.,
30.07.2013р.- 3382,60 грн., 01.08.2013р. - 3613,76 грн.,
05.08.2013р. - 1049 грн., 07.08.2013р. - 7662,18 грн.,
09.08.2013р. - 11656,41 грн., 12.08.2013р. - 3794,38 грн.,
13.08.2013р. - 3188 грн., 22.08.2013р. - 880 грн., 28.08.2013р.
- 15620 грн., 03.09.2013р. - 887 грн., 04.09.2013р. - 3375
грн., 11.09.2013р. - 825 грн.,12.09.2013р. - 660 грн.,
13.09.2013р. - 108,13 грн., 16.09.2013р. - 3421 грн.,
17.09.2013р. - 8454,50 грн., 18.09.2013р. - 3140,50 грн.,
20.09.2013р. - 2196 грн., 23.09.2013р. - 1572,80 грн.,
25.09.2013р. - 1308 грн., 26.09.2013р. - 2201,92 грн.,
01.10.2013р. - 2740 грн., 02.10.2013р. - 1769,40 грн.,
03.10.2013р. - 825,72 грн., 04.10.2013р. - 7560 грн.,
07.10.2014р. - 765 грн., 09.10.2013р. - 2350,43 грн.,
10.10.2013р. - 2713,08 грн., 14.10.2013р., - 9651,88 грн.,
15.10.2013р. - 2017,78 грн., 21.10.2013р. -9766,51 грн.,
23.10.2013р. - 11450 грн., 24.10.2013р. - 4304,26 грн.,
29.10.2013р. - 1454, 84 грн., 30.10.2013р. - 1620 грн.,
04.11.2013р. - 540 грн., 05.11.2013р. - 3907,50 грн.,
06.11.2013р. - 3671,01 грн., 07.11.2013 р. - 1487,50 грн.,
08.11.2013 р. - 816,38 грн., 12.11.2013р. - 4298,35 грн.,
13.11.2013р. - 3005,64 грн., 14.11.2013р. - 589,8 грн.,
18.11.2013р. - 4791,14 грн., 19.11.2013р. - 500 грн.,
20.11.2013р. - 1061,64 грн., 25.11.2013р. - 491,5 грн.,
28.11.2013р.- 4136,15 грн.,02.12.2013р.-2916 грн., 03.12.2013р.
- 4728,27 грн., 04.12.2013р. - 530,82 грн., 05.12.2013р. - 984
грн., 06.12.2013р. - 2737,85 грн., 09.12.2013р., 11.12.2013р. -
4860 грн., 12.12.2013р. - 1415,52 грн., 16.12.2013р. - 480
грн., 19.12.2013р. - 2700,65 грн., 20.12.2013р. - 540 грн.,
23.12.2013р. - 2211,75 грн., 27.12.2013р. - 803грн.

Також, в акті зазначено, що згідно
пп.296.1.1 п.296.1 ст. 296 ПК України «…
платники єдиного податку першої і
другої груп та платники єдиного
податку третьої та п'ятої груп, які не є
платниками податку на додану вартість,
ведуть книгу обліку доходів шляхом
щоденного, за підсумками робочого дня,
відображення отриманих коштів».
Отримані на розрахунковий рахунок
кошти у розмірі 205 693,55 грн. за 3-4
квартали 2013 року не включені до книги
обліку доходів та витрат та відповідно
не включено до отриманого валового
доходу у 2013 року в порушення п.292.1 ст. 292
ПК України.

На підставі вищевикладеного,
відповідач в акті перевірки прийшов до
висновку про необхідність
донарахування позивачу податкового
зобов'язання з єдиного податку
фізичних осіб у сумі 10 284,67 грн.

Згідно з поясненнями представника
позивача, позивач отримує доходи як у
готівковій, так і у безготівковій
формі. Безготівкові кошти
перераховуються контрагентами
позивача на його особистий рахунок,
останній дізнається про надходження
коштів на його рахунок після звернення
до установи банку з проханням отримати
виписку з його рахунку. Саме після
отримання виписки з рахунку, позивач
дізнається про те, яка сума коштів
зайшла на його рахунок і може внести її
в Книгу обліку доходів, і відповідно
задекларувати та сплатити податок з
отриманого доходу. Позивач не
приховував свій дохід, а вказував усі
отримані кошти у своїй Книзі обліку
доходів, задекларувавши в кінці
кварталу отриманий прибуток, сплатив з
нього податок. Розбіжності у цифрах,
пояснюються тим, що деякі суми були
вписані позивачем у Книгу обліку
доходів не у день їх надходження на
його рахунок, а кількома днями пізніше,
після того як йому стало відомо про їх
надходження.

У Книзі обліку доходів за ф. №10 позивач
відобразив усі кошти, які надійшли на
його рахунок протягом 2013 року, у тому
числі і кошти в загальній сумі 205 693,55
грн., задекларував їх та сплатив
податок у розмірі 5%, що підтверджується
копіями аркушів з Книги обліку доходів,
копіями податкових декларацій
платника єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за 3 квартали 2013 року
та за 2013 рік, платіжними дорученнями та
банківськими виписками.

Достовірності даних відображених
позивачем у Книзі обліку доходів і
витрат у 2013 році, деклараціях платника
єдиного податку за 3 квартали 2013 року та
за 2013 рік представником відповідача не
спростовано та під сумнів не
поставлено.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що факт відображення
позивачем всіх доходів за 2013 рік у
Книзі обліку доходів і витрат та сплати
з них податку повністю доведений, тому
не має підстав стверджувати про
ухилення позивача від сплати податків.
На думку суду першої інстанції,
відображення сум доходів у Книзі
обліку не безпосередньо в день їх
надходження на розрахунковий рахунок
позивача, а кількома днями пізніше,
означає виключно порушення позивачем
порядку ведення Книги обліку доходів, а
не його ухилення від оподаткування. За
таких обставин, суд першої інстанції
дійшов висновку про протиправність
оскаржуваного рішення.

Також, суд виходив з того, що позовна
вимога про визнання протиправними дій
відповідача щодо висновків, викладених
в акті перевірки, є необґрунтованою.

В апеляційній скарзі ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси
вказується, що згідно з пп.296.1.1 п.296 ст. 296
ПК України, платники єдиного податку
першої і другої груп та платники
єдиного податку третьої та п'ятої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів шляхом щоденного, за
підсумками робочого дня, відображення
отриманих доходів. Отримані на
розрахунковий рахунок кошти у розмірі
205 693, 55 грн. за 3-4 кв. 2013 року не включені
до книги обліку доходів та витрат,
відповідно, не включено до отриманого
валового доходу у 2013 році в порушення
п.292.1 ст. 292 ПК України.

Також, апелянт зазначає, що згідно з п.5
«Порядку ведення книги обліку доходів
платників єдиного податку першої і
другої груп та платників єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану
вартість», затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від 15
грудня 2011 року №1637, записи у Книзі
виконуються за підсумками робочого
дня, протягом якого отримано дохід,
зокрема, кошти, що надійшли на поточний
рахунок платника податку та/або
отримано готівкою.

За таких підстав, на думку апелянта, у
задоволенні позову належить відмовити.

Колегія суддів вважає правильними
висновки суду першої інстанції та не
приймає до уваги доводи апелянта,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що у Книзі обліку доходів
позивач відобразив усі кошти, які
надійшли на його рахунок протягом 2013
року, у тому числі і кошти в загальній
сумі 205 693,55 грн., задекларував їх та
сплатив податок у розмірі 5%, що
підтверджується копіями аркушів з
Книги обліку доходів, копіями
податкових декларацій платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за 3 квартали 2013 року
та за 2013 рік, платіжними дорученнями та
банківськими виписками (а.с.29-60, 73-80).

Жодного обґрунтованого доводу на
спростування цієї обставини
апеляційна скарга не містить.
Твердження апелянта про не включення
позивачем суми 205 693,55 грн. до Книги
обліку доходів є лише суто формальним
копіюванням п.2.2 акта перевірки та
заперечень на адміністративний позов,
у зв'язку з чим, колегія суддів вважає
його повністю безпідставним.

Також, апелянтом не спростований
правильний висновок суду першої
інстанції стосовно того, що
несвоєчасне відображення позивачем (в
деяких випадках) у Книзі обліку доходів
сум, які надходили в безготівковій
формі на його банківській рахунок, може
свідчити лише про порушення порядку
ведення Книги обліку доходів, проте, це
не є підставою для ствердження про
заниження позивачем доходів,
відповідно, для винесення відносно
нього податкового
повідомлення-рішення щодо збільшення
податкового зобов'язання з єдиного
податку.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги як необґрунтовані
та погоджується з висновками суду
першої інстанції про необхідність
визнання протиправним та скасування
оскарженого рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець