Справа № 673/967/14-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 673/967/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.
Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду у
Деражнянському районі Хмельницької
області на постанову Деражнянського
районного суду Хмельницької області
від 23 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду у
Деражнянському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Деражнянського
районного суду Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі про визнання
відмови здійснити розрахунок пенсії
протиправною та зобов'язання здійснити
розрахунок пенсії.

Деражнянський районний суд
Хмельницької області постановою від 23
липня 2014 року позов задовольнив.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
послався на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що, на його думку,
призвело до неправильного вирішення
спору.

Сторони у судове засідання не
з'явились, надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч.1 ст.
197 КАС України колегія суддів визнала
за можливе здійснювати розгляд справи
за відсутності представників сторін у
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
заперечення на апеляційну скаргу,
надавши їм оцінку, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін виходячи з
наступного.

Судом першої інстанці встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що з 2 жовтня 2010 року
позивачці призначено пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» у розмірі 90 відсотків
від суми її заробітної плати, що
підтверджується довідкою управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі №980 від 7 липня
2014 року та матеріалами пенсійної
справи, оглянутої в судовому засіданні.

При розрахунку пенсії ОСОБА_2
відповідачем було взято до уваги
довідку про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
форми №19-11, затверджену правлінням
Пенсійного фонду України від 30 жовтня
2008 року.

Вказана постанова правління
Пенсійного фонду України втратила
чинність згідно з постановою правління
Пенсійного фонду України №5-1 від 14
лютого 2011 року, якою, крім того, було
затверджено нову форму довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Судом встановлено, що згідно з
вказаними довідками при розрахунку
пенсії позивачки було включено суму
нарахованої їй за період з 1 жовтня 2008
року до 30 вересня 2010 року заробітної
плати, на яку нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у розмірі 42831,15
грн. Суму ж інших виплат, зокрема,
індексації у розмірі 3707,40 грн. та
матеріальної допомоги у розмірі 12028,44
грн. при розрахунку пенсії включено не
було.

4 липня 2014 року позивачка звернулася до
відповідача із заявою про здійснення
розрахунку розміру її пенсії із
включенням до сум заробітної плати сум
індексації, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та матеріальної допомоги на
оздоровлення до відпусток, проте
згідно з письмовим повідомленням
відповідача №36/Л-4 від 4 липня 2014 року їй
у цьому було відмовлено із тих підстав,
що матеріальна допомога та індексація
не являються надбавкою чи премією в
розумінні ст. 33 Закону України «Про
державну службу».

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив із того, що відмова
відповідача не ґрунтується на нормах
чинного законодавства, а відтак, є
протиправною.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України від 16
грудня 1993 року «Про державну службу» (в
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачці) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній

службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не

більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із ч.2 ст. 33 цього Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при
призначенні пенсій відповідно до
Закону, встановлені постановою
Кабінету Міністрів України №268 від 09
березня 2006 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівникам апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів». До них
відносяться надбавки: за високі
досягнення у праці, за знання та
використання в роботі іноземної мови,
за почесне звання «заслужений»,
доплата за науковий ступень.

Згідно із ч.1 ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією
зі статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати, у
тому числі компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, суми
виплат, пов'язані з індексацією
заробітної плати, матеріальна
допомога, яка надається всім або
більшості працівників, та виплати
соціального характеру.

Крім того, види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій,
врегульовано і статтею 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року «Про
пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до частини першої цієї
статті, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» нараховується
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяли на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналізуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, що допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати у
відповідності до наведених вище
нормативно-правових актів є складовою
заробітної плати. На їх суми
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що відображено у
вищенаведеній довідці форми 5-1, наявній
в матеріалах справи.

Отже,суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватися в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Колегією суддів не приймаються до
уваги доводи, наведені апелянтом , що
відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Тому, оскільки про порушення свого
права позивачка дізналася із
письмового повідомлення відповідача
від 4 липня 2014 року, яким їй було
відмовлено у здійсненні розрахунку
пенсії, перебіг процесуального строку
розпочався саме із цієї дати.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час апеляційної
розгляду, а відтак відсутні підстави
для її задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду у Деражнянському
районі Хмельницької області, - залишити
без задоволення, а постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 23 липня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді
Боровицький Олександр Андрійович

Сушко Олег Олександрович