Справа № 2а-10636/11/1370
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/49746/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Винокурова К.С., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Львівської
митниці, Головного управління
Державного казначейства (далі - ГУДК)
України у Львівській області про
скасування наказу про звільнення з
посади, поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення вихідної допомоги і
моральної шкоди, за касаційною скаргою
Львівської митниці на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2012
року, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся в
суд із адміністративним позовом до
Львівської митниці, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог
від 22 вересня 2011 року та від 6 жовтня 2011
року, просить: 1) скасувати накази
Львівської митниці № 591-к від 17 червня
2010 року та № 951-к від 13 жовтня 2010 року в
частині його звільнення з посади
виконуючого обов'язки начальника
відділу митного оформлення № 5 митного
поста «Мостиська»; 2) поновити його на
посаді виконуючого обов'язки
начальника відділу митного оформлення
№ 5 митного поста «Мостиська»; 3)
стягнути з відповідача на його користь
вихідну допомогу у розмірі
середньомісячного заробітку і 5000
гривень моральної шкоди та середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу, починаючи з 13 жовтня 2010 року по
день постановлення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
посилається на те, що з 1993 року він
працює на Львівській митниці. Наказом
Львівської митниці № 591-к від 17 червня
2010 року «По особовому складу митниці»
його було звільнено з посади
виконуючого обов'язки начальника
відділу митного оформлення № 5 митного
поста «Мостиська» Львівської митниці
відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу
законів про працю (далі - КЗпП) України у
зв'язку із скороченням штату посадових
осіб. Наказом Львівської митниці № 951-к
від 13 жовтня 2010 року «Про проведення
розрахунку» датою його звільнення
визначено 13 жовтня 2010 року.
Незаконність такого звільнення, на
думку позивача, полягає в тому, що його
було звільнено під час перебування на
лікуванні, з порушенням вимог статей 40,
42, 43, 492 КЗпП України. Зокрема,
відповідач не попередив його про
звільнення не пізніше як за два місяці
перед звільненням, йому не було
запропоновано іншої посади за
спеціальністю, не було враховано його
переважне право на залишення на роботі
(з врахуванням стажу, кваліфікації і
досвіду роботи, освіти, матеріального і
сімейного становища), звільнення
проведено без згоди профспілкового
органу. Відповідач не повідомив службу
зайнятості про наступне вивільнення
працівників. Також ОСОБА_4 зазначає, що
всупереч вимог статей 44, 116, 117 КЗпП
України при звільненні йому не було
виплачено вихідну допомогу у розмірі
не менше середньомісячного заробітку.
Позивач вважає, що неправомірними
діями відповідача по незаконному
звільненню йому завдано моральну шкоду
на суму

5000 гривень. При поновленні на посаді
позивач ОСОБА_4 просить стягнути із
відповідача середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2011
року до участі у справі в якості
другого відповідача залучено ГУДК
України у Львівській області.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, що при звільненні
позивача з посади відповідачем було
дотримано вимоги статей 40, 42, 492 КЗпП
України та інші вимоги законодавства,
зокрема щодо: попередження про
звільнення за два місяці; пропозицій
іншої роботи; врахування переважного
права залишення на роботі;
повідомлення центру зайнятості про
заплановане звільнення працівників.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2012
року скасовано постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2011 року і прийнято нову
постанову, якою позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
протиправним і скасовано наказ
Львівської митниці № 591-к від 17 червня
2010 року «По особовому складу митниці»
в частині звільнення ОСОБА_4 з посади
виконуючого обов'язки начальника
відділу митного оформлення № 5 митного
поста «Мостиська» Львівської митниці,
і наказ вказаного відповідача № 951-к
від 13 жовтня 2010 року «Про проведення
розрахунку». Поновлено ОСОБА_4 на
державній службі в митних органах
України на посаді виконуючого
обов'язки начальника відділу митного
оформлення № 5 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці з 13
жовтня 2010 року. Стягнуто із Львівської
митниці на користь ОСОБА_4 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 13 жовтня 2010 року по 11 липня 2012
року в розмірі 74912,59 гривень. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи рішення про
часткове задоволення позову,
апеляційний суд виходив з того, що
всупереч вимог частини 1 статті 492 КЗпП
України про наступне вивільнення
позивача за два місяці попереджено не
було, ОСОБА_4 не запропоновано роботу за
спеціальністю, дійшовши висновку, що у
Львівській митниці фактично не
відбулось скорочення чисельності
штату, а відповідно до наказу № 480 від 16
червня 2010 року було лише внесено зміни
до штатного розпису Львівської
митниці.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, представник
Львівської митниці звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, просить скасувати
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2012
року та залишити в силі постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року.

У письмових запереченнях представник
позивача просить касаційну скаргу
представника Львівської митниці
залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанцій - без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Враховуючи те, що сторони у судове
засідання не з'явились, хоча вони були
завчасно належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, то колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування апеляційним судом норм
права в межах касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга представника Львівської
митниці задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом Голови Державної митної служби
(далі - ДМС) України № 1080-к від 15 червня
2010 року «По особовому складу митних
органів» було скасовано наказ ДМС
України № 1031-к від 17 червня 2008 року в
частині припинення перебування на
державній службі та звільнення з
посади виконуючого обов'язки
начальника відділу митного оформлення
№ 5 митного поста «Мостиська»
Львівської митниці ОСОБА_4, позивача
поновлено на вказаній посаді. Наказом
Львівської митниці № 584-к від 16 червня
2010 року «Про оголошення наказу ДМС
України» ОСОБА_4 допущено до виконання
обов'язків за посадою з 16 червня 2010
року.

Наказом Львівської митниці «Про
введення в дію переліку змін до
штатного розпису Львівської митниці на
2010 рік» № 480 від 16 червня 2010 року було
введено в дію з 16 червня 2010 року перелік
змін до штатного розпису Львівської
митниці, яким сім посад спеціалістів
митниці замінено такою ж кількістю
посад прибиральниць. Наказом
начальника Львівської митниці № 591-к
від 17 червня 2010 року «По особовому
складу митниці» у зв'язку із
скороченням штату посадових осіб
позивача звільнено із займаної посади
виконуючого обов'язки начальника
відділу митного оформлення № 5 митного
поста «Мостиська» Львівської митниці
(підпункт 1.6 пункту 1 наказу).

Наказом Львівської митниці № 951-к від 13
жовтня 2010 року «Про проведення
розрахунку» датою фактичного
звільнення позивача визначено 13 жовтня
2010 року у зв'язку із закінченням
терміну тимчасової непрацездатності
ОСОБА_4

За змістом пункту 1 частини 1 статті 40
КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності може
бути розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно частини 2 статті 40 КЗпП України
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

За змістом частин 1-3 статті 492 КЗпП
України про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці. При
вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Матеріалами справи встановлено, що на
виконання вимог частини 1 статті 492 КЗпП
України 17 червня 2010 року Львівською
митницею позивачеві направлено для
ознайомлення наказ ДМС України № 1080-к
від 15 червня 2010 року (про поновлення на
посаді) та повідомлення про наступне
вивільнення. Тобто, повідомлення про
наступне вивільнення та наказ про
звільнення ОСОБА_4 винесено в один день
- 17 червня

2010 року. Також позивачеві було
запропоновано працевлаштування на
посаду прибиральниці.

За змістом підпунктів 11, 13 пункту 9
Положення про ДМС України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 940 від 18 липня 2007
року, Голова Держмитслужби приймає
рішення про утворення, реорганізацію
та ліквідацію регіональних митниць,
митниць, спеціалізованих митних
установ та організацій. Затверджує їх
структуру, чисельність та штатні
розписи. Він самостійно призначає на
посаду та звільняє з посади
працівників Служби, регіональних
митниць, митниць, спеціалізованих
митних установ та організацій і за
погодженням з Міністром фінансів
призначає на посаду та звільняє з
посади керівників регіональних
митниць.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи рішення про
часткове задоволення позову
апеляційний суд правильно врахував
відсутність доказів, що позивачеві
перед звільненням пропонувалась
робота на Львівській митниці з
врахуванням його спеціальності, освіти
та професійних даних, і того, що ОСОБА_4
відмовився від такої роботи, взявши до
уваги, що про наступне вивільнення
позивача попереджено за два місяці не
було, як і те, що у Львівській митниці
фактично не відбулось скорочення
чисельності штату, а відповідно до
наказу № 480 від 16 червня 2010 року було
лише внесено зміни до штатного розпису
цієї митниці.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в
частині визнання протиправними і
скасування наказів про: звільнення
його з посади і проведення розрахунку;
поновлення на раніше займаній посаді
із стягненням з Львівської митниці на
його користь середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, апеляційний
суд дійшов правильного висновку, що
звільнення позивача з посади було
здійснено без законних для цього
підстав і з порушенням законодавства.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
постанова Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2012
року постановлена з додержанням норм
права, а доводи касаційної скарги
висновки суду не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Львівської митниці -
залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Львівської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області про
скасування наказу про звільнення з
посади, поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення вихідної допомоги і
моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Винокуров К.С.

Стародуб О.П.