Справа № 668/7522/14-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 668/7522/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Булах Є.М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Лук'янчук О.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні на ухвалу
Суворовського районного суду м.
Херсона від 05 червня 2014 року за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
до Відділу державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні про визнання дій
державного виконавця протиправними та
скасування постанови про накладання
штрафу,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року Управління Пенсійного
фонду (далі УПФ) України в м. Херсоні
звернулося до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції (далі ВДВС Комсомольського РУЮ)
у м. Херсоні про визнання дій
державного виконавця Савицького Д.П.
протиправними та скасування постанови
від 19 травня 2014 року про накладання
штрафу у розмірі 680 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 05 червня 2014 року позовну
заяву повернуто позивачу та роз'яснено
УПФ України в м. Херсоні його право
звертатися з вказаним позовом до
Херсонського окружного
адміністративного суду.

В апеляційній скарзі УПФ України в
м.Херсоні ставиться питання про
скасування судового рішення, в зв'язку
з тим, що воно постановлено з
порушенням норм права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України в
м.Херсоні, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що, оскільки позивачем
оскаржуються дії та постанова
державного виконавця про накладання
штрафу, то вказана справа предметно
підсудна Херсонському окружному
адміністративному суду.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В апеляційній скарзі УПФ України в
м.Херсоні вказується, що рішення суду
першої інстанції є неправильним,
підлягає скасуванню з поверненням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, оскільки даний спір має бути
розглянутий у Суворовському районному
суді м. Херсона, так як виконавчий лист
№2а-7253 від 31 грудня 2013 року був виданий
саме Суворовським районним судом м.
Херсона.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 18 КАС України визначено
предметну підсудність
адміністративних справ.

Згідно пункту 6 постанови пленуму
Вищого адміністративного суду України
№3 від 13 грудня 2010 року «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» надано роз'яснення, що судам
необхідно враховувати, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, та рішення про поновлення на
роботі. Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.

Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, яка невиконана самостійно
боржником, є підставою для її
примусового виконання.

В цьому ж пункті постанови пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» з посиланням на п.7 ч.2 ст. 17
Закону України «Про виконавче
провадження» зазначається, що
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Також зазначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані.

Крім того, постановою пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» розтлумачено, що до юрисдикції
адміністративних судів належать
справи про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби, прийнятих (вчинених, допущених)
під час примусового виконання постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Частиною 2 ст. 18 КАС України
передбачено, що окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська або Севастопольська
міська рада, їх посадова чи службова
особа, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ з приводу їхніх
рішень, дій чи бездіяльності у справах
про адміністративні проступки та
справ, які підсудні місцевим загальним
судам як адміністративним судам.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач оскаржує дії державного
виконавця Савицького Д.П. та постанову
від 19 травня 2014 року про накладання
штрафу у розмірі 680 грн. за невиконання
УПФ України в м. Херсоні рішення суду в
частині виплати перерахованої пенсії.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що вищевказана постанова
виконавчої служби є окремим її
рішенням про притягнення боржника до
відповідальності, яка передбачена ст. 89
Закону України «Про виконавче
провадження», а тому оскарження такої
постанови повинно здійснюватися в
окружному адміністративному суді, що
було вірно встановлено судом першої
інстанції.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 108 КАС України
позовна заява повертається позивачеві,
якщо справи не підсудна цьому
адміністративному суду.

Отже, виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
повернення адміністративного позову
позивачу у зв'язку з тим, що він був
пред'явлений з порушенням правил
підсудності.

Виходячи з всього вищевказаного,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Херсоні
залишити без задоволення, а ухвалу
Суворовського районного суду м.
Херсона від 05 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
О.В. Лук'янчук

Суддя:
О.В. Яковлєв