Справа № 802/2977/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 вересня 2014 р.
Справа № 802/2977/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного
фонду України в м. Ладижин Вінницької
області

до: державного підприємства "Ензим"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
управління Пенсійного фонду України в
м. Ладижин Вінницької області з
адміністративним позовом до
державного підприємства "Ензим" про
стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
по невідшкодованих фактичних витратах
на виплату та доставку пільгової
пенсії для наукових працівників в
розмірі 909,62 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте надав суду
заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі, про дату, час та місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

З огляду на те, що відповідача
повідомлено належним чином про судові
засідання, його неявка за вказаних
обставин не перешкоджає розгляду
справи.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи, з урахуванням
встановлених обставин, суд дійшов до
висновку про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
дійшов до висновку про задоволення
позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП "Ензим"
зареєстроване виконавчим комітетом
Ладижинської міської ради Вінницької
області 31.12.1997 року, перебуває на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
в м. Ладижин Вінницької області та є
платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

За державним підприємством "Ензим"
рахується заборгованість до
Пенсійного фонду по невідшкодованих
фактичних витратах на виплату
пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 за
період з травня 2014 року по червень 2014
року, що підтверджується розрахунками
суми боргу державного підприємства
"Ензим" по фактичних витратах на
виплату та доставку пільгових пенсій
згідно Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" за
травень-червень 2014 року (а.с. 11, 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003
року (далі - Закон № 1058) законодавство
про пенсійне забезпечення базується
на Конституції України (254к/96-ВР),
складається з Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
(16/98-ВР), цього Закону, закону про
недержавне пенсійне забезпечення,
законів, якими встановлюються умови
пенсійного забезпечення, відмінні
від загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Згідно п. 2 ч. 13 Прикінцевих положень
Закону № 1058 у разі якщо особа має право
на отримання пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" (1977-12) та
цього Закону, призначається одна
пенсія за її вибором. При цьому різниця
між розміром пенсії, на який має право
особа відповідно до зазначеного
Закону, та розміром пенсії із
солідарної системи відповідно до
цього Закону фінансується відповідно
до умов, передбачених Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1977 визначено,
що держава встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників,
які мають необхідний стаж наукової
роботи, пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів. Пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 24 Закону № 1977
різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів - за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів, а також
коштів державного бюджету в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. При цьому за рахунок коштів
державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну
особу 50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом.

Згідно із п. 5 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" (1977-12), та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 р. N 372 розмір витрат на
фінансування різниці у розмірі пенсії
за рахунок коштів державних
небюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації
визначається у розрахунку на рік
органами Пенсійного фонду до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з
дня призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" (1977-12),
про що відповідному підприємству,
установі, організації або закладу
відразу надсилається повідомлення за
зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до
25 числа перераховують органу
Пенсійного фонду за своїм
місцезнаходженням відповідні кошти
для фінансування різниці у розмірі
пенсії, призначеної у минулому та
поточному роках.

Управлінням Пенсійного фонду в м.
Лидижині на адресу відповідача
надсилались повідомлення з
розрахунком фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
які отримані уповноваженою особою
відповідача під розписку (а.с. 8-10), однак
сума заборгованості залишилась не
погашеною.

На момент розгляду справи доказів
сплати вказаної заборгованості до суду
не надходило.

Отже, за несплату фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за державним підприємством "Ензим"
рахується заборгованість в розмірі 909,62
грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги
відповідають дійсним обставинам
справи, заявлена в позові сума
підтверджується належними доказами, а
тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України
передбачено, що у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства
"Ензим" (24321, м. Ладижин, вул.
Хлібозаводська, буд. 2, р/р 260042468 МФО 302247,
) на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Ладижин
(24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул.
Процишина, 91, р/р 0103 в АТ Ощадбанк
м. Вінниця, МФО 302076, )
заборгованість по фактичних витратах
на виплату та доставку пільгової
пенсії в сумі 909,62 грн.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Альчук Максим
Петрович