Справа № 826/8257/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/8162/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Маслія В.І. Мороз
Л.Л.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Міжнародної благодійної
організації "Екологія-Право-Людина" на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.08.2013р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013р. у
справі № 826/8257/13-а за позовом
Міжнародної благодійної організації
"Екологія-Право-Людина" до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, третя особа Державне
підприємство «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року Міжнародна благодійна
організація «Екологія-Право-Людина»
звернулася з позовом до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, третя особа - Державне
підприємство «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про:

- визнання протиправними дій
Відповідача під час підготовки проекту
Закону України «Про розміщення,
проектування та будівництво
енергоблоків № 3 і 4 Хмельницької
атомної електричної станції»;

- зобов'язання Відповідача розробити
законопроект «Про внесення змін до
Закону України про розміщення,
проектування та будівництво
енергоблоків № 3 і 4 Хмельницької
атомної електричної станції» для
усунення порушень процедури прийняття
Закону України «Про розміщення,
проектування та будівництво
енергоблоків № 3 і 4 Хмельницької
атомної електричної станції» від 06.09.2012
року № 5217-VI, допущених у зв'язку з
неврахуванням необхідних положень
чинного законодавства під час
розроблення його Законопроекту, а саме:
включити до тексту законопроекту
положення про врахування ймовірності
того, що використання існуючих
будівельних конструкцій для добудови
енергоблоків № 3 і 4 на ХАЕС виявиться
неможливим та передбачити у
Законопроекті альтернативний
майданчик для розміщення енергоблоків
№ 3 і 4 у випадку, якщо використання
існуючих будівельних конструкцій
виявиться неможливим; врахувати
позиції щодо можливості добудови
енергоблоків № 3 і 4 на ХАЕС усіх
органів місцевого самоврядування, що
входять до 30-км зони спостереження
ХАЕС, під час внесення змін до Закону;

- зобов'язання Відповідача
організувати проведення державної
екологічної експертизи ТЕО
будівництва енергоблоків № 3 і 4 ХАЕС та
врахувати її висновки у законопроекті
«Про внесення змін до Закону України
про розміщення, проектування та
будівництво енергоблоків № 3 і 4
Хмельницької атомної електричної
станції»;

- зобов'язання Відповідача провести всі
етапи процедури інформування суміжних
держав про можливий вплив у
транскордонному контексті,
консультацій із суміжними державами та
врахувати у законопроекті «Про
внесення змін до Закону України про
розміщення, проектування та
будівництво енергоблоків № 3 і 4
Хмельницької атомної електричної
станції» результати таких
консультацій;

- зобов'язання Відповідача подати
законопроект «Про внесення змін до
Закону України про розміщення,
проектування та будівництво
енергоблоків № 3 і 4 Хмельницької
атомної електричної станції» до
Верховної ради України для його
розгляду і прийняття. Зобов'язати
відповідача призупинити розробку
проекту будівництва енергоблоків № 3 і
4 на ХАЕС до прийняття Верховною Радою
України змін до Закону України «Про
розміщення, проектування та
будівництво енергоблоків № 3 і 4
Хмельницької атомної електричної
станції».

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.08.2013р., залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.10.2013р., позовну заяву залишено без
розгляду на підставі ст.ст. 99-100 КАС
України, у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду та відсутністю
поважних причин для його поновлення.

Не погоджуючись з ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 13.08.2013р. та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.10.2013р. Міжнародна
благодійна організація
«Екологія-Право-Людина» звернулась з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення норм процесуального
права, просить їх скасувати та
постановити ухвалу про поновлення
пропущеного строку.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач, обґрунтовуючи
дотримання строків звернення до суду,
вказував на те, що з метою отримання
публічної інформації щодо прийнятого
Верховною Радою України 06.09.2012 року
Закону України «Про розміщення,
проектування та будівництво
енергоблоків №3 і №4 Хмельницької
атомної електричної станції» він
звернувся до Верховної Ради України,
яка надала відповідь Позивачу листом
від 04.02.2013 року вх. №30. Тому, на думку МБО
«Екологія-Право-Людина», день
отримання зазначеного листа є початку
перебігу строку позовної давності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто, процесуальний закон пов'язує
початок перебігу строку звернення до
адміністративного суду виключно з
моментом, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися саме про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Зазначене вище
кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 2,
ст. 6 КАС України, з яких випливає, що
захисту підлягають порушені права,
свободи чи інтереси особи.

Як вірно вказали суди попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, зокрема, з листа Департаменту
стратегічної політики, інвестицій та
ядерно-енергетичного комплексу
Міненерговугілля України від 22.02.2012
року №15/33-04/403, отриманого Позивачем
02.03.2012 року (вх. №1076), про можливість
ознайомлення з матеріалами щодо
діяльності зі спорудження
енергоблоків №3 та №4 ХАЕС Позивача
було повідомлено 02.03.2012 року.

Тобто, саме з цього часу позивач був
обізнаний про здійснення заходів щодо
розроблення будівництва нових
енергоблоків № 3 та № 4 Хмельницької
атомної електричної станції та про те,
що Кабінетом Міністрів України
розпорядженням від 21.07.2005 року
зобов'язано Міністерство палива та
енергетики України, правонаступником
якого є Відповідач, разом з ДП
«Енергоатом» забезпечити проведення
обстеження об'єктів, споруд та
обладнання енергоблоків, провести їх
аналіз та підготувати законопроект для
врегулювання питання щодо розміщення,
проектування та будівництво
зазначених енергоблоків.

Крім того, про факт прийняття Закону
України «Про розміщення, проектування
та будівництво енергоблоків №3 і №4
Хмельницької атомної еластичної
станції» від 06.09.2012 року №5217-VI, порядок
подання проекту якого оскаржує
позивач, МБО «Екологія-Право-Людина»
мала дізнатися з моменту офіційного
опублікування в Голосі України від
03.10.2012 року № 185, в Урядовому кур'єрі від
10.10.2012 року № 184, в Офіційному
віснику України від 15.10.2012 року № 76.

Відповідно до п. 4 Порядку офіційного
оприлюднення нормативно-правових
актів та набрання ними чинності,
затвердженого Указом Президента
України від 10.06.1997 року № 503/97,
нормативно-правові акти Верховної Ради
України і Президента України набирають
чинності через десять днів з дня їх
офіційного оприлюднення, якщо інше не
передбачено самими актами, але не
раніше дня їх опублікування в
офіційному друкованому виданні.

Отже, факт офіційного опублікування
нормативно-правового акту свідчить про
можливість його ознайомлення
невизначеним колом осіб. Саме інститут
офіційного опублікування покликаний
забезпечити уникнення випадку
незнання особою певного закону.

З урахуванням наведеного суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку, що в силу положень ст.ст. 99, 103
КАС України строк звернення до
адміністративного суду закінчився у
квітні 2013 року, що є порушенням
встановленого ст. 99 КАС України
шестимісячного строку для звернення до
адміністративного суду, за відсутності
поважних причин для його поновлення.

Таким чином, судова колегія вважає, що
при вирішенні справи судами першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосовані норми процесуального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Міжнародної
благодійної організації
"Екологія-Право-Людина" відхилити, а
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.08.2013р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: