Справа № 554/4730/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 р. Справа №
554/4730/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.,

позивача - ОСОБА_1, першого відповідача -
Мосейчука Т.А., другого відповідача -
Гаркавенка Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Служби безпеки
України, Управління Служби безпеки
України в Полтавській області на
постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 28.05.2014р. по справі №
554/4730/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України ,
Управління Служби безпеки України в
Полтавській області , Головного
управління Державної казначейської
служби України в Полтавській області

про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання прийняти
рішення, вчинити дії та стягнення
одноразової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Служби безпеки України (далі
по тексту - СБУ, перший відповідач),
Управління Служби безпеки України у
Полтавській області (далі по тексту -
УСБУ в Полтавській області, другий
відповідач), в якому просив суд :

1.Визнати протиправною бездіяльність
Служби безпеки України щодо
неприйняття у термін, встановлений
Порядком та умовами призначення і
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) чи
інвалідності військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 р. N 499, рішення про
призначення позивачеві одноразової
грошової допомоги, передбаченої
статтею 16 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей».

2.Зобов'язати Службу безпеки України
прийняти рішення про призначення
позивачеві і одноразової грошової
допомоги, передбаченої статтею 16
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», в сумі 203080.80 грн. та
надіслати його до Управління Служби
безпеки України в Полтавській області.

3.Зобов'язати Управління Служби безпеки
України в Полтавській області видати
наказ про виплату позивачеві
одноразової грошової допомоги,
передбаченої статтею 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», в сумі 203080.80 грн.

4.Стягнути з Управління Служби безпеки
України в Полтавській області на
користь позивача одноразову грошову
допомогу, передбачену статтею 16 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», в сумі 203080.80 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 22.04.2014 року по справі №
554/4730/14-а залучено до участі у справі в
якості відповідача Головне управління
Державної Казначейської служби
України у Полтавській області (далі
по тексту - ГУДКСУ в Полтавській
області).

Постановою Октябрського
районного суду м. Полтави від 28.05.2014
року по справі № 554/4730/14-а позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Служби безпеки України щодо
неприйняття у термін, встановлений
Порядком та умовами призначення і
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) чи
інвалідності військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499, рішення про
призначення позивачу одноразової
грошової допомоги, передбаченої
статтею 16 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей».

Зобов'язано Службу безпеки України
прийняти рішення про призначення
позивачу ОСОБА_1 одноразової грошової
допомоги передбаченої статтею 16 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» в сумі 203080,80 грн. та надіслати
його до Управління Служби безпеки
України в Полтавській області.

Зобов'язано Управління Служби безпеки
України в Полтавській області видати
наказ про виплату позивачу ОСОБА_1
одноразової грошової допомоги,
передбаченої статтею 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» сумі 203080,80 грн.

Стягнуто з Управління Служби безпеки
України в Полтавській області на
користь ОСОБА_1 одноразову грошову
допомогу, передбачену статтею 16 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» сумі 203080,80 грн.

Перший відповідач, не погодившись із
вказаною постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
постанову Октябрського районного суду
міста Полтави від 28 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Служби безпеки України,
Управління СБ України в Полтавській
області, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Полтавській області про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання прийняти рішення, вчинити
дії та стягнення одноразової грошової
суми, скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги з посиланням на п. 2 Порядку та
умов призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499, зазначив, що
виплата допомоги по інвалідності
здійснюється в порядку черговості
відповідно до дати подання документів.
Вказує, що існуючі у 2014 році обсяги
цільових асигнувань з державного
бюджету не дозволяють Службі безпеки
України своєчасно здійснювати виплату
одноразової грошової допомоги особам,
які мають на неї право. Крім того,
згідно з положеннями Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів, у тому числі Служба
безпеки України, беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами (стаття 48
Бюджетного кодексу України). Взяття ж
зобов'язань без відповідних бюджетних
асигнувань або з перевищенням
повноважень, встановлених цим Кодексом
та законом про Державний бюджет
України, є порушенням бюджетного
законодавства. Враховуючи
вищенаведене, виплату вказаної
одноразової грошової допомоги ОСОБА_1
можливо провести Управлінням СБ
України в Полтавській області лише при
надходженні з Державного бюджету
України коштів, передбачених для цих
потреб, та у порядку черговості
(відповідно до дати подання
документів). Крім того, виплата
позивачу зазначеної одноразової
грошової допомоги призведе до
недодержання черговості, та як
наслідок до порушення прав інших осіб,
які перебувають на черзі раніше
позивача, оскільки у них виникло право
на отримання одноразової грошової
допомоги раніше останнього.

Представник першого відповідача в
судовому засіданні вимоги апеляційних
скарг підтримав з підстав, викладених в
останніх, просив суд апеляційної
інстанції постанову Октябрського
районного суду міста Полтави від 28
травня 2014 року у справі № 554/4730/14-а
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 у повному обсязі.

Другий відповідач, не погодившись із
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Октябрського районного суду міста
Полтави від 28 травня 2014 року у справі №
554/4730/14-а скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує, що судом першої
інстанції безпідставно не застосовано
до спірних відносин вимоги п.2 Порядку
та умов призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499, яким
передбачено виплату допомоги по
інвалідності в порядку черговості
відповідно до дати подання документів,
а також норми ст.23 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей", якими встановлено, що пільги,
компенсації та гарантії, передбачені
цим Законом надаються за рахунок і в
межах бюджетних асигнувань на
утримання відповідних бюджетних
установ. Зазначене призвело до
безпідставного задоволення позову
ОСОБА_1, у зв'язку з чим оскаржувана
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню.

Представник другого відповідача в
судовому засіданні вимоги апеляційних
скарг підтримав з підстав, викладених в
останніх, просив суд апеляційної
інстанції постанову Октябрського
районного суду міста Полтави від 28
травня 2014 року у справі № 554/4730/14-а
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач в надісланих до суду письмових
запереченнях та в судовому засіданні
просив суд апеляційної інстанції
вимоги апеляційних скарг залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін.
Зазначив, що доводи першого та другого
відповідачів про неможливість
своєчасної виплати позивачеві
допомоги по інвалідності з підстав
відсутності відповідних бюджетних
надходжень не заслуговують на увагу,
оскільки не підкріплені жодними
доказами. Крім того, вказує, що
посилання відповідачів в апеляційних
скаргах на частину 2 статті 23 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» на те, що пільги, компенсації
та гарантії, передбачені цим Законом
надаються за рахунок і в межах
бюджетних асигнувань на утримання
відповідних бюджетних установ (зі
змінами, внесеними Законом України від
28.12.2007 р. N 107-VI), є безпідставними,
оскільки вказана норма Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. N 10-рп/2008 визнана неконституційною.
Стверджує про необґрунтованість
доводів апеляційних скарг щодо
порушення судом першої інстанції
пункту 2 Порядку призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499, в частині
недотримання черговості виплати
одноразової грошової допомоги,
оскільки ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не вирішував питання про
виплату позивачеві одноразової
грошової допомоги в позачерговому
порядку. З огляду на викладене, вважає
постанову суду першої інстанції такою,
що прийнята з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
та не вбачає підстав для її скасування.

Представник відповідача ГУДКСУ в
Полтавській області в судове засідання
не прибув, ГУДКСУ в Полтавській області
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлене належним чином, в
надісланому до суду письмовому
клопотанні просило розглянути справу
без участі свого представника.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача,
представників першого та другого
відповідачів, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 15 липня 1995 року по 04 листопада
2013 року проходив військову службу в
органах Служби безпеки України.

Наказом начальника Управління Служби
безпеки України в Полтавській області
від 04 листопада 2013 року № 325-ос ОСОБА_1
виключено із списків особового складу
Управління, як звільненого з
військової служби в органах Служби
безпеки України наказом Голови Служби
безпеки України від 11 жовтня 2013 № 1202-ос
за підпунктом «а» пункту 61 та
підпунктом «б» пункту 63 Положення про
проходження військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України, затвердженого Указом
Президента України від 27 грудня 2007 року
№ 1262/2007 (а.с.5-6).

Відповідно до рішення МСЕК від 30 грудня
2013 року позивачеві встановлена 2-га
група інвалідності з 24 грудня 2013 року,
захворювання пов'язане з проходженням
військової служби, про що свідчить
наявна в матеріалах справи копія
довідки МСЕК серії 10 ААА № 195916 (а.с.7).

30 грудня 2013 року позивач подав до
Управління Служби безпеки України в
Полтавській області документи,
необхідні для вирішення питання про
призначення та виплату одноразової
грошової допомоги відповідно до ст. 16
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».

Листом Управління Служби безпеки
України у Полтавській області від 16
січня 2014 року позивачу повідомлено про
те, що 10 січня 2014 року висновок щодо
можливості виплати одноразової
грошової допомоги направлено на
затвердження до
Фінансово-економічного управління
Служби безпеки України. Крім того, у
вказаному листі зазначено, що після
повернення з ФЕУ Служби безпеки
України затвердженого висновку та при
надходженні коштів з Центрального
Управління Служби безпеки України,
позивача буде повідомлено додатково (а
с.8).

05 березня 2014 року позивач звернувся з
листом до Служби безпеки України, як
головного розпорядника коштів, з
проханням повідомити про прийняте
рішення (а с.9).

У відповідь на вищевказане звернення
листом від 04 квітня 2014 року позивачу
повідомлено про те, що він набув право
на отримання одноразової грошової
допомоги, передбаченої ст. 16 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» та постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2008 року
№ 499. Додатково повідомлено, що виплата
допомоги здійснюється в порядку
черговості відповідно до дати подання
документів, позивача взято на облік 30
грудня 2013 року (а.с.47).

У зв'язку з невиплатою допомоги по
інвалідності у строк, встановлений
Порядком та умовами призначення і
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) чи
інвалідності військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499, ОСОБА_1
звернувся до суду з даним позовом про
оскарження бездіяльності першого та
другого відповідачів, зобов'язання СБУ
винести наказ про призначення позивачу
вищевказаної допомоги, зобов'язання
УСБУ в Полтавській області прийняти
рішення про виплату цієї допомоги та
стягнення останньої на користь ОСОБА_1
з УСБУ в Полтавській області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» у разі поранення (контузії,
травми або каліцтва), заподіяного
військовослужбовцю під час виконання
ним обов'язків військової служби, а
також інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення із служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та умовах визначених
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 29 Закону України «Про Службу
безпеки України» від 25 березня 1992 року
№ 2229-ХІІ передбачено, що у разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва) заподіяної
військовослужбовцю Служби безпеки
України під час виконання ним
обов'язків військової служби, а також
інвалідності, що настала в період
проходження служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби, пов'язаного
з виконанням службових обов'язків,
залежно від ступеня втрати
працездатності йому виплачується
одноразова грошова допомога у розмірі
до п'ятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про
Службу безпеки України» форми та
розміри грошового забезпечення
військовослужбовців Служби безпеки
України встановлюються законодавством
і повинні забезпечувати достатні
матеріальні умови для комплектування
Служби безпеки України якісним складом
військовослужбовців, враховуючи
характер, умови роботи, стимулювати
досягнення високих результатів у
службовій діяльності умови та оплата
праці працівників Служби безпеки
України визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Порядок та умови призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499 (далі - Порядок
№ 499).

У відповідності до пп.2 п. 2 Порядку № 499
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової служби)
у разі настання інвалідності в період
проходження військової служби та
особам, звільненим з військової служби,
у разі настання інвалідності не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення з такої служби чи після
закінчення зазначеного строку, але
внаслідок захворювання або нещасного
випадку, що мали місце в період її
проходження, виплачується одноразова
грошова допомога у розмірі: 24-місячного
грошового забезпечення - інвалідам II
групи.

Як встановлено пунктом 3 Порядку № 499,
особи, яким виплачується одноразова
грошова допомога у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва) чи в
разі настання інвалідності, подають за
місцем проходження служби (зборів) або
до військкомату (далі - уповноважений
орган) такі документи: заяву про
виплату одноразової грошової допомоги
у зв'язку з пораненням (контузією,
травмою або каліцтвом) чи настанням
інвалідності; довідку
медико-соціальної експертної комісії
про встановлення відсотка втрати
працездатності та рішення відповідної
військово-медичної установи щодо
визнання поранення (контузії, травми
або каліцтва); копію документа, що
свідчить про причини та обставини
поранення (контузії, травми або
каліцтва), зокрема про те, що воно не
пов'язане з вчиненням особою злочину чи
адміністративного правопорушення або
не є наслідком вчинення нею дій у стані
алкогольного, наркотичного чи
токсичного сп'яніння або навмисного
заподіяння собі тілесного ушкодження;
довідку медико-соціальної експертної
комісії про встановлення групи
інвалідності; копію сторінок паспорта
з даними про прізвище, ім'я та по
батькові і місце реєстрації; копію
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера.

Відповідно до п.7 Порядку № 499 керівник
уповноваженого органу подає в 15-денний
строк з дня реєстрації документів
головному розпорядникові бюджетних
коштів висновок щодо можливості
виплати одноразової грошової допомоги,
до якого додаються документи,
зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у
місячний строк після надходження
зазначених документів на їх підставі
рішення про призначення одноразової
грошової допомоги і надсилає його
разом з документами уповноваженому
органові для видання наказу про
виплату такої допомоги особам, які
звернулися за нею, або в разі відмови
для письмового повідомлення заявника
із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога
виплачується особі шляхом її
перерахування уповноваженим органом
на рахунок в установі банку, зазначений
одержувачем виплати, або через касу
уповноваженого органу.

Пунктом 9 Порядку визначено, що виплата
одноразової грошової допомоги
здійснюється у разі смерті (загибелі)
військовослужбовців, які на день
загибелі (смерті) займали посади в
державних органах, установах і
організаціях із залишенням на
військовій службі, - членам сім'ї,
батькам та утриманцям, а у разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва) - військовослужбовцям, які
проходять військову службу на цих
посадах, та особам, звільненим з
військової служби безпосередньо з цих
посад, за рахунок коштів органів, з яких
вони були відряджені.

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечується першим та другим
відповідачами по справі, що ОСОБА_1 при
зверненні до УСБУ в Полтавській
області 30.12.2013 року було подано
документи, необхідні для призначення
йому допомоги по інвалідності, що
настала внаслідок проходження ним
військової служби.

Враховуючи викладене, беручи до уваги,
що відповідачами не заперечується
зв'язок встановленої позивачеві
інвалідності із проходженням ним
військової служби в УСБУ в Полтавській
області, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у ОСОБА_1 права на отримання
допомоги по інвалідності у розмірі 24
місячного грошового забезпечення.

Як свідчать матеріали справи, на день
звільнення позивача з органів Служби
безпеки України розмір його грошового
забезпечення складав 8461,70 грн., що
підтверджується довідкою № 66/21/7/К-9/281 /35
від 14 березня 2014 року (а с. 10).

Отже, розмір одноразової грошової
допомоги, належної йому до виплати,
становить 203080,80 грн.

При цьому, першим відповідачем не
надано до матеріалів справи доказів
прийняття рішення за висновком УСБУ в
Полтавській області про призначення
ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги і
надіслання його разом з відповідними
документами уповноваженому органові
(другому відповідачеві) для видання
наказу про виплату такої допомоги
ОСОБА_1, або в разі відмови - для
письмового повідомлення заявника із
зазначенням мотивів відмови, а другим
відповідачем - доказів видання наказу
про виплату позивачеві допомоги.

Отже, першим та другим відповідачами не
доведено належного виконання у спірних
відносинах обов'язків, покладених на
них Порядком № 499.

У зв'язку з невиплатою відповідачами
допомоги по інвалідності ОСОБА_1
протягом строку, встановленого
Порядком № 499, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про зобов'язання СБУ
прийняти рішення про призначення
позивачеві одноразової грошової
допомоги, передбаченої статтею 16
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» та надіслати його
до УСБУ в Полтавській області.

Посилання першого та другого
відповідачів в апеляційних скаргах на
норми ч.2 ст.23 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей
про те, що пільги, компенсації та
гарантії, передбачені цим Законом
надаються за рахунок і в межах
бюджетних асигнувань на утримання
відповідних бюджетних установ (зі
змінами, внесеними Законом України від
28.12.2007 р. N 107-VI), є безпідставними,
оскільки вказана норма Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. N 10-рп/2008 визнана неконституційною.

Доводи апеляційних скарги про
відсутність у Служби Безпеки України
відповідних бюджетних асигнувань для
виплати допомоги по інвалідності
колегією суддів не беруться до уваги,
оскільки частиною 1 статті 64
Конституції України встановлено, що
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до ч.3 ст. 8 Конституції
України норми останньої є нормами
прямої дії. Звернення до суду для
захисту конституційних прав і свобод
людини і громадянина безпосередньо на
підставі Конституції України
гарантується.

Отже, відсутність бюджетних надходжень
не може бути підставою для порушення
прав громадян на соціальний захист, в
тому числі й на отримання одноразової
грошової допомоги по інвалідності,
нарахування та виплата якої прямо
передбачені законом. Реалізація особою
права, що в'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань не
повинно прийматися до уваги.

Колегія суддів звертає увагу на
приписи ч.2 ст.8 КАС України, яка
зобов'язує суд застосовувати принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського суду з
прав людини.

В своєму рішенні "Кечко проти України"
Суд констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо відсутності бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Разом з тим, колегія суддів вказує, що
згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Так, відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, яка була
викладена у постанові від 28.10.2008 року,
прийнятій у справі за позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації, Обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення сум
виплат, передбачених Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". У цій
постанові Верховний Суд України, серед
іншого, зазначив, що відповідно до
статей 21, 105, 162 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини, суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідачів здійснити
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що належним
способом захисту прав позивача у
спірних відносинах є не зобов'язання
УСБУ в Полтавській області видати
наказ про виплату ОСОБА_1 одноразової
грошової допомоги в сумі 203080,80 грн. та
стягнення з УСБУ в Полтавській області
на користь позивача вказаної допомоги,
а зобов'язання УСБУ в Полтавській
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
одноразову грошову допомогу,
передбачену статтею 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», виходячи з розміру грошового
забезпечення, вказаного у довідці
Управління Служби Безпеки України в
Полтавській області № 66/21/7/К-9/281/35 від
14.03.2014 року.

Згідно зі ст.201 Кодексу
адміністративного судочинства України
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права, та вирішення не
всіх позовних вимог або питань є
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції.

Беручи до уваги, що судом першої
інстанції зроблено вірний висновок про
наявність у позивача права на виплату
УСБУ в Полтавській області одноразової
грошової допомоги по інвалідності в
розмірі, передбаченому статтею 16
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», однак, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова суду першої інстанції
підлягає зміні шляхом заміни абзаців
четвертого та п'ятого резолютивної
частини постанови абзацом четвертим в
наступній редакції:

«Зобов'язати Управління Служби Безпеки
України в Полтавській області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
одноразову грошову допомогу,
передбачену статтею 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», виходячи з розміру грошового
забезпечення, вказаного у довідці
Управління Служби Безпеки України в
Полтавській області № 66/21/7/К-9/281/35 від
14.03.2014 року».

Доводи апеляційних скарг висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Служби безпеки
України, Управління Служби безпеки
України в Полтавській області залишити
без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 28.05.2014р. по справі №
554/4730/14-а змінити.

Замінити абзаци четвертий та п'ятий
резолютивної частини постанови
Октябрського районного суду м. Полтави
від 28.05.2014р. по справі № 554/4730/14-а абзацом
четвертим в наступній редакції:

«Зобов'язати Управління Служби Безпеки
України в Полтавській області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
одноразову грошову допомогу,
передбачену статтею 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», виходячи з розміру грошового
забезпечення, вказаного у довідці
Управління Служби Безпеки України в
Полтавській області № 66/21/7/К-9/281/35 від
14.03.2014 року».

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 16.09.2014 р.