Справа № 826/2557/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2557/14
інстанції:Амельохін В.В.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
11 вересня 2014 року
Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
Головуючого судді
Суддів:
розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будспецсервіс" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будспецсервіс"
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - ДПІ у Печерському районі)
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.09.2013 р.
Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
березня 2014 року позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
На вказану постанову ДПІ у
Печерському районі подала апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.
Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.
Відповідно до матеріалів справи,
ДПІ у Печерському районі проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Будспецсервіс» з питань
правомірності нарахування суми
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
липень 2013 року, за результатами якої
складено акт перевірки від 11.09.2013 р.
№17/26-55/15-02/3255547.
Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем п. 200.4, 200.14 ст. 200
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми бюджетного
відшкодування за лютий 2013 року на суму 4
689 167,00 грн., за березень 2013 року в
розмірі 5 533 019,00 грн., за квітень 2013 року
в розмірі 4 161 866,00 грн., липень 2013 року - 1
На підставі акту перевірки
відповідачем 23.09.2013 р. прийнято
податкове повідомлення-рішення
бюджетного відшкодування з ПДВ на 15 763
652,00 грн., а саме: за лютий 2012 року в
розмірі 4689167,00 грн., березень 2013 року -
5533019,00 грн., квітень 2013 року - 4161866,00 грн.,
липень 2013 року - 1379600,00 грн.
Відповідно пп. а п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Згідно п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 цього
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.
Статтею 200 Податкового кодексу
України передбачений порядок
визначення суми податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або відшкодуванню з
Державного бюджету України (бюджетному
відшкодуванню), та строки проведення
Відповідно до пункту 200.1
зазначеної статті Кодексу сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
Пунктом 200.2 статті 200 цього
Кодексу визначено, що при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
Згідно п. 200.3 ст. 200 цього Кодексу
при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.
Пунктом 200.4 цієї статті Кодексу
встановлено, що якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
Відповідно до п. 200.6 ст. 200
Податкового кодексу України платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Згідно пункту 200.7 статті 200 цього
Кодексу платник податку, який має право
на отримання бюджетного відшкодування
та прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Наказом Міністерства фінансів
України від 25.11.2011 р. №1492,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2011 р. за №1490/20228
затверджено Порядок заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість (далі - Порядок №1492).

Пунктами 4.6.3, 4.6.4 цього Порядку
встановлено, що якщо за результатами
поточного звітного (податкового)
періоду платником податку визначено
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту (заповнено рядок 19
декларації), така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди з
податку на додану вартість, у тому
числі розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (що значиться на
особовому рахунку платника на перше
число звітного (податкового) періоду
(відображається у рядку 20.1 декларації)),
а решта зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).Якщо в
наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), подається (Д2) (додаток 2).

Платники, які відповідно до
статті 200 Податкового кодексу України
мають право на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість та
заповнили рядок 22 декларації,
здійснюють розрахунок бюджетного
відшкодування та подають (Д3) (додаток 3).

З наведених законодавчих норм
вбачається, що платник податків має
право на бюджетне відшкодування
стосовно тієї суми податку на додану
вартість, яку він фактично сплатив
постачальникам товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді. При
цьому, законодавством не обмежено
термін «попередній період» лише тим
періодом, який безпосередньо передує
звітному періоду, а тому будь-який
період, який передує звітному, є
попереднім по відношенню до звітного
періоду.

Отже, попереднім податковим
періодом може бути будь - який
податковий період, який передує
звітному, а тому визначення суми
податку на додану вартість, що
підлягають бюджетному відшкодуванню,
може здійснюватися за будь - який
попередній податковий період, а не лише
за період, який передував звітному, як
вважає орган державної податкової
служби.

Прийняття рішення про повернення
(виплату) суми бюджетного
відшкодування або про зарахування суми
бюджетного відшкодування у зменшення
податкових зобов'язань з цього податку
наступних податкових періодів є правом
платника податків, наданим йому
Податковим кодексом України, а не
обов'язком, і платник податків
законодавчо не обмежений строком
використання такого права.

Чинне на момент виникнення
спірних правовідносин законодавство
не обмежувало право платника податку
заявити до повернення суму бюджетного
відшкодування часовими межами певного
податкового періоду, та не ставить
право платника податку на отримання
податкової вигоди в залежність від
того, в якому звітному податковому
періоді у платника виникло право на
податковий кредит у розмірі суми
бюджетної заборгованості.

Факт того, що у позивача виникло
право на бюджетне відшкодування
від'ємного значення з податку на додану
вартість, а саме: жовтень 2010 року - 1 251
972,00 грн., листопад 2012 року - 6 616 163,00 грн.,
грудень 2012 року - 888 009,00 грн., січень 2013
року - 4 689 167,00 грн., лютий 2013 року - 5 533 019,00
грн., березень 2013 року - 4 161 866,00 грн.,
червень 2013 року - 1 379 600,00 грн. сторонами
не заперечується.

Разом з тим, згідно наказу
Державної податкової адміністрації
України від 25.01.2011 р. №41 «Про
затвердження форм та порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» рядок 23.2 призначено для
відображення бюджетного
відшкодування, яке надалі зменшуватиме
податкові зобов'язання (податок, що
підлягає сплаті) наступних періодів, а
рядок 24 призначено для відображення
залишку від'ємного значення, що не
потрапив під відшкодування (платник
ПДВ має від'ємне значення, але не
сплатив суму ПДВ постачальнику;
платник ПДВ не має права на
відшкодування, оскільки підпадає під
обмежувальні критерії п. 200.5 ПКУ), що йде
в податковий кредит наступного
періоду.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що декларування суми
від'ємного значення ПДВ в рядку 24 є
правом, а не обов'язком платника
податків, а тому прийняття
відповідачем податкового повідомлення
- рішення від 23.09.2013 р. № є
необґрунтованим, а тому підлягає
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову, а тому апеляційну
скаргу ДПІ у Печерському районі
необхідно залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 березня 2014 року - без
змін, оскільки вона ухвалена з
дотриманням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Повнний текст ухвали
складено 12.09.2014 р.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.