Справа № 872/8982/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"01" липня 2014 р. справа № 0427/10307/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області

на ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27.02.2013 р. у справі № 0427/10307/12
за поданням державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області

про зміну способу та порядку виконання
рішення у справі

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У липні 2009 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача по відмові в перерахунку
розміру щомісячної державної і
додаткової пенсії, як інваліду 2 групи,
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і призначити державну
пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком відповідно до ст.54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а також додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як інваліду 2 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
з 1 липня 2006 року;

- зобов'язати відповідача здійснити
виплату недоплаченої пенсії за період
з 1 липня 2006 року по день початку
виконання рішення суду з урахуванням
раніше виплаченої.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 березня 2011 року позов
задоволено:

- визнано протиправними дії
відповідача в частині відмови позивачу
в перерахунку розміру щомісячної
державної та додаткової пенсії як
інваліду, постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи;

- зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок і призначити позивачу
пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

починаючи з 01 липня 2006 року, з
урахуванням вимог частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
врахування", відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом;

- зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок і призначити позивачу
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інваліду 2 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком,
починаючі з 01 липня 2006 року, з
урахуванням вимог частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом;

- зобов'язано відповідача здійснити
виплату позивачу недоплаченої
державної та додаткової пенсії за
період з 01 липня 2006 року з урахуванням
раніше сплачених сум.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18.04.2012 року задоволено
подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області та замінено
сторону виконавчого провадження за
постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 березня 2011 року -
боржника, з управління Пенсійного
фонду України в Новомосковському
районі Дніпропетровській області на
управління Пенсійного фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровській області.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27.02.2013 року задоволено
подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну
способу та порядку виконання рішення, а
саме:

- змінено спосіб і порядок виконання
судового рішення за постановою
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 24
березня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
новомосковському районі
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними,
призначення, перерахунок пенсії;

- стягнуто з управління Пенсійного
Фонду України в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_1 недоплачену державну та
додаткову пенсію за період з 01 липня 2006
року з урахуванням раніше виплачених
сум в розмірі 251432,83 грн.

Не погодившись з ухвалою суду від 27.02.2013
року, управління Пенсійного Фонду
України в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області оскаржило
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та ухвалити нову - про
відмову позивачу у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Представник заявника апеляційної
скарги вимоги апеляційної скарги
підтримав.

Державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області належним
чином повідомлявся про дату, час та
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився, що не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що під час
виконавчого провадження з виконання
виконавчого документа за постановою
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 24
березня 2011 року боржник листом від
24.02.2012 року повідомив державного
виконавця, що сума доплати з 01.07.2006 року
по 31.08.2011 року в розмірі 251 432,83 грн. не
виплачена та не може бути виплачена у
зв'язку з відсутністю бюджетного
фінансування.

У зв'язку з наведеним, державний
виконавець, посилаючись на вимоги ст. 36
Закону України «Про виконавче
провадження», просив суд вирішити
питання про заміну способу та порядку
виконання рішення суду, шляхом
стягнення з Управління Пенсійного
Фонду України в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_1 недоплачену державну та
додаткову пенсію за період з 01 липня 2006
року з урахуванням раніше виплачених
сум в розмірі 251 432,83 грн.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27.02.2013 року подання
державного виконавця задоволено.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність задоволення подання
державного виконавця з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 березня 2011 року
відповідчем виконано частково, а саме:
здійснено перерахунок пенсій позивачу,
у вересні та жовтні нараховано та
виплачено позивачу пенсію в сумі 6685
грн. Також відповідач визначив суму
доплати за період з 01.07.2006 року по 31.08.2011
року в розмірі 251432 грн., проте у зв'язку
з відсутністю бюджетного фінансування
відповідач позбавлений можливості
виплатити вказану суму.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
судових рішень та виконавчих
документів, за якими боржником є
державні органи, державні
підприємства. Установи, організації,
юридичні особи, примусова реалізація
майна яких забороняється відповідно до
законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про державні
гарантії щодо виконання судових
рішень» визначено, що виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Постанова Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 березня 2011 року є
рішенням зобов'язального характеру, що
унеможливлює її виконання в порядку,
передбаченому Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень». Така обставина є
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

В даному випадку зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі
проти Італії» зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
суд першої інстанцій, що для
забезпечення виконання постанови
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 24
березня 2011 року необхідно задовольнити
подання державного виконавця та
змінити спосіб і порядок виконання
рішення шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому ухвалу слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області
залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27.02.2013 р. у справі № 0427/10307/12
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун