Справа № 161/9666/14-а 2-а/161/439/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року Справа № 876/6974/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 26 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії,-

в с
т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області провести
перерахунок та виплату пенсії з
врахуванням сум матеріальної допомоги
з дня призначення пенсії та
виплачувати в подальшому перераховану
пенсію.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 26 червня 2014
року позов було задоволено частково.
Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області стосовно не
включення ОСОБА_1 до складових
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутових питань.
Зобов`язано управління фонду України в
м.Луцьку Волинської області здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1
пенсію державного службовця з
урахуванням розміру матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, визначених
у довідці про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» з 04.06.2014 року, з
урахуванням виплачених сум. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати і
ухвалити нову про відмову у
задоволенні позовних вимог. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що для
призначення пенсії позивачці
враховано всі складові заробітної
плати передбачені законодавством.
Оскільки матеріальна допомога не
відноситься до інших надбавок, тому
зараховувати її в суму заробітної
плати для обчислення пенсії у
відповідності до Закону України «Про
державну службу» немає підстав. Крім
того, позивач пропустила шестимісячний
строк звернення до суду.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких мотивів.

Задовольняючи частково
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач,
при призначенні їй пенсії до свого
заробітку для обчислення пенсії мала
право на включення сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань. Зазначені
висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними. Проте, постановляючи
оскаржувану постанову, суд першої
інстанції допустився процесуального
порушення, не застосувавши до позовних
вимог ОСОБА_1 наслідків пропуску строку
звернення до суду із адміністративним
позовом, а безпідставно відмовивши у
вказаних позовних вимогах. Крім того,
суд першої інстанції невірно визначив
дату, з якої позивач має право на
перерахунок пенсії державного
службовця.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що позивачці призначено пенсію,
відповідно до Закону України "Про
державну службу". 04.06.2014 року остання
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області із заявою про перерахунок
пенсії та зарахуванні сум виплаченої
матеріальної допомоги, однак в цьому
листом відповідача від 11.06.2014 року їй
було відмовлено з мотивів, що
матеріальна допомога є одноразовою
виплатою, не враховується в суму
заробітної плати для обчислення пенсії
у відповідності до Закону України «Про
державну службу», тому немає підстав у
перерахунку пенсії

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

З довідки, виданої Головним
управлінням юстиції у Волинській
області 06.03.2014 року вбачається, що за
період з вересня 2010 року по серпень 2012
року позивачка отримувала матеріальну
допомогу на оздоровлення, матеріальну
допомогу для вирішення соціально -
побутових питань. На вказані суми
проведено нарахування та утримання
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога для соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що за
змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України 20
лютого 2012 року у справі № 21-430а11, 14.05.2013
року у справі № 21-125а13, 28.05.2013 року у
справі №21-97а13, в якій визначено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції вірно визнав
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області стосовно не
включення ОСОБА_1 до складових
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутових питань.

Щодо строку з якого слід зобов'язати,
відповідача здійснювати ОСОБА_1
перерахунок пенсії державного
службовця, колегія суддів вважає, що
слід зазначити наступне.

Згідно із ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи, встановлюється шестимісячний
строк, який обчислюється з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Якщо законом
передбачена можливість досудового
порядку вирішення спору і позивач
скористався цим порядком, то для
звернення до адміністративного суду
встановлюється місячний строк, який
обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Враховуючи те, що порушення прав
позивачки носить триваючий характер, і
про порушення такого позивачка повинна
була дізнатися в момент призначення
пенсії, колегія суддів приходить до
висновку, що вимоги ОСОБА_1 слід
задовольнити частково, зобов'язавши
відповідача зробити перерахунок
призначеної пенсії з врахуванням сум
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань в межах загального
шестимісячного строку звернення до
суду та виплатити недоплачену пенсію, в
решті позов щодо даних вимог слід
залишити без розгляду. При цьому
висновки суду першої інстанції про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії з часу звернення до
відповідача та про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
часу звернення із заявою про
проведення перерахунку пенсії, є
неправомірними.

Керуючись ст.ст.160,195,197,198,202,205,206,254 КАС
України, суд,

п о с
т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області задовольнити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 26 червня 2014
року у справі №161/9666/14-а скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області стосовно не
включення ОСОБА_1 до складових
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутових питань.

Зобов`язати управління фонду України в
м.Луцьку Волинської області здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1
пенсію державного службовця з
урахуванням розміру матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, визначених
у довідці про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» з 04.12.2013 року, з
урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
Управління пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області
виплачувати пенсію з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за період з
дня призначення пенсії по 04 грудня 2013
року залишити без розгляду у зв'язку з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула