Справа № 803/2071/13-а
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 р.
Справа № 876/14239/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів -
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма
«Домінанта» на ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2013 року про залишення
позовної заяви без розгляду у справі за
позовом Приватного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма
«Домінанта» до Волинської обласної
державної адміністрації, третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Управління Волинської єпархії
Української Православної Церкви
Київського Патріархату про скасування
розпорядження в частині надання
дозволу взяти на баланс келії
колишнього монастиря бернардинів,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2013 року ПП «Виробничо-комерційна
фірма «Домінанта» звернулося з позовом
до Волинської обласної державної
адміністрації в якому просило
скасувати розпорядження голови
Волинської обласної державної
адміністрації В.Бондаря № 321 від 19.09.2006
року в частині надання дозволу
Волинському єпархіальному управлінню
Української православної церкви -
Київський Патріархат взяти на баланс
келії колишнього монастиря
бернардинів по проспекті Волі, 2 в м.
Луцьку.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року позовну заяву залишено без
розгляду.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що позовна заява подана
з пропуском шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду,
передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України.
Позивач не надав належних доказів
стосовно поважності пропуску строку
звернення до суду.

Не погодившись з вищенаведеною
ухвалою, ПП «Виробничо-комерційна
фірма «Домінанта» подало апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати і направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції виходив з пропущення
позивачем шестимісячного строку
звернення до суду передбаченого ч.2 ст.99
КАС України, а відтак наявності підстав
для залишення адміністративного
позову без розгляду.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який , якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
відповідних дій та підтверджені
належними доказами.

Як встановлено судом першої інстанції,
ПП «ВКФ «Домінанта» звернулося до суду
з адміністративним позовом про
скасування розпорядження №321 від 19.09.2006
року в частині надання дозволу взяти на
баланс келії колишнього монастиря
бернардинів на проспекті Волі, 2 в місті
Луцьку.

Позивач обґрунтовуючи строк звернення
до суду, зазначив, що дізнався про
існування та зміст оскаржуваного
розпорядження 07.07.2013 року із заперечень
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору під
час розгляду у Господарському суді
Волинської області справи №903/481/13.

З наявного в матеріалах справи листа ПП
«ВКФ «Домінанта» №06/08 від 12.08.2008 року
(а.с. 59) вбачається, що позивач на
виконання пункту 3.5 розпорядження
Волинської ОДА №321 від 19.09.2006 року,
12.08.2008 року звертався до начальника
Регіонального відділення фонду
державного майна по Волинській області
із проханням привести у відповідність
до вимог законодавства
охоронно-орендний договір на
використання пам'ятки архітектури -
частини приміщень келії монастиря
бернардинів на проспекті Волі, 2 в місті
Луцьку шляхом укладання додаткового
договору.

Крім цього, в ухвалі Господарського
суду Волинської області від 25.12.2012 року,
прийнятої в зв'язку з розглядом справи
№5004/1344/12, у якій однією із сторін було
ПП «ВКФ «Домінанта» (а.с. 45-54), суд
посилається на розпорядження голови
Волинської ОДА №321 від 19.09.2006 року, яким
дозволено Волинському єпархіальному
управлінню Української православної
церкви Київського патріархату взяти на
баланс комплекс Свято-Троїцького
кафедрального собору м. Луцька, в тому
числі келії колишнього монастиря
бернардинів у місті Луцьку на
проспекті Волі, 2.

Згідно листів №04/06 від 08.06.2012 року та
№04/06 від 13.06.2012 року (а.с. 18-19) ПП «ВКФ
«Домінанта» зверталося до Управління
Волинської єпархії УПЦ КП, як до
балансоутримувача приміщень монастиря
бернардинів у місті Луцьку по
проспекті Волі, 2, з проханням надати
згідно переліку документи та згоду на
продовження договору оренди
державного майна.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що твердження позивача про те, що
строк звернення до суду необхідно
рахувати з 07.07.2013 року, а саме з дня, коли
позивач дізнався про наявність рішення
(правового акту індивідуальної дії),
отримавши його копію, не слід брати до
уваги, оскільки підприємством не
наведено обставин, які свідчили б про
існування перешкод чи неможливість
ознайомитись із оскаржуваним рішенням,
отримати його копію та звернутися до
суду за захистом порушених внаслідок
прийняття оскаржуваного рішення прав з
моменту коли позивачу стало відомо про
обставини існування даного рішення та
настання фактичних наслідків
оскаржуваного рішення для позивача.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду, колегія суддів також
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позивачем
пропущений шестимісячний строк
звернення до суду, встановлений ч.2 ст. 99
КАС України, та немає підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Згідно зі ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Виробничо-комерційна
фірма «Домінанта» залишити без
задоволення, а ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2013 року про залишення
позовної заяви без розгляду у справі №
803/2071/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
О.Б.Заверуха

Судді
О.М. Гінда

В.В. Ніколін