Справа № 819/1970/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
Справа № 876/11725/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового
засідання: Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Кременецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 р. по
справі за позовом Дочірнього
підприємства "Тернопільський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
до Кременецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

08.08.2013 року позивач - Дочірнє
підприємство «Тернопільський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» (надалі - ДП «Тернопільський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України»,) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
відповідача - Кременецької міжрайонної
державної податкової інспекції
Тернопільської області Державної
податкової служби (надалі - Кременецька
МДПІ Тернопільської області ДПС) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 18
червня 2013 року № .

Ухвалою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року допущено заміну первинного
відповідача Кременецьку МДПІ
Тернопільської області ДПС
правонаступником Кременецькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
(надалі - Кременецька ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Кременецькою МДПІ Тернопільської
області ДПС проведено позапланову
виїзну перевірку філії «Кременецька
дорожня експлуатаційна дільниця» ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 квітня 2012
року по 31 грудня 2012 року, валютного та
іншого законодавства період з 01 квітня
2012 року по 31 грудня 2012 року, про що
складено акт від 30 травня 2013 року №
185/2200/33680403.

Не врахувавши заперечення платника
податків на акт перевірки, 18 червня 2013
року Кременецькою МДПІ Тернопільської
області ДПС прийняте податкове
повідомлення-рішення № , яким
філії «Кременецька дорожня
експлуатаційна дільниця» ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами, із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати, на суму 20041 грн. 49 коп.,
у тому числі за штрафними (фінансовими)
санкціями - 20041 грн. 49 коп. Позивач
вважає таке податкове
повідомлення-рішення необґрунтованим
та незаконним з таких підстав.

Так, позивач зазначає, що перевіркою
встановлено несвоєчасне перерахування
філією «Кременецька дорожня
експлуатаційна дільниця» ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб. У зв'язку з цим порушенням
контролюючим органом застосовано до
платника податків штрафні санкції на
підставі пункту 127.1 статті 127
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України) у розмірі 25 відсотків суми
податку, що підлягав сплаті до бюджету.

Позивач вважає, що відповідальність
згідно зі статтею 127 ПК України настає у
разі ненарахування, неутримання та/або
несплати (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків. У спірному ж
випадку мало місце порушення щодо
несвоєчасного перерахування суми
узгодженого грошового зобов'язання
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету, який нараховано своєчасно і
правильно та включено у податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків і сум утриманих з них податку
(форма 1 ДФ). При цьому перевіркою не
встановлено фактів недостовірного
обчислення податку на доходи фізичних
осіб чи його неутримання, несплату.

На думку позивача, оскільки філією
«Кременецька дорожня експлуатаційна
дільниця» ДП «Тернопільський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» допущено несвоєчасне
перерахування суми узгодженого
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб, то
відповідальність має визначатись на
підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України
як за порушення правил сплати
(перерахування) податків, а штрафна
санкція - обчислюватись у розмірі 10 або
20 відсотків погашеної суми податкового
боргу в залежності від кількості днів
затримки сплати суми узгодженого
грошового зобов'язання (до 30
календарних днів включно чи більше 30
календарних днів).

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 р.
адміністративний позов задоволено
повністю. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Кременецької
міжрайонної державної податкової
інспекції Тернопільської області
Державної податкової служби від 18
червня 2013 року № .

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідальність за правопорушення,
передбачене статтею 127 ПК України, може
наставати у разі, коли платник
податків, у тому числі податковий
агент, допускає бездіяльність щодо
нарахування, утримання та/або сплати
(перерахування) податків до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника, тобто взагалі відсутній факт
виконання вказаних обов'язків
платником податків (податковим
агентом). В такому випадку контролюючий
орган за результатами перевірки
визначає суму грошового зобов'язання
платнику податків та застосовує штраф
у розмірі 25 відсотків суми податку, що
підлягає нарахуванню та/або сплаті до
бюджету.

У спірному випадку філією «Кременецька
дорожня експлуатаційна дільниця» ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
допущено порушення податкового
законодавства в частині несплати суми
узгодженого грошового зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб у
строки, встановлені ПК України для
місячного податкового періоду, що
відповідає складу правопорушення,
передбаченому статтею 126 ПК України.
Натомість Кременецькою МДПІ
Тернопільської області ДПС при
прийнятті оскаржуваного рішення
визначено розмір штрафу на підставі
статті 127 ПК України, тобто за
ненарахування, неутримання та/або
несплату податку на доходи фізичних
осіб взагалі.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення у
зв'язку з помилковим застосуванням
відповідальності до платника податків
на підставі статті 127 ПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зокрема посилається на
те, що ст. 126 ПК України передбачає
відповідальність платника податків за
несплату узгодженої суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств, а ст. 127 ПК України -
відповідальність платника податків, в
тому числі податкового агента, до або
під час виплати доходу на користь
іншого платника податків - тобто ці дві
норми передбачають відповідальність
за два зовсім різних види податків.

Таким чином, апелянт вважає рішення
суду першої інстанції неправомірним,
оскільки при винесенні рішення суд
посилається на ст. 126 Податкового
кодексу України, яка ніяким чином не
встановлює відповідальність за
правопорушення по перерахуванні
податку з доходів фізичних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, філія «Кременецька дорожня
експлуатаційна дільниця» ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» є
структурним підрозділом юридичної
особи, перебуває на податковому обліку
в Кременецькій ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області, є платником
податку на доходи фізичних осіб,
відокремленому підрозділу надано
повноваження щодо нарахування,
утримання і сплати (перерахування) до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб. Такі обставини підтверджуються
відомостями з акту перевірки від 30
травня 2013 року № 185/2200/33680403 та не
заперечувались сторонами.

Кременецькою МДПІ Тернопільської
області ДПС проведена документальна
позапланова виїзна перевірка філії
«Кременецька дорожня експлуатаційна
дільниця» ДП «Тернопільський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2012
року по 31 грудня 2012 року, результати
якої оформлені актом від 30 травня 2013
року № 185/2200/33680403 (а.с. 8-21).

Перевіркою встановлено, що в порушення
підпунктів 168.1.1, 168.1.2 статті 168 ПК
України платником податків допущено
несвоєчасне перерахування податку на
доходи фізичних осіб у сумі 80165 грн. 95
коп. У зв'язку з цим порушенням філії
нараховано пеню на підставі підпункту
129.1.1 пункту 129.1, пункту 129.4 статті 129 ПК
України у розмірі 307 грн. 83 коп. та на
підставі пункту 127.1 статті 127 ПК України
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію (штраф) у розмірі 20041 грн. 49 коп.
(25 відсотків від 80165 грн. 95 коп.).

Філією «Кременецька дорожня
експлуатаційна дільниця» ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» подано
до контролюючого органу заперечення на
акт перевірки від 10 червня 2013 року,
проте вони не взяті до уваги, оскільки
не спростовували висновків акту
перевірки, як слідує з відповіді на
заперечення Кременецької МДПІ
Тернопільської області ДПС від 14
червня 2013 року (а. с. 22-23).

На підставі акту перевірки від 30 травня
2013 року № 185/2200/33680403 Кременецькою МДПІ
Тернопільської області ДПС 18 червня 2013
року прийняте податкове
повідомлення-рішення № , яким
філії «Кременецька дорожня
експлуатаційна дільниця» ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами, із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати, на суму 20041 грн. 49 коп.,
у тому числі за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 20041 грн. 49 коп. (а.
с. 26). Таке податкове
повідомлення-рішення оскаржене
платником податків у порядку
адміністративного оскарження до
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області, рішенням про
результати розгляду скарги від 22 липня
2013 року № 1971/10/19-00-10-027/233 скаргу платника
залишено без задоволення (а. с. 27-29).

В акті перевірки від 30 травня 2013 року №
185/2200/33680403 наведено таблицю щодо
розрахунку повноти і своєчасності
перерахування до бюджету утриманих сум
податку з доходів фізичних осіб (а. с.
17-18). З даної таблиці вбачається, що
платником податків щомісяця у період з
квітня 2012 року по грудень 2012 року
нараховувався податок на доходи
фізичних осіб, в таблиці відображено
суму нарахованого податку та зазначено
граничний строк сплати податку до
бюджету, а також наведено відомості
щодо фактичного перерахування податку
до бюджету з вказівкою на дату і суму.
Як вбачається з таблиці несвоєчасне
перерахування податку до бюджету мало
місце щодо узгоджених грошових
зобов'язань по податку на доходи
фізичних осіб у другому-четвертому
кварталах 2012 року. Факт несвоєчасного
перерахування податку на доходи
фізичних осіб підтверджується, крім
відомостей акту перевірки від 30 травня
2013 року № 185/2200/33680403, платіжними
дорученнями на перерахування податку
до бюджету за спірний період, копії
яких долучені до матеріалів
адміністративної справи (а. с. 40-45).

Отже, предметом судового розгляду в
даній адміністративній справі є
позовні вимоги про скасування
податкового повідомлення-рішення від 18
червня 2013 року № прийнятого на
підставі Акту перевірки від 30 травня 2013
року № 185/2200/33680403.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню-рішенню,
колегія суддів виходить з наступного.

Слід зазначити, що відповідно до
визначення термінів, наведених у ПК
України, податковий агент щодо податку
на доходи фізичних осіб - це юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу (підпункт 14.1.180 пункту 14.1
статті 14 ПК України).

Так, філія «Кременецька дорожня
експлуатаційна дільниця» ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
виступає податковим агентом щодо
податку на доходи фізичних осіб і в
розумінні статті 162 ПК України є
одночасно платником податку на доходи
фізичних осіб.

Так, пункт 162.1 статті 162 ПК України
визначає, що платниками податку є:
фізична особа - резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи
(підпункт 162.1.1); фізична особа -
нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні
(підпункт 162.1.2); податковий агент
(підпункт 162.1.3).

Порядок нарахування, утримання та
сплати (перерахування) податку на
доходи фізичних осіб до бюджету
регламентує стаття 168 ПК України, пункт
168.1, якої передбачає порядок
оподаткування доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) платнику податку
податковим агентом.

Відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2
пункту 168.1 статті 168 ПК України
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід
нараховується податковим агентом, але
не виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду (підпункт 168.1.5
пункту 168.1 статті 168 ПК України).

Відповідно до підпунктів «а» та «г»
пункту 176.2 статті 176 Податкового кодеку
України, особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані : своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, що виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати за її рахунок; зобов'язані
нести відповідальність у випадках,
визначених цим Кодексом.

Так, ст.127 ПК України передбачає
відповідальність за порушення правил
нарахування, утримання та сплати
(перерахування) податків у джерела
виплати.

Зокрема згідно п.127.1 ПК України,
ненарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 25
відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом
1095 днів, - тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього
пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє
та більше, - тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 75 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми
податкового зобов'язання або
податкового боргу, що виникає
внаслідок вчинення таких дій, та
обов'язок щодо погашення такого
податкового боргу покладається на
особу, визначену цим Кодексом, у тому
числі на податкового агента. При цьому
платник податку - отримувач таких
доходів звільняється від обов'язків
погашення такої суми податкових
зобов'язань або податкового боргу, крім
випадків, встановлених розділом IV
цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачем несвоєчасно
перерахувалось податок на доходи
фізичних осіб до бюджету. Позивач
визнає факт несвоєчасності
перерахування, але зазначає, що
відповідальність необхідно нести на
підставі п.126.1 ст. 126 Податкового
кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
положення Податкового кодексу України
чітко визначають момент узгодження
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб та строки
перерахування податку до бюджету, а
також відповідальність податкового
агента, - у разі несплати сум узгоджених
грошових зобов'язань у строки,
встановлені податковим
законодавством, вони набувають статусу
податкового боргу і податковий агент
несе відповідальність за порушення
строків перерахування податку.

Колегія суддів вважає помилковим
висновок суду першої інстанції про
протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення у
зв'язку з помилковим застосуванням
відповідальності до платника податків
на підставі статті 127 ПК України.

Так, провівши аналіз положень ст.126 та
ст.127 ПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що ст. 126 ПК
України передбачає відповідальність
платника податків за несплату
узгодженої суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств, а
ст. 127 ПК України - відповідальність
платника податків, в тому числі
податкового агента, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків - тобто ці дві норми
передбачають відповідальність за два
зовсім різних види податків.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, оскільки при винесенні
рішення суд посилається на ст. 126 ПК
України, яка на думку суду підлягає
застосуванню у спірних
правовідносинах, проте дана стаття
ніяким чином не встановлює
відповідальність за правопорушення по
перерахуванні податку з доходів
фізичних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
податковий орган при прийнятті
податкового повідомлення-рішення від 18
червня 2013 року № діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин не
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, яке
підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Кременецької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
задовольнити, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 р. по
справі № 819/1970/13-а - скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" до Кременецької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
про скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Постанова складена в повному обсязі
02.09.2014 року.