Справа № 806/41/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"09" вересня 2014 р.
Справа № 806/41/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"02" червня 2014 р. у справі за позовом
Державного підприємства
"Радомишльське лісопромислове
господарство" до Овруцької
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Житомирській області про
визнання протиправним та скасування п.3
вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Житомирського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати п. 3 вимоги Овруцької
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Житомирській області по
усуненню виявлених порушень,
викладених у листі №65-17/1891 від 18.12.2013
року в частині вжиття заходів щодо
стягнення коштів:

- з 5-и суб'єктів господарювання на
загальну суму 104091,82 грн., з якої ДП
"Олевське лісове господарство" - на суму
23699,81 грн., ПП "Тінар" - на суму 29878,93 грн.,
ТОВ "ДП Україна" - на суму 26529,78 грн., ФОП
ОСОБА_3 - на суму 19783,23 грн., Корпорація
"Макарівська міжгосподарська
будівельна організація" - на суму 4200,07
грн. В іншому випадку стягнути з винних
осіб шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
Законів про працю України;

- з 5-и суб'єктів господарювання на
загальну суму 131253,35 грн., з якої ПП
"Аронія" - на суму 5000,00 грн., ПП
"Лісо-транс-постач" - на суму 113936,19 грн.,
ТОВ "Кроно Україна" - на суму 3222,76 грн.,
ТОВ "ФБ" - на суму 3538,09 грн., ТОВ Торговий
дім "Росичі" - на суму 657,66 грн., ПП ОСОБА_4
на суму 4898,65 грн.. В іншому випадку
стягнути з винних осіб шкоду у порядку
та розмірі встановленому ст.ст.130-136
Кодексу Законів про працю України;

- з ДП "Новоград-Волинське
лісомисливське господарство" або
виконання відповідного обсягу робіт чи
надання послуг на суму 8973,56 грн.. В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу Законів про працю
України;

- з осіб, винних у понесених понад
граничні обсяги витрат (перерахуванні
коштів) на суму 3465,60 грн., шкоду у
порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу Законів про працю
України;

- з ПАТ "Аверс" на суму 113685,60 грн.. В
іншому випадку стягнути з винних осіб
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
Законів про працю України;

а також перерахування в дохід
державного бюджету коштів одержаних в
результаті реалізації вилученої
лісопродукції в загальній сумі 18141,00
грн.. В іншому випадку стягнути з винних
осіб шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 червня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано п.3
вимоги Овруцької міжрайонної
державної фінансової інспекції в
Житомирській області №65-17/1891 від 18.12.2013
року в частині вжиття заходів щодо
стягнення зазначених коштів.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, Відповідачем у справі подано
до суду апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просила скасувати зазначену постанову
та прийняти нову - про відмову в
задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Встановлено, що у період з 12.08.2013 року по
01.11.2013 року (з призупиненням з 19.08.2013
року по 30.08.2013 року, з 09.09.2013 року по
13.09.2013 року та з 11.10.2013 по 31.10.2013 року),
відповідно до п.2.13 плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції на ІІІ
квартал 2013 року та на підставі
направлень від 23.09.2013 року №903, від
30.09.2013 року №937, №938, №939, від 09.08.2013 року
№778, посадовими особами Овруцької
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Житомирській області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" за період з 01.01.2011 по
01.08.2013 року.

За результатами ревізії складено акт
№65-09/32 від 01 листопада 2013 року (далі -
акт ревізії).

18 грудня 2013 року Овруцькою міжрайонною
державною фінансовою інспекцією
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області директору
Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" Гладишу О.М. направлено
лист №65-17/1891 про усунення виявлених у
ДП "Радомишльське лісомисливське
господарство" порушень законодавства з
фінансових питань.

У п.3 листа, відповідач, з метою повного
усунення виявлених порушень та
попередження їх виникнення в
подальшому, керуючись п.7 ст.10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" вимагав у позивача, зокрема:

- вжити заходів щодо стягнення з 5-и
суб'єктів господарювання на загальну
суму 104091,82 грн., з якої ДП "Олевське
лісове господарство" - на суму 23699,81 грн.,
ПП "Тінар" - на суму 29878,93 грн., ТОВ "ДП
Україна" - на суму 26529,78 грн., ФОП ОСОБА_3 -
на суму 19783,23 грн., Корпорація
"Макарівська міжгосподарська
будівельна організація" - на суму 4200,07
грн.. В іншому випадку стягнути з винних
осіб шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
Законів про працю України;

- вжити заходів щодо стягнення коштів з
5-и суб'єктів господарювання на
загальну суму 131253,35 грн., з якої ПП
"Аронія" - на суму 5000,00 грн., ПП
"Лісо-транс-постач" - на суму 113936,19 грн.,
ТОВ "Кроно Україна" - на суму 3222,76 грн.,
ТОВ "ФБ" - на суму 3538,09 грн., ТОВ Торговий
дім "Росичі" - на суму 657,66 грн., ПП ОСОБА_4
на суму 4898,65 грн.. В іншому випадку
стягнути з винних осіб шкоду у порядку
та розмірі встановленому ст.ст.130-136
Кодексу Законів про працю України;

- вжити заходів щодо стягнення з ДП
"Новоград-Волинське лісомисливське
господарство" або виконання
відповідного обсягу робіт чи надання
послуг на суму 8973,56 грн. В іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю
України;

- стягнути з осіб, винних у понесених
понад граничні обсяги витрат
(перерахуванні коштів) на суму 3465,60 грн.,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
Законів про працю України;

- вжити заходів щодо стягнення коштів з
ПАТ "Аверс" на суму 113685,60 грн.. В іншому
випадку стягнути з винних осіб шкоду у
порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу Законів про працю
України;

- перерахувати в дохід державного
бюджету кошти одержані в результаті
реалізації вилученої лісопродукції в
загальній сумі 18141,00 грн.. В іншому
випадку стягнути з винних осіб шкоду у
порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю
України.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи п.3 вимоги Відповідача, суд
першої інстанції виходив з такого.

ДП "Радомишльське лісомисливське
господарство" надано до суду рішення
господарського суду Житомирської
області від 20 липня 2011 року в справі
№2/5007/63/11, яким, зокрема, стягнуто з
Державного підприємства "Олевське
лісове господарство" на користь
Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" 23699,81 грн. боргу, 237,00 грн.
витрат на оплату державного мита, 195,65
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Відповідно до рішення Господарського
суду Житомирської області від 08
листопада 2007 року з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 стягнуто на
користь Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" 19892,77 грн. боргу, 957,05 грн. 3
% річних, 209,00 грн. державного мита та 118,00
грн. витрат за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. Рішення
суду вступило в законну силу 27.11.2007
року, на його виконання позивачу видано
наказ №9/2184 від 27.11.07 року.

Наказ неодноразово пред'являвся
позивачем до ВДВС Радомишльського
районного управління юстиції для
примусового виконання, однак був
повернутий стягувачу - без виконання.

Заборгованість по оплаті поставленого
товару за період 11-14.09.2009 року згідно
договору №96 від 10.09.2009 року в сумі 29878,93
грн. стягнута з приватного
підприємства "Тінар" на користь
Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" рішенням Господарського
суду Житомирської області від 10 грудня
2013 року в справі №906/1635/13.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.11.2013 року підтверджено, що в
справі №910/22733/13 порушено провадження
за позовною заявою державного
підприємства "Радомишльське
лісомисливське господарство" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Україна" про
стягнення 26797,42 грн..

08 червня 2012 року директором ДП
"Радомишльське лісомисливське
господарство" спрямовано до корпорації
"Макарівська міжгосподарська
будівельна організація" претензію №2 з
вимогою перерахувати претензійну суму
4200,07 грн..

Дані обставини підтверджено
матеріалами справи.

Також, судом з'ясовано, що в акті
ревізії помилково вказано про
наявність дебіторської
заборгованості, за якою минув термін
позовної давності, по Державному
агроекологічному університетом у
розмірі 4200,60 грн..

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що позивачем вживалися
заходи щодо стягнення з ДП "Олевське
лісове господарство", ПП "Тінар", ТОВ "ДП
Україна", ФОП ОСОБА_3 та Корпорація
"Макарівська міжгосподарська
будівельна організація" коштів у
загальній сумі 104091,82 грн., а отже,
висновок відповідача про невжиття
керівництвом лісгоспу зазначених
заходів - є безпідставним.

Відповідачем, доказів, які б
документально підтверджували факти
викладені в акті ревізії щодо
незаконного відпуску лісопродукції на
суму 131253,35 грн. суду надано не було.

Тоді як позивачем, на підтвердження
безпідставності висновків інспекції,
надані до суду слідуючі документи:

- копія договору поставки №73 від 24.04.2012
року, укладеного між ДП "Радомишльське
ЛМГ" (Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ФБ"
(Замовник), предметом якого є
постачання Постачальником
пиломатеріалів листяних порід
замовнику в порядку та на умовах,
визначених цим Договором. У п.2.4 цього
договору зазначено, що сума договору
визначається як добуток сум,
зазначених в рахунках-фактурах
(накладних) та складає 200000 грн..
Постачальник зобов'язується поставити
Замовнику товар, на умовах, зазначених
в Договорі. Якість продукції повинна
відповідати вимогам ГОСТів, ТУ та іншій
нормативно - технічній документації, що
діє на території країни - виробника
товару. Замовник зобов'язується
прийняти товар у відповідності до умов
даного договору, оплативши у терміни та
порядку, передбаченому п.4.1 Договору (р.3
Договору поставки №73 від 24.04.2012 року).

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору,
Замовник здійснює оплату кожної
окремої партії товару на умовах
відстрочення платежу в термін до 5-ти
банківських днів;

- копія договору купівлі-продажу
необробленої деревини №55/11 від 02.06.2011
року, який укладено державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(Продавець) з приватним підприємцем
ОСОБА_4 (Покупець) про передачу у
власність на умовах франко-склад
Продавця (франко-нижній,
франко-верхній) пиловник вільховий, а
Покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього ціну відповідно до
умов цього договору.

Загальна сума договору складала 22250,00
грн. без ПДВ (п.4.2 вказаного договору).

Умови поставки визначені розділом 5
цього договору, де передбачено, що
поставка товару по даному договору
здійснюється згідно щомісячного
графіку поставок, який є невід'ємною
частиною даного договору, на умовах
франко-склад продавця. Місячна партія
становить пропорційну частину
загальної кількості товару, що
забезпечує рівномірну поставку та
погоджується сторонами графіком
поставки;

- копія договору №14 від 04.01.2012 року
укладеного між ДП "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(Продавець) та Приватним підприємством
"Лісо-Транс-Постач" (Покупець),
відповідно до якого Продавець
зобов'язується продати на умовах
франко-склад продукцію: пиломатеріали
хвойних та листяних порід, ціна на
продукцію згідно прейскуранту цін на
дату відвантаження автомобіля.

Розділом 2 цього договору визначено, що
поставка товару проводиться за
узгодженими між сторонами цінами
згідно прейскуранту цін на умовах
франко-склад Продавця. Вартість товару
може бути змінена. Загальна вартість
договору становила 500000 грн.;

- копія договору купівлі-продажу
необробленої деревини №56 від 28 березня
2012 року, який укладено позивачем
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кроно-Україна"
(Покупець) про передачу у власність на
умовах франко-склад Продавця
техсировини соснова, а Покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього ціну відповідно до
умов, що визначені в цьому Договорі.
Загальна сума договору складала 252000,00
грн. (п.4.2 договору від 28.03.2012 року);

- копія договору поставки №36 від 04.04.2013
року між Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" (Постачальник) та
Приватним підприємством "Аронія", за
умовами якого Постачальник
зобов'язується поставити
лісопродукції загальною вартістю 231424,00
грн., а покупець оплатити за товар на
умовах даного договору.

Також позивачем надано суду акти
звірки взаємних розрахунків за період
з 01.06.2011 року по 01.08.2013 року між ДП
"Радомишльське ЛМГ" та ПП
"Лісо-Транс-Постач", у якому визначено
сальдо на користь ПП "Лісо-Транс-Постач"
у розмірі 7736,66 грн., за 2014 рік із цим же
контрагентом, яким підтверджено, що ПП
"Лісо-Транс-Постач" має заборгованість
перед позивачем у сумі 378,14 грн.; за 2013
рік по ПП "Аронія", відповідно до якого
заборгованість останнього складає 5000
грн., за 2014 рік між ДП "Радомишльське
ЛМГ" і ТОВ "ФБ", у якому зазначено, що
переплата Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФБ" становить 6726,43
грн..

Зазначені документи свідчать, що
постачання продукції позивачем
здійснювалось на виконання відплатних
договорів.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що твердження відповідача щодо
необхідності стягнення позивачем
коштів з суб'єктів господарювання у
загальній сумі 131253,35 грн., в іншому
випадку стягнути з винних осіб шкоду у
порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу Законів про працю
України, є необґрунтованим.

Щодо пункту 3 вимоги, в частині вжиття
заходів щодо стягнення з ДП
"Новоград-Волинське лісомисливське
господарство" або виконання
відповідного обсягу робіт чи надання
послуг на суму 8973,56 грн., а в іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130 -136 Кодексу законів про працю України,
суд скасовуючи його виходив з такого.

У акті ревізії зафіксовано, що
внаслідок невиконання підрядником
робіт (ДП "Новоград - Волинське
лісомисливське господарство") частини
робіт, що входять до комплексу
визначеному договором, а саме
неочищення місць рубок по лісосічних
ділянках в кварталі №114, виділи №15-1, 15-2
Білківського лісництва, у зв'язку з чим
в приймально-здавальних актах
заготовленої деревини за липень,
серпень 2013 року ДП "Новоград-Волинське
лісомисливське господарство" включено
види робіт, які фактично не виконані, а
саме очищення місць рубок, призвело до
завищення вартості наданих послуг
лісгоспу на суму 8973,56 грн., чим порушено
ст.611 Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України, п.1.2, 2.1,
7.1 договору укладеного лісгоспом та ДП
"Новоград-Волинське лісомисливське
господарство" від 10.05.2013 року №8 та
завдано позивачу матеріальної шкоди
(збитків) на суму 8973,56 грн..

Судом встановлено, що 10 травня 2013 року
між ДП "Радомишльське лісомисливське
господарство" (Замовник) та Державним
підприємством "Новоград-Волинське
ДЛМГ" (Виконавець) укладено договір про
надання послуг в лісовому господарстві
№8.

Згідно із розділом 1 цього договору,
Виконавець зобов'язувався надати
Замовникові послуги зазначені у цьому
договорі, а Замовник зобов'язувався на
умовах та в порядку, визначених цим
договором, прийняти і оплатити такі
послуги. Найменування послуг: послуги в
лісовому господарстві із заготівлі
деревини пошкоджених внаслідок
великих опадів снігів в Білківському
лісництві. Комплекс робіт по надання
послуг (заготівлі деревини) включав:
підготовку лісосіки до рубки;
звалювання дерев з обрубуванням гілок
та сучків; розкряжування хлистів на
сортименти (за умови вивезення
сортиментами); сортування -
штабелювання деревини; очищення місць
рубок; трелювання лісопродукції.

Договір набрав чинності з моменту
підписання обома сторонами і діяв до 31
грудня 2013 року (п.10.1 договору).

Фактичне виконання підрядником ДП
"Новоград-Волинське ДЛМГ" послуг,
визначених договором №8 від 10.05.2013 року,
підтверджено приймально-здавальним
актами заготовленої деревини від 31
липня 2013 року, 07 та 17 серпня 2013 року,
актами огляду місць заготівлі деревини
від 30 листопада 2013 року, які складені
лісничим Білківського лісництва при
проведенні огляду місць заготівлі
деревини в кварталі 114 виділ 151 і 15-2 за
лісорубними квитками №86 від 22.05.2013 року
та №110 від 04.07.2013 року, в яких
підтверджено, що якість проведеної
рубки є задовільною.

Також судом встановлено, що взв'язку з
початком пожежонебезпечного періоду
очищення місць рубок було здійснено за
допомогою збирання порубкових решток у
купи та вали для перегнивання. На
підтвердження факту початку
пожежонебезпечного періоду суду
надано наказ Житомирського обласного
управління лісового та мисливського
господарства від 18.04.2013 року № 01-01/41.

За таких обставин, суд вірно визнав
хибним висновок контролюючого органу
про невиконання Державним
підприємством "Новоград-Волинське
ДЛМГ" робіт щодо очищення місць рубок.
Збирання порубкових решток у купи та
вали для перегнивання, як роботи по
очищенню місць рубок були виконані.
Зазначсене узгоджується як із вимогами
договору від 10.05.2013 року №8, так і
нормами чинного законодавства. Отже,
перерахування коштів у розмірі 8973,56
грн. підряднику здійснено на виконання
умов договору.

Стосовно пункту 3 вимоги відповідача в
частині стягнення з осіб, винних у
понесених понад граничні обсяги витрат
(перерахуванні коштів) на суму 3465,60 грн.,
шкоди у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
Законів про працю України, суд виходив
з наступного.

Встановлено, що ДП "Радомишльське
лісомисливське господарство"
засноване на державній власності,
створене відповідно до наказу
Державного комітету лісового
господарства України від 01.03.1999 року
№24 "Про удосконалення лісовим і
мисливським господарством у
Житомирській області", належить до
сфери управління Державного комітету
лісового господарства України і
входить до сфери управління
Житомирського обласного управління
лісового та мисливського господарства.

01 червня 2013 року між Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське підприємство"
(Замовник) та Державним територіально -
галузевим об'єднанням "Південно -
Західна залізниця" (Виконавцем)
укладено договір про надання рекламних
послуг.

Рекламні послуги оплачені позивачем у
розмірі 5465,60 грн., що стверджують
платіжні доручення, копії яких наявні у
матеріалах справи.

Згідно із ч.1 ст.75 Господарського
кодексу України (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі - ГК України),
державне комерційне підприємство
зобов'язане приймати та виконувати
доведені до нього в установленому
законодавством порядку державні
замовлення, враховувати їх при
формуванні виробничої програми,
визначенні перспектив свого
економічного і соціального розвитку та
виборі контрагентів, а також складати і
виконувати річний та з поквартальною
розбивкою фінансовий план на кожен
наступний рік.

Відповідно до частини 2 цієї статті ГК
України, основним плановим документом
державного комерційного підприємства
є фінансовий план, відповідно до якого
підприємство отримує доходи і здійснює
видатки, визначає обсяг та спрямування
коштів для виконання своїх функцій
протягом року відповідно до установчих
документів.

Фінансовий план підлягає затвердженню
до 1 вересня року, що передує плановому,
якщо інше не передбачено законом:
підприємств, що є суб'єктами природних
монополій, та підприємств, плановий
розрахунковий обсяг чистого прибутку
яких перевищує 50 мільйонів гривень, -
Кабінетом Міністрів України; інших
підприємств - органами, до сфери
управління яких вони належать.

Як видно із інформації до фінансового
плану Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" на 2013 рік позивачу
витрати на рекламу були передбачені у
розмірі 2000 грн.. Однак, листом №06-1-12/1322
від 23.09.2013 року, який був направлений
керівникам підвідомчих підприємств, у
тому числі і ДП "Радомишльське
лісомисливське господарство",
Житомирське обласне управління
лісового та мисливського господарства
на підставі листа Держлісаганства
України від 04.09.2013 року №05-19/4803-13
вимагало внести зміни до фінансових
планів підприємств на 4 квартал 2013 року
в частині збільшення граничних витрат
на оплату консалтингових послуг та
витрат на рекламні послуги, які подати
в облуправління до 02 жовтня 2013 року.

ДП "Радомишльське лісомисливське
господарство", на виконання вимог
Житомирського обласного управління
лісового та мисливського господарства,
до сфери управління якого воно
належить, 08 жовтня 2013 року направило
змінений фінансовий план для
погодження та затвердження.

Так, до фінансового плану на 2013 рік
позивача було внесено зміни щодо
розміру витрат на збут у частині
збільшення витрат на рекламу на
плановий рік до 15, 4 тис. грн., про що
зазначено у інформації до фінансового
плану на 2013 рік (таблиця 5).

Змінений фінансовий план позивача на
2013 рік погоджено начальником
Житомирського обласного управління
лісового та мисливського господарства,
прийнято і затверджено першим
заступником голови Державного
агентства лісових ресурсів України
05.11.2013 року, тобто останніми визнано
обґрунтованими збільшення видатків
позивача.

Отже, висновок контролюючого органу
про нанесення лісгоспу матеріальної
шкоди на суму 3465,60 грн. суд правомірно
визнав передчасним.

Стосовно вимоги Овруцької міжрайонної
державної фінансової інспекції про
вжиття заходів щодо стягнення коштів з
ПАТ "Аверс" на суму 113685,60 грн., в іншому
випадку стягнути з винних осіб шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу Законів про працю України.

Судом з'ясовано, що п.3 вимоги в
наведеній частині ґрунтується на
доводах посадових осіб інспекції, що
ревізією реалізації деревини через
аукціони на біржах встановлено
порушення ДП "Радомишльське
лісомисливське господарство" п.1.2
Положення про організацію та
проведення аукціонів з продажу
необробленої деревини, затвердженого
наказом Державного комітету лісового
господарства України від 19.02.2007 року
№42, ст.ст.224,225 Господарського кодексу
України. Порушення, на думку
відповідача, виразилося в тому, що
лісгоспом відповідно до договору
купівлі-продажу від 28.03.2012 року №55 (з
доповненнями від 26.06.2012 р. №1) у
жовтні-грудні 2012 року та січні-червні
2013 року реалізовано ПАТ "Аверс"
техсировини соснової (довжиною 2 м та
діаметром 16-58 см, довжиною 4 м),
вільхової (довжиною 2 м), березової
(довжиною 2 м), осикової (довжиною 2 м),
дубової (довжиною 2 м) в загальній
кількості 5520,8 м. куб. на загальну суму
717707,90 грн., яке не є переможцем
аукціонних торгів, за цінами нижчим від
тих, що склалися на останньому
аукціоні, що в свою чергу призвело до
недоотримання лісгоспом доходів на
суму 113685,60 грн..

Суд дійшов висновку, що зазначені
доводи відповідача не знайшли свого
підтвердження з огляду на таке.

Порядок реалізації усієї необробленої
деревини, заготовленої підприємствами,
які здійснюють заготівлю деревини як
постійні користувачі лісових ресурсів,
за винятком дров паливних, деревини,
яка використовується для розвитку
матеріально-технічної бази
(будівництво, ремонт тощо) постійних
лісокористувачів відповідно до
затверджених кошторисів, деревини,
використання якої передбачено
колективними договорами, деревини для
індивідуального ремонту та
будівництва згідно з поданими заявами,
деревини для забезпечення потреб
соціальної сфери, а також деревини для
забезпечення потреб виробничих
деревообробних підрозділів постійних
лісокористувачів регулює Положення
про організацію та проведення
аукціонів з продажу необробленої
деревини, затверджене наказом
Державного комітету лісового
господарства України від 19 лютого 2007 р.
№42, який зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 26 лютого 2007 р. за
№164/13431, надалі - Положення № 42.

Відповідно до пункту 1.2 Положення № 42,
реалізація необробленої деревини
всіма постійними лісокористувачами
здійснюється через аукціони з продажу
необробленої деревини на біржі.

Не реалізована на товарних біржах
необроблена деревина реалізується
підприємствами - постійними
лісокористувачами по прямих договорах
за цінами, не нижчими від тих, що
склались на останньому аукціоні (п. 1.5
Положення № 42).

Пунктом 4 вказаного Положення
передбачено, що усі права та обов'язки
покупця і продавця та порядок
проведення розрахунків за угодою,
укладеною на аукціоні, обумовлюються у
підписаному ними договорі
купівлі-продажу. Усі розрахунки
проводяться безпосередньо між
продавцем та покупцем з урахуванням
гарантійного внеску покупця,
перерахованого ним на поточний рахунок
організатора аукціону для участі в
ньому.

Із аукціонних свідоцтв про результати
аукціону із продажу ресурсів
необробленої деревини, затверджених
Аукціонним комітетом з організації та
проведення аукціонних торгів з продажу
необробленої деревини, на 1 кв. 2012 року
№90 від 02 грудня 2011 року, на 2 кв. 2012 року
№ 65 від 06 березня 2012 року, на 1 кв. 2013
року №1 від 12 лютого 2013 року вбачається,
що право укладання договору
купівлі-продажу продукції, а саме
техсировини, отримав учасник-покупець -
Публічне акціонерне товариство "Аверс".

Згідно із зазначеними аукціонними
свідоцтвами між Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(Продавець) та Публічним акціонерним
товариством "Аверс" (Покупець) укладено
ряд договорів купівлі-продажу
необробленої деревини, а саме: №160 від 22
грудня 2011 року, №55 від 28 березня 2012 року
та №34 від 04 березня 2013 року.

Відповідно до п.1.1 цих договорів, за
результати проведення
спеціалізованого аукціону із продажу
ресурсів необробленої деревини
заготівлі Продавець передає у
власність на умовах франко-склад
Продавця техсировину хвойну (надалі -
товар), а Покупець зобов'язувався
прийняти товар і сплатити за нього ціну
відповідно до умов, що визначені в цих
договорах.

По якості деревини техсировина
соснова, вільхова, осикова відповідає
вимогам чинних стандартів, а саме ГОСТ
9462-88. Об'єм товару визначається згідно
ДСТУ 4020-2-2001 "Методи обмірювання та
визначення об'ємів". Обмір верхнього
діаметру. (розділ 2 вказаних договорів).

В силу положень розділу 4 "Ціна та
загальна сума договору" договорів
купівлі-продажу необробленої деревини,
ціна товару за 1 куб. м. складає 130 грн..

За умовами договору №160 від 22.12.2011 року
продажу підлягала техсировина
вільхова, осикова у кількості 150 куб.м.,
діаметром 3-7 см., довжиною 204м.; договору
№55 від 28.03.2012 року - у кількості 300 куб.м.,
діаметром 3-40 см., довжиною 2-4 м.;
договору №34 від 04.03.2013 року -
техсировина хвойна в кількості 100 куб.
м., діаметром 4-9 см., довжиною 2-4 м..

Також до договору №55 від 28.03.2012 року ДП
"Радомишльське лісомисливське
господарство" та ПАТ "Аверс" внесені
зміни наступного змісту: "За
домовленістю сторін Продавець
зобов'язується продати, а Покупець
зобов'язується оплатити за техсировину
вільхову, осикову, довжиною 2-4 м,
діаметром 3-7 см по ціні 130,00 грн. за м3 без
ПДВ, загальний об'єм товару становить 600
м3. Техсировину березову довжиною 2-4 м,
діаметром 3-7 см по ціні 130, 00 грн. за м3
без ПДВ, загальний об'єм товару
становить 300 м3. Техсировину соснову
довжиною 2-4 м, діаметром 3-7 см по ціні
130,00 грн. за м3 без ПДВ, загальний об'єм
товару становить 4500м3. Загальна
вартість товару становить 702000,00 грн.".

Зміни викладені у доповненні №1 від
26.06.2012 року та підписані представниками
сторін. Інші умови договору залишилися
без змін.

На підтвердження взаємовідносин з ПАТ
"Аверс" на умовах, визначених вказаними
договорами, позивачем надано до суду
копії рахунків-фактури, специфікацій,
накладних, на підставі яких
здійснювалося відвантаження покупцю
техсировини.

При цьому, судом встановлено, що на ПАТ
"Аверс" здійснювалася поставка
техсировини, яка відповідала таким
вимогам: техсировина з ядровою гнилью і
дупло, зовнішньою трухлявою гнилью,
обугленістю, з різними сучками, сучками
табачними, червоточеностю, кривизною,
тобто відвантажувалася лісопродукція
низької якості.

Якість цієї продукції визначена
відповідно до ГОСТ 9463-88 "Лісоматеріали
круглі хвойних порід", ГОСТ 9462-88
"Лісоматеріали круглі листяних поряд"
та ТУУ 56.196-95 "Деревина дров'яна для
технологічних потреб", про що вказано у
аукціонних свідоцтвах.

Доказів на спростування цих обставин
відповідачем суду надано не було.

Суд не прийняв до уваги твердження
відповідача, що ціна продукції, яка
реалізована ПАТ "Аверс" повинна була
відповідати ціні товару проданого ТОВ
"ЛК Інреплит Надвірна" та ПАТ
"Коростенський завод МДФ", оскільки
якісні показники поставленого
позивачем цим юридичним особам товару
є відмінними від продукції придбаної
ПАТ "Аверс".

Також суд критично оцінив висновок
контролюючого органу, що діаметри
поставленої продукції ПАТ "Аверс" були
завищені, так як відповідно до ТУ
13-0273685-404-89, дров'яна деревина повинна
відповідати розмірам для гідролізного
виробництва і виробництва
дровяноволокнистих плит - товщина не
менше 4 см, довжина 0,5-6,5 м., для
виготовлення дровяно-стружачних і
цементно-стружачних плит, фібролітових
плит на портландцементі - товщина не
менше 4 см, довжина 1-6 м, для
виготовлення стружки, фібрітних
(арболітових) плит, вироби культурно -
побутового призначення - товщина не
менше 6 см, довжина 0,5-6,5 м; дрова
технологічні повинні відповідати
таким розмірам: від 1до 2 м (діаметр від 4
до 40 см в старшому кінці), від 3до 6 м
(діаметр від 4 до 70 см в старшому кінці).
Зазначені розміри узгоджуються із
розмірами продукції, яка була
поставлена ПАТ "Аверс" на виконання
аукціонних свідоцтв №90 від 02 грудня 2011
року, №65 від 06 березня 2012 року, №1 від 12
лютого 2013 .

За таких обставин, суд дійшов вірного
висновку, що коли продукція поставлена
ПАТ "Аверс" і ТОВ "ЛК Інреплит Надвірна",
ПАТ "Коростенський завод МДФ" є
відмінною, то висновки відповідача про
здійснення позивачем продажу
продукції ПАТ "Аверс" без проведення
аукціону та, відповідно, висновок про
завдання позивачу матеріальної шкоди
(збитків) на суму 113685,60 грн. є
безпідставними.

Щодо вимоги про перерахування в дохід
державного бюджету коштів одержаних в
результаті реалізації вилученої
лісопродукції в загальній сумі 18141,00
грн., або в іншому випадку стягнути з
винних осіб шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України, суд визнаючи
її протиправною виходив з такого.

Згідно із п.1 Порядку обліку,
зберігання, оцінки конфіскованого та
іншого майна, що переходить у власність
держави, і розпорядження ним,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.1998 року №1340,
його дія поширюється на, зокрема: майно,
конфісковане на підставі рішення суду
у випадках, обсязі та порядку,
встановлених законом, крім вилученого
митними органами майна, щодо якого
винесено рішення суду про конфіскацію;
знаряддя незаконного добування
природних ресурсів та незаконно добуті
природні ресурси або продукти,
вироблені з них, чи їх вартість.

Пунктом 2 наведеного Порядку визначено,
що облік, попередня оцінка, а також
відповідальність за зберігання майна,
зазначеного у п.1 цього Порядку, до
передачі його для подальшого
розпорядження відповідно до п.9 цього
Порядку покладаються на органи
(організації), що здійснили вилучення
або зберігають його, з дотриманням
таких вимог: попередня оцінка
проводиться відповідно до п.8 цього
Порядку на момент взяття на облік цього
майна; аналітичний облік ведеться у
спеціальних книгах за видами майна із
зазначенням відмінних ознак,
попередньої вартості, місця його
знаходження; взяте на облік майно
відображається на забалансових
рахунках "Товарно-матеріальні
цінності, прийняті на відповідальне
зберігання" в органах (організаціях), що
здійснили вилучення або зберігають
його. Порядок зберігання майна, на яке
накладено арешт під час кримінального
провадження, регулюється кримінальним
процесуальним законодавством.

Відповідно до п.9 Порядку обліку,
зберігання, оцінки конфіскованого та
іншого майна, що переходить у власність
держави, і розпорядження ним,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.1998 року №1340,
майно, зазначене у пункті 1 цього
Порядку, передається для подальшого
розпорядження ним на підставі акта
опису, оцінки та передачі майна, в тому
числі реалізується через торгівельні
підприємства, аукціони, біржі, з якими
укладені угоди на його реалізацію
відповідно до пунктів 12 і 13 цього
Порядку, з дотриманням вимог,
визначених у цьому Порядку.

Як видно із актів секвестра ДП
"Радомишльське лісомисливське
господарство" отримано на зберігання
лісопродукцію до винесення рішення
судовими органами. Інформація про вид і
кількість лісопродукції наведена у
накладних до цих актів, копії яких
наявні у матеріалах справи.

Звіт про рух лісопродукції за листопад
2013 року (інвентаризація) ДП
"Радомишльське лісомисливське
господарство" свідчить, що
лісопродукція у переданій на
зберігання кількості знаходиться на
Підприємстві. Жодної інформації про
продаж чи переміщення цієї
ліспородукції звіт не містить.

З наведеного слідує, що лісопродукція
перебуває на збереженні у ДП
"Радомишльське лісомисливське
господарство".

Представником відповідача доказів на
підтвердження факту реалізації цієї
продукції із зазначенням найменувань
покупців, обсягів та ціни
реалізованого товару суду не надано.

Крім того, не містять матеріалами
справи і інформації про прийняті
уповноваженими органами влади рішення
щодо реалізації чи передання
продукції, яка знаходиться на
зберіганні позивача, іншим особам.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
твердження Відповідача про
неперерахування Підприємством до
держаного бюджету коштів отриманих від
реалізації такого майна в загальній
сумі 18141,00 грн. є помилковими.

Також, суд вірно виходив з того, що
нормами Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" від
26.01.1993 року №2939-XIІ та Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №550 від 20.04.2006 року на
посадових осіб фінансової інспекції,
що проводять інспектування, не
покладено обов'язку самостійного
визначення та поіменного зазначення в
акті ревізії кожної з осіб, винних у
допущених порушеннях.

Загальні підстави і умови матеріальної
відповідальності працівників
визначені ст.130 Кодексу законів про
працю України (надалі - КЗпП України).
Зокрема, в частині 1 цієї статті
закріплено, що працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством (ч.2 ст.130
КЗпП України).

У відповідності до ч.1,2,3 ст.136 КЗпП
України, покриття шкоди працівниками в
розмірі, що не перевищує середнього
місячного заробітку, провадиться за
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу, а
керівниками підприємств, установ,
організацій та їх заступниками - за
розпорядженням вищестоящого в порядку
підлеглості органу шляхом
відрахування із заробітної плати
працівника. Розпорядження власника або
уповноваженого ним органу або
вищестоящого в порядку підлеглості
органу має бути зроблено не пізніше
двох тижнів з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди і звернено до
виконання не раніше семи днів з дня
повідомлення про це працівникові. Якщо
працівник не згоден з відрахуванням
або його розміром, трудовий спір за
його заявою розглядається в порядку,
передбаченому законодавством. У решті
випадків покриття шкоди провадиться
шляхом подання власником або
уповноваженим ним органом позову до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду.

Згідно із ст.138 КЗпП України, для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
ст.130 цього Кодексу.

Із аналізу змісту наведених норм
випливає, що обов'язок по визначенню
осіб, винних у вчиненні порушень
фінансової дисципліни, обсягу завданої
кожної з них шкоди та наявності у їх
діях вини, пов'язаної із заподіяною
шкодою, законодавством покладено саме
на роботодавця, тобто, в даному випадку,
ДП "Радомишльське лісомисливське
господарство".

Між тим, Овруцька міжрайонна державна
фінансова інспекція в акті ревізії,
всупереч вищевказаним нормам
законодавства, відповідач у п.3 своєї
вимоги сам визначив осіб, яких вимагає
притягнути до відповідальності в
порядку, встановленому ст.ст.130-136 КЗпПУ
та обсяг завданої ними шкоди.

Аналогічна правова позиція висловлена
Вищим адміністративним судом України в
постанові від 02 квітня 2014 року по
справі №К/800/38285/13.

За таких обставин, суд дійшов вірного
висновку, що п.3 вимоги відповідача від
18.12.2013 року №65-17/1891, в спірній частині
прийнятий поза межами компетенції
фінансової інспекції.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 02
червня 2014 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "11" вересня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державне
підприємство "Радомишльське
лісопромислове господарство"
вул.Київська,6,м.Радомишль,Житомирська
область,12201

3- відповідачу/відповідачам: Овруцька
міжрайонна державна фінансова
інспекція в Житомирській області вул.
Радянська,31 а,м.Овруч,Овруцький район,
Житомирська область,11101

4-третій особі: - ,