Справа № 814/707/14
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

29 липня 2014 року
Справа № 814/707/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Марича Є.В. розглянув
у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 доДержавної податкової
інспекції у Ленінському районі
м.Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Гмирьова, 1/1,Миколаїв,54028
провизнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішеннь від 24.04.2012р. №
, №,В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_1В.) звернувся
до суду із позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби
(далі - відповідач, ДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень -рішень №
, № від 24.04.2012 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 24.04.2012 року
відповідачем були прийняті податкові
повідомлення - рішення № , №
, згідно яких ФОП ОСОБА_1 на
підставі акту документальної
позапланової невиїзної перевірки №
924/17-200-8 від 06.04.2012 року було
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму 174
666,66 грн. та з податку на доходи фізичних
осіб на суму 104 800,00 грн. Позивач вважає,
що прийняті відповідачем рішення є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував, мотивуючи свої
заперечення тим, що оскаржувані
позивачем податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Представниками сторін подано
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, суд
встановив наступне.

На підставі наказу ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва №73 від 22.03.2012 року в
період з 22.03.2012 р. по 29.03.2013 р. посадовими
особами відповідача проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2009 р. по 31.12.2011 р., за
результатами якої 06.04.2012 року складено
акт № 924/17-200-8 (далі-Акт, арк. с. 14-32).

За висновками зазначеними в акті
перевірки відповідачем прийняті
наступні податкові
повідомлення-рішення:

- № від 24.04.2012 року про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 174666,66
грн,, у т.ч.: за основним платежем в сумі
139733,33, за штрафними санкціями 34933,33 грн.

- № від 06.04.2012 р. з податку на
доходи фізичних осіб на суму 104800,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення:

- правильності визначення
оподатковуваного доходу (чистого
доходу), відображеного в деклараціях
про доходи, з даними про суми
оподатковуваного доходу,
визначеними в ході перевірки
встановлено його заниження на 698 666,97
грн., у т.ч. у 2010 році на 698 666,97 грн., в
зв'язку з включенням до складу витрат
безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходу по взаємовідносинам з ТОВ
«Торговий дім «Море», чим порушено ч. 2
ст. 13 розділу І/ ДКМУ від 26.12.1992 року №
13-92 «Про прибутковий податок
громадян»(зі змінами та доповненнями),
з урахуванням пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9, п. 22.10
ст. 22 Закону України від 22.05.2003 року №
889-І/ «Про податок з доходів фізичних
осіб»(зі змінами та доповненнями). В
зв'язку з заниженням доходу, що
підлягає оподаткуванню донарахованого
податку з доходів фізичних осіб за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року в сумі
104 800,00 грн.;

- п. 7.1. ст.. 7, пп. 8.1.1, 8.1.2 п. 8.1 ст. 8
Закону України від 22.05.2003 року № 889-І/
«Про податок з доходів фізичних
осіб»(зі змінами та доповненнями), ч. 1 п.
167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, 168.1.2 ст. 168 розділу І/
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-/І (зі змінами та
доповненнями) в перевіряємому періоді
з 01.01.2010 року по 31.12.2011 року ФОП ОСОБА_1,
який відповідно до п. 1.15 Закону України
від 22.05.2003 року № 889-І/ «Про податок з
доходів фізичних осіб»(зі змінами та
доповненнями), п. 18.1 ст. 18 розділу І
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-/І (зі змінами та
доповненнями) виступає податковим
агентом, не нараховано, не утримано та
не перераховано до бюджету податок на
доходи фізичних осіб, з виплаченої
заробітної плати (доходу) громадян в
сумі 27 000,00 грн. за надані послуги по
вантажним роботам. Зазначені виплати є
об'єктом оподаткування відповідно
п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України від
22.05.2003 року № 889-І/ «Про податок з
доходів фізичних осіб»(зі змінами та
доповненнями) та пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп.
164.2.1, пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 розділу І/
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-/І;

- п.п. «б» п. 19.2 ст. 19 Закону України від
22.05.2003 року № 889-І/ «Про податок з
доходів фізичних осіб»(зі змінами та
доповненнями), п.п. «б»п. 176.2 ст. 176
розділу І/, п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 51.1 ст. 51
розділу ІІ Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-/І (зі змінами та
доповненнями), ФОП ОСОБА_1 до ДПІ не
надано податкові розрахунки сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податків податку, і
сум утриманого з них податку за формою
№ 1ДФ за І-І/ квартали 2010 року, та І-І/ кВ.
2011 року при встановленому строку
подання протягом 40 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного кварталу;

- п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст.
7 Закону України «про податок на додану
вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР зі
змінами та доповненнями, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість до сплати в періоді, що
перевірявся з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року;

- п. 1, п. 5 ст. 203, п. 1, п. 2 ст. 215, п. 1 ст. 216,
ст.. 228, ст.. 626, ст.. 629, ст.. 650, ст.. 655, ст..
658, ст.. 662 Цивільного кодексу України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними.
ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді
штучно сформовано податковий кредит по
взаємовідносинам з ТОВ «Торговий дім
«Море» у розмірі 139 733,33 грн. (у лютому 2010
року -на суму 32 200,00 грн.; у березні 2010
року -на суму 27 683,33 грн.; у квітні 2010 року
-на суму 51 516,67 грн.; у травні 2010 року - на
суму 28 333,33 грн.).

- неналежне ведення обліку результатів
своєї підприємницької діяльності, а
саме Книга обліку доходів і витрат
форми № 10 ФОП велась у електронному
вигляді, в органах Державної
податкової інспекції Ленінського
району м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби не
зареєстрована, чим порушено п. 6 ст. 128
Господарського кодексу України № 436-І/
від 16.01.2003 року.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Підставою для нарахування грошового
зобов'язання зі сплати податку на
додану вартість на загальну суму 174666, 66
грн. та податку на доходи фізичних осіб
на загальну суму 104800 грн. на підставі
податкових повідомлень-рішень, з
приводу правомірності яких виник спір,
стали висновки контролюючого органу,
викладені в акті документальної
позапланової невиїзної перевірки від 6
квітня 2012 року № 924/17-200-8, про
порушення позивачем вимог частини 2
статті 13 Декрету кабінету міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян», підпункту 9.12.1 пункту 9.12
статті 9, пункту 22.10 статті 22 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», наслідком чого
занижено податку на доходи фізичних
осіб на загальну суму у 104800 грн. за 2010
рік; підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту
7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
внаслідок заниження ПДВ на загальну
суму у 139733,33 грн. у 2010 році, у зв'язку з
тим, що господарські операції позивача
з придбання у ТОВ «ТД «Море» цукру були
безтоварними.

Відповідно до підпункту 9.12.1 пункту 9.12
статті 9 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» оподаткування
доходів, отриманих фізичною особою від
продажу нею товарів (надання послуг,
виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також
фізичною особою, яка сплачує ринковий
збір, здійснюється за правилами,
встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Частиною 2 статті 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» передбачено, що
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.

За змістом підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовою виникнення у
платника права на включення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість сплачених в ціні
товару (послуги) та віднесення сум до
витрат, які враховуються для
визначення доходу для цілей
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб, є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг), призначених для використання в
оподатковуваних операціях, що
відповідають цілям господарської
діяльності платника податку та
оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку, що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

Згідно Акту перевірки, відповідачем
здійснено посилання на те, що ДПІ у
Суворовському районі м. Одеса 31.08.2010
року складено акт невиїзної
документальної перевірки ТОВ
«Торговий дім «Море» з питань
правомірності формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ за період з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року
по результатах якої встановлені з боку
даного підприємства порушення вимог
Закону України «Про податок на додану
вартість» в результати чого даним
підприємством завищено суму
податкових зобов'язань з ПДВ в розміри
2152542,00грн., завищено суму податкового
кредиту в розміри 2149724,00 грн., а також
порушено вимоги Цивільного кодексу
України в частини укладення та
вчинення правочинів,які не спрямовані
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ними.

На підстави наведеного здійснено
висновок про те, що угоди укладені та
виконані даним підприємством, в тому
числі з позивачем протягом
лютого-травня 2010 року, не спричиняють
реального настання правових наслідків.

Але, суд не вважає належним доказом
безтоварності господарських операцій
між позивачем та його контрагентом
посилання відповідача на акт ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси
складений у відношенні контрагента ТОВ
«Торговий дім «Море», виходячи з
наступного.

Пунктом 8.2 Порядку обліку платників
податків, зборів (обов'язкових
платежів) затвердженого наказом ДПА
України від 19.02.1998 р. N 80 передбачено, що
-у зв'язку з проведенням реорганізації
чи ліквідації юридичної особи органом
державної податкової служби
приймається рішення про проведення
позапланової виїзної перевірки
платника податків, який перебуває на
обліку в такому органі, у разі
одержання судових рішень або
відомостей з Єдиного державного
реєстру, іншої інформації щодо
прийняття судом рішень про порушення
провадження у справі про банкрутство
чи визнання банкрутом платника
податків. Перевірка розпочинається
протягом місяця після одержання того
документа, що надійшов до органу
державної податкової служби першим.

На веб-сайті Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр»на
якому розташовується інформація з
Єдиного державного реєстру щодо
юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців зазначена інформація
згідно якої ТОВ «Торговий дім «Море»
було визнано банкрутом 10.09.2010 року.

Враховуючи строки та порядок
провадження судової справи з
банкрутства юридичної особи, наявність
в ДПІ у Суворовському районі м. Одеса
де знаходило на обліку ТОВ «Торговий
дім «Море»інформації про дану судову
справу, в даному випадку податковий
орган був повинний здійснювати не
невиїзну документальну перевірку в
ході якої не досліджувалися ніякі
первинні документи даного
підприємства (в тому числі по
взаємовідносинах з позивачем), а
набагато раніше по факту повідомлення
від суду про наявність в провадженні
суду справи про банкрутство ТОВ
«Торговий дім «Море»у відповідності до
п.8.2 вищенаведеного Порядку здійснити
позапланову виїзну перевірку з
дослідженням всіх документів даного
підприємства.

Вказане свідчить про порушення порядку
проведення перевірок у зв'язку з
чим висновки акту від 31.08.2010 року
невиїзної документальної перевірці
даного підприємства не можуть
з'являтися належним обґрунтуванням
порушень вимог податкового
законодавства з боку ФОП ОСОБА_1 по
взаємовідносинах з даним
підприємством.

Так, здійснюючи посилання на
вищеозначений акт невиїзної
документальної перевірки ТОВ
«Торговий дім «Море», яка згідно вимог
Податкового кодексу України
здійснюється без дослідження
первинних документів лише на
підставі аналізу податкової
звітності платника податків,
враховуючі те, що даним актом не
визначено саме за які податкові
періоди: січень, лютий, березень,
квітень, травень, червень 2010р., з
яких підстав та в яких обсягах за ці
місяці не прийняти податкові
зобов'язання з ПДВ ТОВ «Торговий дім
«Море відносно позивача, тобто
відсутні конкретні дані щодо підстав
порушення даним підприємством вимог
податкового законодавства зокрема
по взаємовідносинах з Позивачем.

Враховуючи викладене, висновки Акту,
які засновані лише на акті від
31.08.2010 року невиїзної документальної
перевірки ТОВ «Торговий дім «Море» не
можуть свідчити про порушення
податкового законодавства з боку
позивача.

Крім того, як доказ реальності
здійснення господарської операції з
постачання цукру ТОВ «Торовий дім
«Море» на адресу ФОП ОСОБА_1 є первинні
документи (т. 1 арк. с.33-54), що містяться в
матеріалах справи, а саме:

- видаткова накладна № РН-0000021 від
19.02.2010 року, податкова накладна № 64 від
19.02.2010 року, платіжне доручення №30 від
19.02.2010 року, платіжне доручення № 31 від
23.02.2010 року товарна транспортна
накладна № 109 від 19.02.2010 року.

- видаткова накладна №РН-0000035 від 03.03.2010
року, податкова накладна №89 від 03.03.2010
року, платіжне доручення № 40 від 17.03.2010
року товарна транспортна накладна № 142
від 03.03.2010 року.

- видаткова накладна № РН-0000061 від 13.04.2010
року, податкова накладна № 96 від 12.04.2010
року, платіжне доручення №147 від 12.04.2010
року товарна транспортна накладна № 223
від 12.04.2010 року.

- видаткова накладна № РН-0000063 від 27.04.2010
року, податкова накладна № 140 від 27.04.2010
року, платіжне доручення № 30 від 19.02.2010
року товарна транспортна накладна № 131
від 27.04.2010 року.

- видаткова накладна №РН-0000089 від 14.05.2010
року, податкова накладна № 173 від 14.05.2010
року, платіжне доручення №70 від 14.05.2010
року, платіжне доручення №77 від 28.05.2010
року товарна транспортна накладна № 173
від 14.05.2010 року, які свідчать про
отримання Позивачем товару (цукру) від
постачальника - ТОВ «Торговий дім
«Море», які були у встановленому
порядку відображені в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача.

Доказом транспортування придбаного
позивачем товару у контрагента ТОВ
«Торговий дім «Море» є
товарно-транспортні накладні, при
досліджені яких встановлено, що
замовником виступає ТОВ «Торговий дім
«Море», Вантажовідправником у
товарно-транспортних накладних №109,
№142, №233 є ТОВ «СП «Нива» (т. 1 арк. с.37,
41,45), у товарно-транспортних накладних
№ 49, №54 є ПАТ «Красилівський цукровий
завод» (т. 1 арк. с. 49, 54), а
вантажоодержувачем є ФОП ОСОБА_1 Також,
позивачем були надані суду витяги з
ЄДРПОУ даних підприємств -
вантажовідправіників (т. 2 арк. с. 253-256).

Перелічені документи, які оформлені
належним чином у відповідності до
вимог діючого законодавства України є
достатньою підставою для відображення
результатів господарських операцій з
даним підприємством в бухгалтерському
та податковому обліку.

Крім того, в ході розгляду справи судом
були дослідженні первинні документи,
які є доказом подальшої реалізації
товару придбаного позивачем у
контрагента ТОВ «Торпговий дім «Море»
(т. 2 арк.. с. 2-181), а саме: договір від
01.01.2010 року, укладений між позивачем та
ТОВ «Бекон-Сервіс», предметом якого є
продаж товару (цукор); договір 7/290 від
04.01.2010 р., укладений між позивачем та ГП
НПКГ «Зоря-Машпроект», предметом якого
є продаж цукру; договір від 19.03.2010 р.,
укладений між ТОВ «ОСОБА_1 та ПП «Вікі»,
предметом якого є постачання цукру;
договір від 05.01.2010 року, у кладений між
позивачем та ТОВ «Лакомка», предметом
якого є постачання цукру; договір від
05.01.2010 р., укладений між позивачем та ТОВ
«Мультипак», предметом якого є продаж
товару (цукру); договір укладений між
позивачем та ТОВ «Каровай», предметом
якого є продаж товару (цукру); податкові
накладні, видаткові накладні, були
надані, як докази виконання
вищезазначених договорів.

Отже, позивач надав первинні документи,
що стосуються господарських операцій
за участю ТОВ «Торговий дім «Море», які
фактично підтверджують реальне
здійснення правочинів і досягнення
позивачем законної мети їх здійснення -
придбання на підставі
цивільно-правових угод товарів для
здійснення господарської статутної
діяльності, направленої на отримання
прибутку. Документом, який підтверджує
сплату покупцем податку на додану
вартість в ціні товару, зокрема є
податкова накладна. При розгляді
справи встановлено, що видані
позивачеві контрагентами податкові
накладні відповідають вимогам діючого
законодавства і є належним доказом
правомірності формування податкового
кредиту по ПДВ по реальним
господарським операціям та
правомірності віднесення на
собівартість виробленої продукції
суми затрат на придбання товару від ТОВ
«Торговий дім «Море».

Щодо визначення податкових зобов'язань
з податку з доходів фізичних осіб, суд
зазначає наступне.

Частиною 2 ст.13 Декрету КМ України «Про
прибутковий податок з громадян»
передбачено, що - оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий
доход, тобто різниця між валовим
доходом (виручки у грошовій та
натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

Згідно ч.3 даної статті Декрету - до
складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Згідно п.5.1. Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» -
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно п.5.2.1 даного Закону - до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Враховуючи наведене та приймаючи до
уваги те, що позивачем згідно
заявленого виду діяльності
здійснювалася оптова торгівля
продовольчими товарами, придбаний в
постачальника товар - цукор надалі
реалізовувався покупцям позивача
зазначення податкового повідомлення
-рішення від 24.04.2012 року № про
порушення позивачем вимог ч. 2 ст.13
Декрету КМ України «Про прибутковий
податок з громадян»здійснено
безпідставно, у зв'язку з чим дане
рішення е протиправним та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. Відповідно до ст. 17 КАС
України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності. Отже, КАС України
надає можливість звернутись до
адміністративного суду для оскарження
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень.
Відповідач є органом державної влади,
тобто суб'єктом владних повноважень,
прийняття даним органом рішень,
які зачіпляють майнові інтереси
суб'єктів господарювання пов'язані
із здійсненням його владних
управлінських функцій, а тому
визнання протиправними даних рішень
підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем в ході розгляду справи
правомірність винесених податкових
повідомлень-рішень не доведено.

За таких обставин, оскаржені податкові
повідомлення-рішення прийняті в
порушення норм податкового
законодавства, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати в
повному обсязі податкове
повідомлення-рішення від 24.04.2012 року №
, прийняте Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби.

3. Визнати протиправним та скасувати в
повному обсязі податкове
повідомлення-рішення від 24.04.2012 року №
, прийняте Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби.

4. Стягнути судові витрати в сумі 2 164,00
грн. (дві тисячі шістдесят чотири
гривні 00 коп.) з Державного бюджету
України на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний НОМЕР_1).

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
Є. В. Марич