Справа № 809/2573/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"01" вересня 2014 р.
Справа № 809/2573/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Візінському М.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Луканюка
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Державної податкової
інспекції у Рогатинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області,

про визнання незаконним та скасування
наказу щодо застосування
дисциплінарного стягнення та
зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Рогатинському
районі Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області про визнання незаконним та
скасування наказу щодо застосування
дисциплінарного стягнення та
зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач протиправно була притягнута до
дисциплінарної відповідальності за
невиконання дорученого завдання.
Протиправність прийняття наказу про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності від 18.06.2014. №169
полягає в тому, що жодних порушень
трудової дисципліни з боку позивача не
було, а оголошення дисциплінарного
стягнення не має законного підґрунтя і
є наслідком невмотивованого
психологічного тиску на позивача зі
сторони керівництва. Окрім того,
позивач оспорює саму процедуру
винесення наказу про притягнення до
дисциплінарної відповідальності, так
як з документами, які б підтверджували
дисциплінарний проступок так і сам
наказ не наданий позивачу для
ознайомлення. А про його існування
довідалася тільки 01.07.2014., приступивши
до роботи після перебування на листку
тимчасової непрацездатності, оскільки
додатково була позбавлена надбавки до
заробітної плати за червень 2014 року в
розмірі 50 %. Просить суд скасувати
незаконний наказ та зобов'язати
відповідача виплатити належні їй кошти
в сумі 920,50 грн.

Позивач вимоги викладені в
адміністративному позові підтримала в
повному обсязі. Додатково вказала, що
поставлені завдання, з приводу
невиконання яких вона притягалася до
дисциплінарної відповідальності,
виконувала в повному обсязі. Надати
вичерпні докази позивач не в змозі, так
як через тиск на неї, була змушена
звільнитися з роботи.

Представник відповідача проти позову
заперечив з підстав, наведених в
письмовому запереченні та в додаткових
письмових поясненнях, в яких, зокрема,
зазначав, що позивачем пропущено
місячний строк звернення з позовною
заявою до адміністративного суду, а
тому в прохальній частині заперечень,
просив суд залишити позовну заяву без
розгляду, відповідно до положень
статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення позивача та представника
відповідача, дослідивши та оцінивши
наявні в матеріалах справи письмові
докази, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
161 Кодексу адміністративного
судочинства України, під час прийняття
постанови суд вирішує, зокрема, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення і якими доказами вони
підтверджуються.

Першочергово суд надасть висновки щодо
обґрунтованості доводів, викладених в
запереченні щодо наявності підстав для
залишення позовної заяви без розгляду.

На стадії відкриття провадження, суд,
відповідно до вимог частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, дійшов висновку
про дотримання позивачем строку
звернення до суду з даним
адміністративним позовом, що
обґрунтовувалося доказами позивача
про те, що вона дізналася про
накладення на неї дисциплінарного
стягнення, отримавши 01.07.2014 року
роздруківку заробітної плати та
виявивши, що з неї було знято надбавку
за високі досягнення в праці. Інших
доказів, які б спростовували вказані
обставини суду не представлено.

Так, представник відповідача в
судовому засіданні пропущення строку
звернення до суду підтверджував тим, що
позивач був ознайомлений з наказом ДПІ
у Рогатинському районі №169 від 18.06.2014
року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності» в
той самий день - 18.06.2014 року (а.с.24), на
підставі акту про відмову від
проставлення підпису в графі «з
наказом ознайомлена» (а.с.25), проте
звернулася з вказаним позовом до суду
тільки 1 серпня 2014 року.

Про факт існування, а також
ознайомлення з актом про відмову від
проставляння підпису в графі «з
наказом ознайомлена» позивач
заперечувала, пояснила суду, що такий
був складений вже після того як вона
звернулася до суду із позовною заявою,
в якій виклала обставини неналежного
доведення до її відома наказу №169 від
18.06.2014 року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності».

З цього приводу суду зазначає, що
впродовж розгляду та вирішення даної
справи суду не представлено жодного
належного доказу, який беззаперечно б
підтверджував факт доведення до відома
позивача оскаржуваного наказу, в тому
числі, шляхом його направлення на
адресу місця реєстрації (проживання)
позивача, крім цього, в підтвердження
відмови позивача від ознайомлення з
наказом від 18.06.2014 року, що слугувало
підставою складення акту від 18.06.2014
року, судом допитано в якості свідків
осіб, які приймали участь в складенні
та підписанні акту про відмову
позивача від проставляння підпису, а
саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В результаті
отриманих свідчень судом виявлені
розбіжності в показах свідків, а саме:
на покладені запитання суду щодо подій,
які мали місце під час складання акту
та самої процедури доведення до відома
позивача оскаржуваного наказу, свідки
давали різні покази щодо місця
складання акту, присутніх осіб при його
складанні тощо, що не дає підстав
стверджувати, що саме 18.06.2014 року
позивачу доведено до відома
оскаржуваний наказ про притягнення її
до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з приписами частини 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (надалі також - КАС України), для
звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до частини другої
статті 100 КАС України позовна заява
може бути залишена без розгляду як на
стадії вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Частиною п'ятою статті 121 КАС України
передбачено, зокрема, якщо викладений в
ухвалі про відкриття провадження у
справі висновок суду про визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

За наведеного та вказаних правових
норм відповідачем не спростовано
обставин на підставі яких суд дійшов
висновку про дотримання позивачем
строку звернення до суду на стадії
відкриття провадження в даній
адміністративній справі.

Судом встановлено, що 06.06.2014 року до
Державної податкової інспекції у
Рогатинському районі надійшла для
виконання службова записка за №283/7/15-1
про проведення детальної звірки по 25
СГД за якими числиться переплата з
податку на додану вартість (а.с.35).

12 червня 2014 року на оперативній нараді
ухвалено доручити завідувачу
координаційно-моніторингового сектору
ОСОБА_1, провести детальну звірку по 25
СГД, в яких числиться переплата до 16:00
год 13.06.2014 року, що підтверджується
протоколом №14-о (а.с.37-38).

13.06.2014 року позивачем надано пояснення
та службову записку, що свідчать про
виконання вищевказаного доручення
(а.с.40, 41-42).

Проте, 13 червня 2014 року на оперативній
нараді встановлено ненадання належним
чином оформленої інформації щодо
виконання протокольного доручення,
зазначеного в протоколі оперативної
наради від 12 червня 2014 року №14-о, в тому
числі, не представлено актів звірок з 25
СГД, відповідно не встановлено чітких
причин виникнення даних переплат.
Ухвалено надати чітке пояснення щодо
невиконання доручення наданого на
попередній нараді до 17:00 год 13.06.2014 року,
що підтверджується протоколом №15-о
(а.с.43).

16 червня 2014 року на апаратній нараді
ухвалено доручити завідувачу
координаційно-моніторингового сектору
ОСОБА_1 надати акти звірки завірені
належним чином працівником ДПІ та СПД,
копії підтверджуючих первинних
документів щодо сплати по
позабюджетному спецрахунку по податку
на додану вартість з 25 СГД, що
спричинило виникнення переплати по
даному платежу до 14:00 год., 17.06.2014 року,
згідно з протоколом №16 (а.с.45-46). Позивач
на нараді була присутня, що
підтверджується її підписом в
протоколі.

На підтвердження виконання завдання,
позивачем надано супровідний лист
№898/8/09-10-20-07/292 від 16.06.2014 року із змісту
якого слідує, що позивачем надано акти
звірки по позабюджетному спецрахунку
по податку на додану вартість код
бюджетної класифікації 14010160 та
підтверджуючі документи сплати на 47
аркушах.

Проте, 17.06.2014 року посадовими особами
відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4
складено акт про відмову від надання
пояснень в якому зазначили, що позивач
відмовилася від надання пояснень щодо
невиконання доручення згідно
протоколу наради №16 від 16.06.2014 року
(а.с.50).

Також, 17.06.2014 року перший заступник
начальника ДПІ у Рогатинському районі
в доповідній записці №3 (а.с.49), вказала,
що доручення надане позивачу від 16.06.2014
року в призначений термін не виконано
та не виконано на час написання даної
службової записки. Невиконання даного
доручення призвело до наявності
необґрунтованих переплат по податку на
додану вартість по особових рахунках 25
суб'єктах господарювання. В зв'язку з
вищенаведеним та неодноразовим
невиконанням дорученого завдання
просить вжити заходів дисциплінарного
впливу до завідувача
координаційно-моніторингового сектору
ОСОБА_1

18 червня 2014 року на оперативній нараді
ухвалено, зокрема, головному
державному інспектору з питань
організації діяльності та контролю
виконання документів ОСОБА_3
підготувати наказ про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
завідувача
координаційно-моніторингового сектору
ОСОБА_1 за невиконання протокольного
доручення згідно протоколу апаратної
наради від 16.06.2014 року №16, що
підтверджується протоколом №16-о
(а.с.47-48). В даному протоколі особистий
підпис ОСОБА_1 відсутній, в зв'язку з чим
складено акт про відмову від
ознайомлення з протоколом засідання
оперативної наради від 18 червня 2014 року
№16-о (а.с.51).

В той самий день, начальником
відповідача, наказом №169 від 18 червня
2014 року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності»
(а.с.24), за невиконання протокольного
доручення згідно з протоколом
апаратної наради від 16.06.2914 року №6
завідувачу
координаційно-моніторингового сектору
ОСОБА_1 оголошено догану. Також,
складено акт про відмову від
проставлення свого підпису в графі «з
наказом ознайомлена» на наказі ДПІ у
Рогатинському районі від 18.06.2014 року
№169 в якому зазначено, що позивач з
вищевказаним наказом ознайомилася, але
від проставлення свого підпису "з
наказом ознайомлена" відмовилась.

На підставі наказу про оголошення
догани від 18.06.2014 року за №169, іншим
наказом за №9-ф від 23 червня 2014 року
«Про встановлення надбавки
працівникам Державної податкової
інспекції у Рогатинському районі»
позивачу знято надбавку за високі
досягнення в праці за червень 2014 року в
повному обсязі, згідно з додатком, за
яким позивачу встановлено 0% надбавки
(а.с.56,57).

Вказану обставину позивач виявила
01.07.2014 року в бухгалтерії відповідача
при з'ясуванні даних розрахункового
листа за червень 2014 року (а.с.9), що стало
підставою для звернення до суду з метою
захисту свого порушеного права.

У відповідності до вимог пункту 3
частини 1 статті 161 КАС України до
спірних правовідносин належить
застосувати норми: Кодексу законів про
працю України; Закону України «Про
державну службу» № 4050-VI від 17.11.2011року,
із змінами та доповненнями; постанови
Кабінету Міністрів України від 9
березня 2006 року №268 № «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів», із змінами та
доповненнями, а також Типові правила
внутрішнього трудового розпорядку для
робітників і службовців підприємств,
установ, організацій, затверджені
постановою Державного комітету СРСР з
праці і соціальних питань та узгоджені
з ВЦРПС від 20 липня 1984 р. № 213 (далі -
Типові правила) в частині, що не
суперечить чинному законодавству
України (згідно з Постановою Верховної
Ради України від 12.09.1991. «Про порядок
тимчасової дії на території України
окремих актів законодавства Союзу
РСР»).

Відповідно до статті 147 Кодекс законів
про працю України (надалі - КЗпП
України) за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення. Законодавством, статутами
і положеннями про дисципліну можуть
бути передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що
при обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Аналогічна, за своїм
змістом, норма закріплена в абзаці
другому частині 2 статті 53 Закону
України «Про державну службу», згідно з
якою дисциплінарне стягнення має
відповідати характеру і тяжкості
вчиненого дисциплінарного проступку
та ступеню вини державного службовця.
Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення
враховуються характер дисциплінарного
проступку, обставини, за яких він
вчинений, настання тяжких наслідків,
добровільне відшкодування завданої
шкоди, попередня поведінка державного
службовця та його ставлення до
виконання службових обов'язків.
Частиною п'ятою цієї ж статті Закону
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання державним
службовцем посадових обов'язків,
порушення ним правил внутрішнього
службового розпорядку або правил
професійної етики державного
службовця, інших вимог цього Закону та
інших актів законодавства у сфері
державної служби йому може бути
оголошено догану.

Відповідно до частини першою статті 55
Закону України «Про державну службу»
суб'єкт призначення за наявності
достатніх даних, що вказують на ознаки
дисциплінарного проступку державного
службовця, повинен зажадати від нього
письмового пояснення.

Факт відмови позивача від дачі
пояснень відповідач підтверджував
таким ж Актом про відмову від
ознайомлення з протоколом засідання
оперативної наради від 18.06.2014 року №16-о
ДПІ у Рогатинському районі шляхом
проставляння свого підпису та відмови
від дачі пояснень.

Водночас, в самому протоколі апаратної
наради від 18.06.2014 року №16-о відсутні
будь-які посилання на те, в чому
полягало чи в чому проявилося не
виконання позивачем дорученого
завдання, як і спроби отримання
пояснень від позивача, яка була в
складі присутніх на нараді (а.с.47, 48).
Оскільки позивач заперечувала той
факт, що їй пропонувалося надати
письмові пояснення з цього приводу, а
також враховуючи неоднозначність
показів членів комісії, якими складено
акт про відмову від надання пояснень,
суд дійшов висновку, що відповідач, в
супереч вимог ч.1 ст.55 Закону України
«Про державну службу» пояснень від
позивача не витребував.

Що стосується суті порушення у вигляді
невиконання позивачем протокольного
доручення від 16.06.2014 року №16 судом
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачем
станом на 16.06.2014 року, тобто до
прийняття рішення про застосування до
неї дисциплінарного стягнення,
зареєстрований у журналі реєстрації
власних документів супровідний лист
від 16.06.2014 року №898/8/09-10-20-07/292, із
додатками на 47 аркушах. Із пояснень
позивача слідує, що даний лист з
додатками переданий нею в приймальню
начальника для його реєстрації та
доведення до відома посадових осіб
відповідача, проте враховуючи великий
обсяг додатків в кількості 47 аркушів у
позивача не було технічної можливості
їх сканування та прикріплення в
електронному вигляді до супровідного
листа, а тому у зв'язку із її наступним
звільненням довести факт наявності
таких додатків у позивача не має
можливості.

Відповідно до листа відповідача від
28.08.2014 року №2849/8/09-10-07/288, адресованого
управлінню правової роботи ГУ
Міндоходів в Івано-Франківській
області факт наявності листа
відповідач підтвердив, проте заперечив
існування додатків на 47 аркушах, а
також відсутність інформації про шляхи
проходження даного документу, як це
передбачено відповідно до Типової
інструкції з діловодства в органах
державної податкової служби України.

Частиною другою статті 55 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що у разі необхідності
проведення додаткового дослідження
обставин вчинення дисциплінарного
проступку, у тому числі обставин, що
пом'якшують або обтяжують
відповідальність, а також причин та
умов, що сприяли його вчиненню, суб'єкт
призначення приймає рішення про
проведення службового розслідування.

З цього приводу слід зауважити, що
відповідачем не проводилося
службового розслідування з метою
з'ясування обставин наявності чи
відсутності при супровідному листі
додатків на 47 аркушах, а в
представлених відповідачем письмових
доказах, в тому числі, доповідній
записці від 17.06.2014., протоколах нарад -
від 16.06.2014 №16, від 18.06.2014. №16-о вказаним
обставинам зі сторони відповідача не
надано жодної правової оцінки.

Відповідно до частини другої статті 57
Закону України «Про державну службу»
державний службовець має бути особисто
ознайомлений під розписку з рішенням
про накладення на нього
дисциплінарного стягнення не пізніше
наступного робочого дня після
прийняття такого рішення. У разі
відмови державного службовця від
ознайомлення з рішенням про накладення
на нього дисциплінарного стягнення чи
наявності підстав, що перешкоджають
ознайомленню з таким рішенням
особисто, державному службовцю не
пізніш як у триденний строк з дня
прийняття рішення надсилається
письмове повідомлення про прийняте
рішення разом з його копією. Аналогічні
вимоги містяться в пункті 31 Типових
правил.

За наведеної норми, у випадку відмови
позивача від ознайомлення з наказом
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності, відповідач повинен
був не пізніш як у триденний строк з дня
прийняття оскаржуваного наказу
надіслати копію цього наказу поштовим
відправленням на адресу місця
проживання позивача, що не було
виконано відповідачем загалом та
додатково підтверджує факт не
повідомлення позивача про застосоване
до нього дисциплінарне стягнення.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що наказом ДПІ від
31.12.2013 року №200 затверджено Положення
про встановлення надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи працівникам
ДПІ у Рогатинському районі (надалі -
Положення) (а.с.53,54). Пунктом 3.10.
Положення передбачено, що надбавка не
виплачується у разі оголошення
працівнику догани у місяці, в якому її
оголошено, на підставі наказу про
перегляд розміру надбавок, який
готується фінансовим підрозділом на
підставі наказу про оголошення догани.

Таким чином, у відповідності до
наведених приписів Положення
відповідачем згідно з наказом за №9-ф
від 23 червня 2014 року «Про встановлення
надбавки працівникам Державної
податкової інспекції у Рогатинському
районі» знято з позивача надбавку за
високі досягнення в праці за червень 2014
року в повному обсязі. Доказів
доведення даного наказу до позивача
суду теж не представлено, а про його
існування позивач, з її слів, дізналася
під час судового розгляду даної
адміністративної справи.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку доводам сторін,
суд виходить із принципу змагальності
сторін за яким кожна сторона повинна
подати докази на підтвердження
обставин, на які вона посилається, або
на спростування обставин, про які
стверджує інша сторона, враховуючи
притаманну тільки адміністративному
процесу - презумпцію винуватості
суб'єкта владних повноважень, згідно з
якою потенційний обов'язок відповідача
довести правомірність свого рішення
шляхом спростування доводів позивача
на основі належних та допустимих
доказів.

З огляду на вищенаведене відповідачем
не підтверджено жодними належними
доказами, що при прийнятті
оскаржуваного наказу останнім
надавалася об'єктивна оцінка
обставинам, які вказували на обсяг
(рівень) виконання позивачем
протокольного доручення від 16.06.2014
року, факт виконання чи часткового
виконання якого підтверджується
супровідним листом позивача від 16.06.2014
року №898/8/09-10-20-07/292, із додатками на 47
аркушах, як і не доведено факту
вчинення позивачем дисциплінарного
проступку.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

За наведених підстав та вказаних
правових норм суд дійшов висновку, що
наказ від 18 червня 2014 року №169 "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності" винесений з
порушенням вимог чинного
законодавства без належного
обґрунтування наявності в діях
позивача дисциплінарного проступку, а
тому підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що наказ №9-ф від 23 червня
2014 року «Про встановлення надбавки
працівникам Державної податкової
інспекції у Рогатинському районі» в
частині позбавлення позивача надбавки,
винесений внаслідок та на підставі
наказу від 18 червня 2014 року №169 "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності", з метою повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача, суд дійшов висновку про
необхідність вийти за межі позовних
вимог, визнати протиправним та
скасувати наказ Державної податкової
інспекції у Рогатинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області від 23.06.2014
року №9-ф "Про встановлення надбавки
працівникам Державної податкової
інспекції у Рогатинському районі" в
частині скасування ОСОБА_1 надбавки за
високі досягнення в праці або за
виконання особливо важливої роботи та
встановлення її в розмірі 0% за червень
2014 року.

В прохальній частині позовних вимог
позивач також просила суд зобов'язати
відповідача нарахувати належні їй
кошти від заробітної плати за червень
2014 року в розмірі 920,50 грн.

Відповідно до представленої
відповідачем довідки від 28.08.2014
№1302/10/09-10-05-21/203 судом встановлено, що
позивач у зв'язку із винесенням догани
за червень 2014 року втратила надбавку за
високі досягнення в праці в сумі 629,82
грн.

Таким чином, позовні вимоги є частково
обґрунтовані, а тому позовна заява
підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної податкової інспекції у
Рогатинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області від 18
червня 2014 року №169 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності".

2. Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної податкової інспекції у
Рогатинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області від 23.06.2014
року №9-ф "Про встановлення надбавки
працівникам Державної податкової
інспекції у Рогатинському районі" в
частині скасування ОСОБА_1 надбавки за
високі досягнення в праці або за
виконання особливо важливої роботи та
встановлення її в розмірі 0% за червень
2014 року.

3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Рогатинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області виплатити
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) за
червень 2014 року надбавку за високі
досягнення в праці в сумі 629 (шістсот
двадцять дев'ять) гривень 82 коп., із
врахуванням всіх обов'язкових
утримань.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Тимощук О.Л.

Постанова складена в повному обсязі
08.09.2014 року.