Справа № 826/10836/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грінтек Енержи" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення рішення
25 липня 2014 року (відповідно до відмітки
служби діловодства суду) Товариство з
обмеженою відповідальністю «Грінтек
Енерджи» (далі по тексту - позивач)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі по
тексту - відповідач) в якому просить суд
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 липня 2014 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 07 серпня 2014 року.
У судовому засіданні 07 серпня 2014 року
представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив
задовольнити його. Представник
відповідача заперечив проти
адміністративного позову.
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
На підставі наказу ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 11 квітня 2014
року № 1247, згідно із підпунктами 78.1.1,
78.1.4 пункту 78.1. статті 78, статті 79
Податкового кодексу України проведено
позапланову документальну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінтек Енерджи» В
частині дотримання вимог податкового
та іншого законодавства з питань
дотримання податкового законодавства
щодо формування податкового кредиту
при взаємовідносинах з ТОВ
грудень 2013 року, за результатом якої
складено акт перевірки від 16 квітня 2014
року № 347/26-55-22-09/37702760.
Як висновок проведеної перевірки
встановлено порушення статті 185,
пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4,
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 192126,00 грн., в тому числі: за грудень
2013 року на 192126,00 грн.
Рішенням Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві від 30 квітня 2014 року №
20457/10/26-55-22-09-10 заперечення Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грінтек
Енерджи» на акт перевірки залишені без
задоволення.

Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 07 травня 2014 року № 9 за
порушення статті 185, пунктів 198.3, 198.6
статті 198, пунктів 201.4, 201.10 статті 201
Податкового кодексу України
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Грінтек Енерджи»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
288189,00 грн., в тому числі: за основним
платежем - 192126,00 грн., за штрафними
санкціями - 96063,00 грн.

За результатом адміністративного
оскарження, спірне податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 07 травня
2014 року № 9 залишено без змін,
скарги позивача без задоволення (копії
рішень Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 26 червня
2014 року № 5744/10/26-15-10-06-15 та Міністерства
доходів і зборів України від 17 серпня
2014 року № 12778/6/99-99-10-01-15 містяться в
матеріалах справи).

Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятим на його
підставі податковим повідомленням -
рішенням й мотивує позовні вимоги тим,
що відповідачем не наведено жодного
доказу на підтвердження нереальності
господарських відносин між ним та
ТОВ «Спецмонтаж-СВ» ().

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 16 квітня 2014 року №
347/26-55-22-09/37702760.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між позивачем та ТОВ «Спецмонтаж-СВ»
(), обставини
використання придбаних товарів, послуг
у власній господарській діяльності
позивача, встановити спеціальну
податкову правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

Матеріали справи свідчать,
господарські операції між ТОВ
«Спецмонтаж - СВ» (Підрядник) та ТОВ
«Грінтек Енержи» у грудні 2013 року
здійснювались за наступними
договорами:

за договорами підряду:

- від 02 вересня 2013 року № 02/9-1, предметом
якого було виконання Підрядником за
дорученням ТОВ «Грінтек Енержи»
монтажу системи зовнішнього
освітлення електростанції на джерелах
сонячної енергії, розташованої на
території Владиславівської сільської
ради Кіровського району АР Крим «Бора
Солар», в рамках її будівництва
(реальність виконання робіт за яким
підтверджується: платіжними
дорученнями позивача від 13 вересня 2013
року № 4756, від 18 жовтня 2013 року № 5557 та
від 30 січня 2014 року № 7240, податковими
накладними ТОВ «Спецмонтаж - СВ» від 13
вересня 2013 року № 3, від 18 жовтня 2013 року
№ 6, від 31 грудня 2013 року № 4 та
розрахунком коригування кількісних та
якісних показників до цієї податкової
накладної від 31 грудня 2013 року № 7 актом
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2013 року. Зазначені
господарські операції відображені у
бухгалтерському обліку позивача, що
підтверджується оборотно-сальдовими
відомостями по рахунку 371, 311, 631, карткою
по рахунку 631 по відповідному
контрагенту та Договору з ним та
реєстром виданих та отриманих
податкових накладних за грудень 2013
року);

- від 02 вересня 2013 року № 02/9-2, предметом
якого було виконання урядником за
дорученням ТОВ «Грінтек Енержи»
монтажу системи зовнішнього
освітлення електростанції на джерелах
сонячної енергії, розташованої на
території Владиславівської сільської
ради Кіровського району АР Крим
«Каліпсо Солар», в рамках її
будівництва (реальність виконання
робіт за яким підтверджується
платіжними дорученнями від 13 вересня
2013 року № 4757, від 20 вересня 2013 року № 4893
та від 30 січня 2014 року № 7241, податковими
накладними від 13 вересня 2013 року № 2,
від 20 вересня 2013 року № 5 та від 31 грудня
2013 року № 5, актом приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2013 року.
Зазначені господарські операції
відображені у бухгалтерському обліку
позивача, що підтверджується
оборотно-сальдовими відомостями по
рахунку 371, 311, 631, карткою по рахунку 631
по відповідному контрагенту та
Договору з ним та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
грудень 2013 року);

- від 02 вересня 2013 року № 02/9-3, предметом
якого було виконання Підрядником за
дорученням ТОВ «Грінтек Енержи»
монтажу системи зовнішнього
освітлення електростанції на джерелах
сонячної енергії, розташованої на
території Владиславівської сільської
ради Кіровського району АР Крим
«Канарі Солар», в рамках її будівництва
(реальність виконання робіт за яким
підтверджується платіжними
дорученнями від 09 жовтня 2013 року № 5317
та від 30 січня 2014 року № 7242, податковими
накладними від 09 жовтня 2013 року № 2 та
від 31 грудня 2013 року № 3, актом
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2013 року. Зазначені
господарські операції відображені у
бухгалтерському обліку позивача, що
підтверджується оборотно-сальдовими
відомостями по рахунку 371, 311, 631, карткою
по рахунку 631 по відповідному
контрагенту та Договору з ним та
реєстром виданих та отриманих
податкових накладних за грудень 2013
року);

за договорами субпідряду від 14
листопада 2013 року № 4, предметом якого
було виконання Підрядником за
дорученням ТОВ «Грінтек Енержи» робіт
з улаштування каналізаційних ям та
встановлення біотуалетів на території
електростанції на джерелах сонячної
енергії, що належить ПрАТ «Нептун
Солар» та розташована за адресою:
Миколаївська область, Вознесенський
район, Таборівська сільська рада,
комплекс будівель та споруд № 5
(реальність виконання робіт за яким
підтверджується платіжним дорученням
від 22 січня 2014 року № 6929, податковою
накладною від 23 грудня 2013 року № 2,
актом приймання виконаних будівельних
робіт за грудень 2013 року. Зазначені
господарські операції відображені у
бухгалтерському обліку позивача, що
підтверджується оборотно-сальдовими
відомостями по рахунку 371, 311, 631, карткою
по рахунку 631 по відповідному
контрагенту та Договору з ним та
реєстром виданих та отриманих
податкових накладних за грудень 2013
року).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового
кодексу України вбачається, що
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є відповідність
податкової накладної порядку її
заповнення та подальше використання
придбаних товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи,
позивачем задекларовано податок на
додану вартість за липень 2013 року на
підставі податкових накладних,
виписаних ТОВ «Спецмонтаж - СВ» у
зв'язку з викоанням підрядних робіт.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України дою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтвердження податковими
накладними або оформлення з порушенням
вимог чи не підтвердження митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6
статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент
складання податкових накладних
контрагент позивача - ТОВ «Спецмонтаж -
СВ» - був зареєстрований як платник
податку на додану вартість у
встановленому законодавством порядку,
а тому мав право нараховувати податок
на додану вартість та складати
податкові накладні на кожну поставку
послуг; в свою чергу, податкові
накладні, на підставі яких позивач
формував податковий кредит, та копії
яких знаходяться в матеріалах справи,
відповідають вимогам, встановленим
пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України.

Вирішуючи питання про реальність
операцій з надання послуг й питання
використання їх у власній
господарській діяльності, суд звертає
увагу на наступне.

Відповідно до визначення частини
першої статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначає
господарську діяльність як діяльність
особи, що пов'язану з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямовану на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Матеріали справи свідчать, що виконані
за Договорами субпідряду роботи здані
позивачем Замовникам - ТОВ «Бора
Солар», ТОВ «Каліпсо Солар», ТОВ
«Канарі Содар», ТОВ «Нептун Солар»
(далі - Замовники) за Договорами
Генпідряду:

- договір підряду від 02 вересня 2013 року
№ 02/9-1 укладений на виконання
зобов'язань за договором генерального
підряду від 17 червня 2013 року №ГП-1 між
позивачем та ТОВ «Бора Солар»,
предметом якого було будівництво
електростанції на джерелах сонячної
енергії, розташованої на території
Владиславівської сільської ради
Кіровського району АР Крим (на
підтвердження надано: копію акту
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2013 року, податкову накладну
від 25 грудня 2013 року № 458, лист ТОВ
«Бора Солар» від 08 травня 2014 року № 43 з
фотографіями системи зовнішнього
освітлення електор електростанції);

- договір від 02 вересня 2013 року № 02/9-2
укладений на виконання зобов'язань за
договором генерального підряду від 17
червня 2013 року №ГП-2 між позивачем та
ТОВ «Каліпсо Солар», предметом якого
було будівництво електростанції на
джерелах сонячної енергії,
розташованої на території
Владиславівської сільської ради
Кіровського району АР Крим (на
підтвердження надано: копію акту
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2013 року, податкову накладну
від 25 грудня 2013 року № 466, лист ТОВ
«Каліпсо Солар» від 08 травня 2014 року №
41 з фотографіями системи зовнішнього
освітлення електор електростанції);

- договір від 02 вересня 2013 року № 02/9-3
укладений на виконання зобов'язань за
договором генерального підряду від 17
червня 2013 року №ГП-3 між позивачем та
ТОВ «Канарі Солар», предметом якого
було будівництво електростанції на
джерелах сонячної енергії,
розташованої на території
Владиславівської сільської ради
Кіровського району АР Крим (на
підтвердження надано: копію акту
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2013 року, податкову накладну
від 25 грудня 2013 року № 462, лист ТОВ
«Канарі Солар» від 08 травня 2014 року № 40
з фотографіями системи зовнішнього
освітлення електор електростанції) ;

- договір субпідряду від 14 листопада 2013
року № 4 укладений на виконання
зобов'язань за договором генерального
підряду від 12 листопада 2013 року №
NEP-12/11/13-1 між Товариством та ТОВ «Нептун
Солар», предметом якого було виконання
робіт з улаштування каналізаційних ям
та встановлення біотуалетів на
території електростанції на джерелах
сонячної енергії, що належить ПрАТ
«Нептун Солар» та розташована за
адресою: Миколаївська область,
Вознесенський район, Таборівська
сільська рада, комплекс будівель та
споруд № 5 (на підтвердження надано:
копію акту приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2013 року,
податкову накладну від
30 грудня 2013 року № 475, лист ПрАТ«Нептун
Солар» від 08 травня 2014 року № 62 з
фотографіями встановлених
біотуалетів).

Вищезазначені господарські операції
також підтверджуються
оборотно-сальдовою відомістю ПО
рахунку 361, карткою по рахунку 361 по
відповідному контрагенту та Договору з
ним та реєстром виданих та отриманих
податкових накладних за грудень 2013
року.

Також, позивачем долучено до
матеріалів справи Декларації про
готовність об'єктів до експлуатації на
джерелах сонячної енергії ТОВ «Бора
Солар», ТОВ «»Каліпсо Солар», ТОВ
«Канарі Солар» від 19 лютого 2014 року №
Кр06, № Кр14 та № Кр17
відповідно.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що операції позивача з ТОВ
«Спецмонтаж-СВ» здійснені в межах
господарської діяльності, є реальними,
відповідають дійсному економічному
змісту та підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій.

При вирішенні даного спору суд
притримується позиції, що у разі якщо
на час здійснення господарських
операцій, за якими податковий орган не
визнає обґрунтованим віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

Судом також враховано вимоги статті 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних
господарських операцій ТОВ
«Спецмонтаж-СВ» був зареєстрований як
юридична особа в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що
контрагент позивача не мав
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірним
операціям, та доказів відсутності
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих зобов'язань,
відповідачем до суду не надано.

Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платників та інших
учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника, результатом яких є
отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірні. Подання платником до
контролюючого органу усіх належним
чином оформлених первинних документів,
передбачених податковим
законодавством, з метою отримання
податкової вигоди є підставою для її
отримання, якщо податковий орган не
доведе неправдивість, недостовірність
або суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах. Доводи ж
податкового органу про отримання
платником необґрунтованої податкової
вигоди мають ґрунтуватись на
сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
включення понесених витрат до складу
валових витрат та формування
податкового кредиту. Разом з тим, у
справі, що переглядається, податковим
органом не доведено існування таких
обставин.

З матеріалів справи вбачається, що
висновки відповідача ґрунтуються на
акті ДПІ у Центральному районі м.
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області від 28 лютого 2014
року № 96/14-03-22-08/34707148 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Спецмонтаж-СВ» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період
грудень 2013 року», яким встановлено, що
неможливо підтвердити реальність
здійснення фінансово-господарських
операцій підприємством ТОВ
«Спецмонтаж-СВ» з платниками податків
контрагентами-постачальниками за
грудень 2013 року на загальну суму ПДВ
329024,50 грн. та контрагентами покупцями
за відповідний період на загальну суму
ПДВ 412657,93 грн.

Однак, суд не приймає посилання
відповідача на зазначений акт
перевірки, оскільки юридична
відповідальність має індивідуальний
характер, тому позивач не може нести
відповідальність за можливі
протиправні дії інших юридичних осіб.

Чинне законодавство не ставить умовою
дійсності правочинів, а також
виникнення податкових зобов'язань
платника у залежність від стану
податкового обліку його контрагентів,
фактичного знаходження їх за місцем
реєстрації та наявності чи відсутності
основних фондів у останніх. Позивач не
може нести відповідальність за
невиконання його контрагентами своїх
податкових зобов'язань, адже поняття
"добросовісний платник", яке вживається
у сфері податкових правовідносин, не
передбачає виникнення у платника
додаткового обов'язку з контролю за
дотриманням його постачальниками
правил оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, не може
володіти інформацією відносно
виконання контрагентом податкових
зобов'язань, а тому за умови
невстановлення податковим органом
наявності замкнутої схеми руху
грошових коштів, яка б могла свідчити
про узгодженість дій позивача та його
постачальника для одержання
товариством незаконної податкової
вигоди, останнє не може зазнавати
негативних наслідків внаслідок діянь
інших осіб, що перебувають поза межами
його впливу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивачем правомірно сформовано
податковий кредит з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
«Спецмонтаж-СВ», а висновки Акта
перевірки про порушення позивачем норм
Податкового кодексу України та
заниження податку на додану вартість є
помилковими, відтак збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість з урахуванням штрафних
санкцій є протиправним.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Державною податковою
інспекцією у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві не доведена правомірність
та обґрунтованість прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінтек Енерджи»
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грінтек
Енерджи» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 07 травня 2014 року № 9.

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грінтек
Енерджи» за рахунок Державного бюджету
України.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник