Справа № 872/12000/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2014 рокусправа № 804/4290/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового
засідання:Кязимової Д. В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стиль Д" до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області, Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про скасування
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Стиль Д» 27 березня 2013 року
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області, Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська,
у якому з урахуванням уточнень просило:
визнати протиправним Рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 21 лютого 2013
року № 53 Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області щодо мийних засобів,
зазначених в п. 1-8 Акту перевірки
характеристики продукції № 100071 від 11
лютого 2013 року, в частині: «мийні
засоби, введені в обіг з порушенням
вимог Технічного регламенту мийних
засобів, затвердженого ПКМУ від
20.08.2008 року № 717», прийнятого на
підставі Акту перевірки
характеристики продукції № 100071
від 11 лютого 2013 року; визнати
протиправним Рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 21 лютого 2013 року №54 Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області щодо мийних
засобів, зазначених в п. 1-8 Акту
перевірки характеристики продукції №
100071 від 11 лютого 2013 року, в частині:
«мийні засоби, введені в обіг з
порушенням вимог Технічного
регламенту мийних засобів,
затвердженого ПКМУ від 20.08.2008 року №
717», прийнятого на підставі
Акту перевірки характеристики
продукції № 100071 від 11 лютого 2013 року;
визнати протиправною та скасувати
Постанову про накладання штрафних
санкцій від 21 лютого 2013
року № 22 Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області на суму 2210,00 грн.; стягнути з
Державного бюджету України на користь
ТОВ «Стиль Д» суму сплачених
штрафних санкцій у розмірі 2210,00 грн.

В обґрунтування заявлених уточнених
позовних вимог позивач зазначав, що на
думку Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області, неналежне застосування
Національного знаку відповідності
щодо продукції, зазначеної в
п. 1-8 Акту перевірки
характеристики продукції, полягає у
відсутності зазначення коду органу,
призначеного для проведення перевірки
біля Національного знаку
відповідності. Проте, на момент
проведення процедури з оцінки
відповідності продукції, що стала
предметом перевірки, чинною була
редакція пункту 21 Технічного
регламенту мийних засобів, відповідно
до якої для проведення оцінки
відповідності застосовується за
вибором виробника модуль Аа
(модифікований модуль А) або модуль F
(перевірка продукції), або

складніші модулі. Таким чином, на думку
позивача, виробником продукції
правомірно застосовано для проведення
оцінки відповідності модуль А2 як більш
складніший модуль. Відповідно до
вказаного модулю внутрішній контроль
виробництва зобов'язує виробника
проводити контрольовані випробування
продукції через довільні інтервали
часу, тобто періодично, а не одноразово,
як вимагає модуль А1 (п. 15 Технічного
регламенту модулів оцінки
відповідності, затвердженого
постановою КМУ від 07.10.2003 № 1585). Щодо
обов'язковості нанесення поряд з
Національним знаком відповідності
коду призначеного органу з оцінки
відповідності, позивачем зазначено, що
у зв'язку з неоднозначним тлумаченням
вимог законодавства щодо
обов'язковості нанесення коду
призначеного органу на продукцію,
виробником продукції ТОВ «АВС Кемікалс
Індастрі» було направлено відповідний
запит до ДП «Одесастандартметрологія».
В Листі ДП
«Одесастандартметрологія» 478-26/23 від
22.02.2012 повідомлено «... у разі
використання Вами для оцінки
відповідності продукції модуля А2,
нанесення ідентифікаційного номеру
призначеного органу поряд із знаком
відповідності не є обов'язковим». Отже,
на думку позивача, правила
застосування і нанесення
Національного знака відповідності, що
встановлені законодавством України,
виробником продукції були дотримані.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10 червня 2013 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Стиль Д»
задоволено.

Визнано протиправним Рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 21 лютого 2013 року № 53
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області щодо мийних засобів,
зазначених в п. 1-8 Акту перевірки
характеристики продукції № 100071 від 11
лютого 2013 року, в частині: «мийні
засоби, введені в обіг з порушенням
вимог Технічного регламенту мийних
засобів, затвердженого ПКМУ від 20.08.2008
року № 717», прийнятого на підставі Акту
перевірки характеристики продукції №
100071 від 11 лютого 2013 року.

Визнано протиправним Рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 21 лютого 2013 року № 54
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області щодо мийних засобів,
зазначених в п. 1-8 Акту перевірки
характеристики продукції № 100071 від 11
лютого 2013 року, в частині: «мийні
засоби, введені в обіг з порушенням
вимог Технічного регламенту мийних
засобів, затвердженого ПКМУ від 20.08.2008
року № 717», прийнятого на підставі Акту
перевірки характеристики продукції №
100071 від 11 лютого 2013 року.

Визнано протиправною та скасовано
Постанову про накладання штрафних
санкцій від 21 лютого 2013 року № 22
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області на суму 2210,00 грн. (дві тисячі
двісті десять гривень 00 копійок).

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стиль Д» (, адреса: 49100, м. Дніпропетровськ,
бул.Слави, буд.7К, п/р 4176 в ПАТ
«ПУМБ», МФО 334851) суму сплачених
штрафних санкцій у розмірі 2210,00 грн.
(дві тисячі двісті десять гривень 00
копійок).

Вирішено питання про судові
витрати по справі.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що у діях ТОВ «Стиль Д»
було відсутнє порушення, яке
передбачене п.2 ч.3 ст. 44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції», що
полягає в розповсюдженні продукції, до
якої неналежно застосовано
Національний знак відповідності.
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області при складанні Рішень про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 21 лютого 2013 року № 53 та № 54,
а також Постанови про накладання на
позивача штрафних санкцій від 21.02.2013 №
22 на суму 2210,00 грн., діяла не на підставі,
не в межах повноважень та не у спосіб,
що передбачені Конституцією і законами
України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
під час перевірки позивача
встановлений факт порушення ТОВ «Стиль
Д» вимог пункту 17
«Технічного регламенту мийних
засобів», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 №
717, а саме:

- на мийних засобах торгової марки «Test»
неналежно застосовано Національний
знак відповідності;

- на рідкому мийному засобі «СІLLІТ»
міститься графічне зображення
продуктів харчування.

На підставі порушень, встановлених
перевіркою та зафіксованих в акті
перевірки від 11.02.2013 № 100071, проектів
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) Держспоживінспекцією у
Дніпропетровській області 21.02.2013
винесена постанова № 22 про
накладення штрафних санкцій за
порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 44 Закону
України «Про державний ринковий
контроль нехарчової продукції» в сумі
2210,00 грн. А ТОВ «Стиль Д»
11.03.2013 сплатило суму штрафу визначену в
постанові Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області від 21.02.2013 №
22 в розмірі 2210,00 грн.
Держспоживінспекція у
Дніпропетровській області вважає
необґрунтованим доводи позивача щодо
необов'язковості нанесення знака
відповідності у разі використання для
оцінки відповідності продукції модулю
А2.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не перешкоджає
розгляду справи без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Представником позивача на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду було
направлено заперечення на апеляційну
скаргу, в яких останній просив
апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2013
року - залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
11.02.2013 Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області, на підставі наказу від 25.12.2012 №
85-од та направлення від 11.02.2013 № 31/16/39, в
присутності керуючого магазину ТОВ
«Стиль Д», проведена планова виїзна
перевірка характеристик продукції, за
результатами якої складено акт
перевірки характеристик продукції від
11.02.2013 № 100071 /а.с. 11-12/ та протокол про
виявлені порушення № 100071 від 12.02.2013 /а.с.
13/.

Під час перевірки був встановлений
факт порушення ТОВ «Стиль Д» вимог
пункту 17 «Технічного регламенту
мийних засобів», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.08.2008 №717, а саме:

- на мийних засобах торгової марки «Test»
неналежно застосовано Національний
знак відповідності;

- на рідкому мийному засобі «СІLLІТ»
міститься графічне зображення
продуктів харчування.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі акту перевірки від
11.02.2013 № 100071 Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області прийняті
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів:

- від 21.02.2013 № 53 про приведення
продукції у відповідність вимогам
Технічного регламенту мийних засобів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.08.2008 № 717 /а.с. 16/;

- від 21.02.2013 № 54 про обмеження надання
продукції на ринок, шляхом тимчасової
заборони реалізації до повного
приведення такої продукції у
відповідність встановленим вимогам
/а.с. 17/.

А 21.02.2013 Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області було винесено постанову № 22
про накладення штрафних санкцій на ТОВ
«Стиль Д» за порушення вимог п. 2 ч. 3 ст.
44 Закону України «Про державний
ринковий контроль нехарчової
продукції» у сумі 2210,00 грн. /а.с. 18/.

ТОВ «Стиль Д» 11.03.2013 сплатило суму
штрафу визначену в постанові
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області від 21.02.2013 №
22 в розмірі 2210,00 грн. /а.с. 19/.

Згідно Рішення Конституційного Суду
України від 09 лютого 1999 року
№ 1/99-рп, частину першу статті 58
Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
державний захист прав громадян як
споживачів здійснюють спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, місцеві державні
адміністрації, органи і установи
державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
України, інші органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування
відповідно до законодавства, а також
судові органи.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
захист прав споживачів», спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
дотриманням законодавства України про
захист прав споживачів у центральних і
місцевих органах виконавчої влади та
суб'єктами господарської діяльності,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право, зокрема: одержувати від
суб'єктів господарської діяльності, що
перевіряються, безоплатно копії
необхідних нормативних документів та
інші відомості, які характеризують
якість товарів (робіт, послуг),
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, що використовуються для
виробництва цих товарів (виконання
робіт, надання послуг); подавати до суду
позови щодо захисту прав споживачів;
накладати на суб'єктів господарської
діяльності сфери торгівлі,
громадського харчування і послуг, в
тому числі на громадян-підприємців,
стягнення, передбачені статтею 23 цього
Закону, в порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України.

У п. 1 Положення про інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 09.11.2011 № 206
визначено, що територіальними органами
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів є інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції вірно вважав, що Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області є суб'єктом
владних повноважень, яка виконує
владні управлінські функції, надані їй
чинним законодавством, відносно
суб'єктів господарювання у сфері
захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Так у п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
захист прав споживачів» встановлено,
що спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Порядок проведення таких перевірок
визначається спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до абз.абз. 1-2 п. 1.4 Порядку
проведення перевірок у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг,
затвердженого Наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 07.03.2012 № 310 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11 травня 2012 року за №
743/21056 (надалі за текстом - Порядок № 310),
визначено наступне.

Перевірки діяльності суб'єктів
господарювання проводяться з метою
контролю стану дотримання ними вимог
законодавства про захист прав
споживачів щодо якості та безпеки
продукції, правил торгівлі та послуг,
надання споживачам необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію.

Органи з питань захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства
про захист прав споживачів шляхом
проведення планових та позапланових
перевірок.

Зі змісту п. 3.1 Порядку № 310 вбачається,
що за результатами проведеної
перевірки посадовими особами в разі
виявлення порушень вимог
законодавства складається акт.

Згідно п.п. 5.1, 5.2 Порядку № 310, скарги на
дії посадових осіб при проведенні
перевірок, видані ними приписи, а також
на рішення посадових осіб, визначені в
підпункті 4.2.6 пункту 4.2 розділу ІV цього
Порядку, подаються до
Держспоживінспекції України або до її
територіального органу з питань
захисту прав споживачів, що проводив
перевірку, керівник якого протягом
трьох робочих днів зобов'язаний
забезпечити пересилання скарги з
відповідними матеріалами перевірки та
поясненнями з питань, порушених у
скарзі, до Держспоживінспекції
України.

Подання скарги не позбавляє суб'єкта
господарювання права звернутися
безпосередньо до суду.

Відповідно до абз. 4 ст. 1. Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»,
неналежне застосування Національного
знака відповідності - порушення правил
застосування і нанесення
Національного знака відповідності,
встановлених законами України, та
виданих відповідно до них інших
нормативно-правових актів, у тому числі
технічних регламентів.

Пунктом 17 Технічного регламенту мийних
засобів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 №
717 передбачено, що Національний знак
відповідності згідно з описом і
правилами його застосування,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001 р.
№ 1599 «Про затвердження опису та правил
застосування Національного знаку
відповідності», наноситься на мийний
засіб, що пройшов оцінку відповідності
згідно з цим Технічним регламентом.

Пунктом 1 Правил застосування
Національного знака відповідності,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29.11.2001 № 1599
(надалі за текстом - Правила)
передбачено, що Національний знак
відповідності засвідчує відповідність
позначеної ним продукції вимогам
технічних регламентів, які поширюються
на неї. Знак відповідності наноситься
тільки на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах.

Згідно п. 2 Правил застосування
Національного знака відповідності
нанесення знака відповідності є
обов'язковим.

Відповідно до п. 3 Правил у разі
підтвердження відповідності
продукції, призначеним органом з
оцінки відповідності поряд із знаком
відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Згідно пункту 21 Технічного регламенту
мийних засобів, для проведення
оцінки відповідності застосовується
за вибором виробника модуль А1
(внутрішній контроль виробництва
і контрольовані випробування
продукції) або модуль
F1 (встановлення відповідності
продукції за результатами перевірки),
або складніші модулі, такі як модуль А2.

Проте, судом першої інстанції вірно
встановлено, що на момент проведення
процедури з оцінки відповідності
продукції, що стала предметом
перевірки, чинною була редакція пункту
21 Технічного регламенту мийних
засобів, відповідно до якої для
проведення оцінки відповідності
застосовується за вибором виробника
модуль Аа (модифікований модуль А) або
модуль F (перевірка продукції), або
складніші модулі.

Згідно пункту 15 Технічного регламенту
модулів оцінки відповідності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 07 жовтня 2003 року
№ 1585 (у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 31 серпня 2011 року
№ 920), контроль продукції за модулем А2
здійснює за вибором виробника його
акредитована випробувальна
лабораторія або призначений орган
через інтервали часу, визначені
лабораторією чи призначеним органом.
Якщо перевірки і випробування
проводяться призначеним органом,
виробник або його уповноважений
представник наносить за згодою
призначеного органу ідентифікаційний
номер такого органу на кожний зразок
продукції.

У відповідності до положень ст. 33
Закону України «Про стандарти,
технічні регламенти та процедури
оцінки відповідності» від 01 грудня 2005
року № 3164-ІУ, у разі оцінки
відповідності продукції, що є об'єктом
технічних регламентів, призначеним
органом оцінки відповідності до
Національного знака відповідності
додається ідентифікаційний код цього
органу.

Відповідно до п. 3 Правил застосування
Національного знака відповідності, у
разі підтвердження відповідності
продукції, призначеним органом з
оцінки відповідності поряд із знаком
відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Відповідно до п. 9 Технічного
регламенту модулів оцінки
відповідності, ідентифікаційний номер
призначеного органу згідно з державним
реєстром таких органів наноситься
самим органом або за згодою виробником,
або його уповноваженим представником,
якщо інше не передбачено відповідним
технічним регламентом.

Згідно пункту 15 Технічного регламенту
модулів оцінки відповідності, якщо
перевірки і випробування проводяться
призначеним органом, виробник наносить
за згодою призначеного органу
ідентифікаційний номер такого органу
на кожен зразок продукції.

Наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики «Про призначення
органу з оцінки відповідності ДП
«Одесастандартметрологія» вимогам
технічних регламентів» від 28 грудня 2010
року № 627 ДП «Одесастандартметрологія»
було призначено на виконання робіт з
оцінки відповідності продукції,
процесів і послуг вимогам технічних
регламентів мийних засобів.

Судом першої інстанції встановлено, що
на запит виробника ДП
«Одесастандартметрологія» листом за
вих. № 478-26/23 від 22.02.2012 року повідомило
«... у разі використання Вами для оцінки
відповідності продукції модуля А2,
нанесення ідентифікаційного номеру
призначеного органу поряд із знаком
відповідності не є обов'язковим» /а.с.
32а/.

Отже, обраний третьою особою - ТОВ «АВС
Кемікалс Індастрі», для
оцінки відповідності продукції модуль
А2, згідно з Технічним регламентом
модулів оцінки відповідності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 07.10.2003 № 1585,
передбачає проведення оцінки
відповідності продукції її виробником
або уповноваженим представником
виробника, а також проведення
подальшої перевірки продукції через
довільні інтервали часу акредитованою
випробувальною лабораторією виробника
або призначеним органом. У разі якщо
така перевірка проводиться
призначеним органом, поруч із знаком
відповідності допускається нанесення
ідентифікаційного номеру такого
органу.

Відповідність продукції вимогам
Регламенту, мийних засобів торгової
марки «Test» та рідкого мийного засобу
«СІLLІТ», підтверджується Деклараціями
про відповідність, складеними під
цілковиту відповідальність виробника,
з чітким формулюванням «Процедура
оцінки відповідності проведена за
модулем А2» /а.с. 23-32/.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції вірно вважав, що для оцінки
відповідності продукції модуля А2,
нанесення ідентифікаційного номеру
призначеного органу поряд із знаком
відповідності не є обов'язковим.

Законом України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»
визначаються правові та організаційні
засади, основні принципи і порядок
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, повноваження органів
державного нагляду (контролю), їх
посадових осіб і права, обов'язки та
відповідальність суб'єктів
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч.7. ст.4 вказаного Закону
передбачено, що у разі якщо норма
закону чи іншого нормативно-правового
акта, виданого відповідно до закону,
припускає неоднозначне тлумачення
прав і обов'язків суб'єкта
господарювання або органу державного
нагляду (контролю) та його посадових
осіб, рішення приймається на користь
суб'єкта господарювання.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що правила застосування і
нанесення Національного знака
відповідності, що встановлені
законодавством України, виробником
продукції були дотримані і на момент
проведення перевірки, продукція,
зазначена в п. 1-8 Акту перевірки
характеристики продукції №
100071 від 11.02.2013, пройшла визначену
законодавством процедуру оцінки
відповідності, на підставі чого було
складено Декларації про відповідність,
що надало право виробникові нанести у
відповідності до встановлених
законодавством вимог Національний
знак відповідності на пакування
мийного засобу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проаналізувавши спірні
правовідносини, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що у діях
ТОВ «Стиль Д» було відсутнє порушення,
яке передбачене п. 2 ч. 3
ст. 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції», що полягає в
розповсюдженні продукції, до якої
неналежно застосовано Національний
знак відповідності.

Отже, Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області при складанні Рішень про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 21 лютого
2013 року № 53 та № 54, а також Постанови
про накладання на позивача штрафних
санкцій від 21.02.2013 № 22 на суму 2210,00 грн.,
діяла не на підставі, не в межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10 червня 2013 року у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стиль Д" до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області, Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про скасування
рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів
відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС
України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай