Справа № 2а-9995/10/2670
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2014 р. м.
Київ К/800/35521/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів: головуючої
Юрченко В.П., суддів: Пилипчук Н.Г.,
Сіроша М.В.,при секретарі судового
засідання Педан А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міністерства
доходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
жовтня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року

у справі № 2а-9995/10/2670

за позовом Публічного акціонерного
товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»
(правонаступник Публічного
акціонерного товариства
«Корпоративний та інвестиційний Банк
Креді Агріголь»)

до Міжрегіонального головного
управління Міністерства доходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників (правонаступник
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м.Києві по роботі з
великими платниками податків)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 26.04.2010 р. №
/2,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Корпоративний та Інвестиційний Банк
Креді Агріколь" звернувся до суду з
позовом, у якому з урахуванням
уточнення позовної заяви просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення СДПІ від 7 липня
2010 року № /3, яким нараховано
податкове зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 55887. 20 грн., з яких
37218,80 грн. - основний платіж, 18668,40 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

На обґрунтування позовних вимог Банк
послався на те, що сплачені при
придбанні автомобілів суми податку на
додану вартість (далі - ПДВ) правомірно
включено до базової вартості цих
автомобілів відповідно до підпункту
5.3.3 пункту 5.3 статті 5 Закону України від
28 грудня 2000 року № 334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств"
та підпункту 7.4.2 пункту 7.4 статті 7
Закону України від 3 квітня 1997 року №
168/97-ВР "Про податок на додану вартість".

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.10.2010, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011,
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 31.10.2013 р. відхилена
касаційна скарга податкового органу,
судові рішення першої та апеляційної
інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від
15 квітня 2014 р. ухвала Вищого
адміністративного суду України
скасована, справа направлена на новий
розгляд до суду касаційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, враховуючи обов'язковість
рішення Верховного Суду України,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
суд зазначає наступне.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, СДПІ провела
виїзну планову перевірку акціонерного
товариства "Каліон Банк Україна",
правонаступником якого є Банк, з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 1 липня 2006 року по 30 червня 2009
року, у ході якої встановлено, зокрема,
порушення підпункту 8.4.1 пункту 8.4
статті 8 Закону № 334/94-ВР, а саме: Банк
відніс до складу валових витрат суму
ПДВ, сплачену ним при придбанні
автомобілів Nissan X-Trail вартістю 173166 грн.
(у тому числі 28861 грн ПДВ), Kangoo 1.4
вартістю 105362 грн (у тому числі 17560,33 грн
ПДВ), що призвело до завищення сум
амортизаційних відрахувань,
визначених із ПДВ, на суму 9577,37 грн. та
заниження податкового зобов'язання з
податку на прибуток на загальну суму
2394, 34 коп.

На підставі акту перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення від 26 квітня 2010 р.
№ /2, яким Банку визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток банківських організацій 55887,20
грн., в тому числі: 37218,80 грн. - за
основним платежем, 18668, 40 грн. - за
штрафними санкціями.

Скасовуючи спірне податкове
повідомлення-рішення, суди зазначили,
що Банк правомірно збільшив вартість
відповідної групи основних фондів на
суми ПДВ і проводив амортизаційні
відрахування, оскільки сплачений при
придбанні автомобілів ПДВ позивач не
включив до складу податкового кредиту.

Скасовуючи рішення суду касаційної
інстанції, Верховний Суд України
зазначив, що у справі, яка
розглядається, суди не встановили, що
автомобільний транспорт, включений
позивачем до складу основних фондів,
відноситься до категорії легкових
автомобілів. Також суди не встановили
чи придбавалися ці транспортні засоби
з метою подальшого використання у
виробництві та/або поставці товарів
(послуг) для оподатковуваних операцій у
межах господарської діяльності.
Переглядаючи рішення, суд наголосив, що
наведені обставини є визначальними при
застосуванні положень податкового
законодавства щодо порядку формування
податкового кредиту та визначення
валових витрат.

Частиною першою статті 220 КАС України
встановлено, що суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи. (ч.2
ст.227 КАС України).

Таким чином, колегія суддів,
перевіривши у межах касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційна
скарга податкового органу підлягає
задоволенню частково, рішення
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 19 жовтня 2010 року та ухвала
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року - скасуванню, оскільки судами не
встановлено всі фактичні обставини по
справі, тобто допущено порушення норм
процесуального права, та суд
касаційної інстанції не може
встановлювати ці обставини.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міністерства
доходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 жовтня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
Окружного адміністративного суду м.
Києва.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) Юрченко В.П.
Судді: (підпис) Пилипчук Н.Г. (підпис)
Сірош М.В.