Справа № 812/9939/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Київ К/800/11965/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Іваненко Я.Л. ,
провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05.02.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Головного управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Луганській області про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області з вимогами про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови у здійсненні перерахунку
заробітної плати за час роботи
позивача у зоні відчуження ЧАЕС в
період з 25.08.1986р. по 03.10.1986р., у видачі
нової довідки про розмір його
заробітної плати за роботу у зоні
відчуження ЧАЕС, зобов'язання
здійснити перерахунок заробітної
плати за вказаний період, стягнення з
відповідача недоплаченої заробітної
плати за період його роботи в зоні
відчуження ЧАЕС з 25.08.1986р. по 03.10.1986р. в
розмірі 0,02 грн., та зобов'язання видати
нову довідку про розмір заробітної
плати за серпень-вересень 1986 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013р.
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною відмову у
здійсненні перерахунку заробітної
плати ОСОБА_2 за час його роботи у зоні
відчуження ЧАЕС в період з 25.08.1986р. по
03.10.1986р. Зобов'язано здійснити
перерахунок заробітної плати
(грошового утримання) за час роботи у
зоні відчуження ЧАЕС в період з 25.08.1986р.
по 03.10.1986р., зобов'язано відповідача
відобразити суми заробітної плати
(грошового утримання) у відповідних
первинних документах з нарахування
заробітної плати, зобов'язано
виплатити недоплачену заробітну плату
за період роботи позивача у зоні
відчуження ЧАЕС в період з 25.08.1986р. по
03.10.1986р. зобов'язано видати довідку про
розмір заробітної плати.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2014р.
апеляційну скаргу Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області задоволено частково, постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013р.
скасовано. Позовні вимоги про
здійснення перерахунку заробітної
плати за період 1986 року залишено без
розгляду. У задоволенні іншої частини
позовних вимог до Головного управління
державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Луганській
області про визнання дій
протиправними, зобов`язання вчинити
певні дії відмовлено.

Залишаючи без розгляду частину
позовних вимог та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог,
апеляційний суд виходив з пропуску
позивачем строку звернення до суду з
позовом щодо проходження публічної
служби та відсутності протиправних дій
відповідача у спірних правовідносинах.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить рішення
апеляційного суду скасувати і залишити
без змін рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період з 25.08.1986р. по
03.10.1986р. ОСОБА_2 приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧЕС в
зоні відчуження.

12.06.1996р. позивачу встановлено статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1-ї категорії, позивач є
інвалідом Чорнобильської катастрофи
3-ї групи.

27.09.2012р. позивач звернувся до Головного
територіального управління МНС у
Луганській області про проведення йому
перерахунку заробітної плати за період
його роботи в зоні відчуження ЧАЕС з
25.08.1986р. по 03.10.1986р., посилаючись на
Постанову ЦК КПРС, Президії ВР СРСР,
Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від
07.05.1986р. № 524-156, Постанову Держкомпраці
СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 27.12.1972р.
№ 383/35, Постанову Ради Міністрів СРСР та
ВЦРПС від 10.06.1986р. № 207-7, Вказівки
Управління пожежної охорони МВС УРСР
від 17.12.1986р. № 3/7/1587, в якому просив
провести перерахунок заробітної плати
за роботу в зонах небезпеки та сплатити
недоплачену суму грошей.

Листом Головного територіального
управління МНС у Луганській області
від 11.10.2012р. позивачу відмовлено у
здійснені такого перерахунку.

Суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що про відмову у здійсненні
перерахунку заробітної плати позивач
знав у 2012 році, проте з
адміністративним позовом звернувся до
суду лише 28.11.2013р.

01.10.2013 представник позивача звернувся
до начальника Головного управління
Державної служби з надзвичайних
ситуацій України у Луганській області
із заявою про видачу нової довідки про
розмір заробітної плати за роботу в
зоні відчуження ЧАЕС, виплату
донарахованої суми цієї заробітної
плати, та про видачу копій первинних
документів про нарахування та виплату
цієї заробітної плати.

Листом від 14.10.2013 за №01-3722/192 позивачу
відмовлено у здійсненні перерахування
та виплати грошового забезпечення,
видачі нової довідки з тих мотивів, що
довідка про розмір грошового
забезпечення для розрахунку пенсії
надавалася до Управління Пенсійного
фонду України в Луганській області та
повторно відсутні підстави для
здійснення перерахунку і виплати
грошового забезпечення, а також видачі
нової довідки.

У 1986 році ОСОБА_2 проходив службу на
посаді командира відділення 22-ї
Самостійної воєнізованої пожежної
частини м. Комунарська Луганської
області.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
публічна служба - це діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк,
який обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
пропуск позивачем строку звернення до
суду з вимогами про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
заробітної плати, відобразити цей
перерахунок в його особовому рахунку
та стягнення заробітної плати під час
проходження публічної служби.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Колегія суддів також погоджується з
висновками апеляційного суду про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог про видачу нової
довідки, оскільки довідка про
заробітну плату, видана відповідачем
відображає фактичний розмір сплаченої
у 1986 році суми грошового забезпечення
під час несення служби в Управлінні
Міністерства внутрішніх справ України.
Нарахування та виплата заробітної
плати за час виконання службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС в зоні відчуження
здійснювалось у 1986 році, а отже
відповідач має право видати довідку
про розмір заробітної плати лише
відповідно до даних, що містяться у
розрахунковому листі позивача за
відповідний період, та не може включати
в розрахунок суми, які не були
відображені у розрахунковому листі та
не були встановлені та фактично
отримані позивачем.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції повно і
всебічно встановив обставини справи,
надав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2014р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Іваненко Я.Л.