Справа № 809/2340/13-а
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
Справа № 809/2340/13-а

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового
засідання Житняк Л.М.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представників
відповідача Репецького С.П., Луцишина
В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління державної
пенітенціарної служби України в
Івано-Франківській області про
визнання незаконним та скасування
наказу №34 о/с від 10.07.2013 року в частині
звільнення ОСОБА_5 з роботи, поновлення
на посаді з виплатою середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до
Управління державної пенітенціарної
служби України в Івано-Франківській
області про визнання незаконним та
скасування наказу №34 о/с від 10.07.2013 року
в частині звільнення ОСОБА_5 з роботи,
поновлення на посаді з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Позов мотивовано тим, що 12.06.2013 року в
результаті проведеної перевірки було
встановлено недотримання ОСОБА_1
Інструкції з організації охорони
кримінально-виконавчих установ від
08.12.2003 року №237дск та звільнено
останнього за ст.64 п. «Є» Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за порушення
дисципліни). На думку ОСОБА_1 при
прийнятті рішення про його звільнення
не дотримано вимог Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України та Інструкції щодо порядку
проведення службових розслідувань.
Такі підстави звільнення як
відсутності на території установи
протягом трьох годин та поява на службі
у нетверезому стані не відповідають
дійсності, а тому наказ в частині про
його звільнення підлягає скасуванню, а
він підлягає поновленню на роботі з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали з мотивів викладених в
позовній заяві. Додатково суду вказали
на те, що 07.06.2013 року близько 21.20 год.,
після перевірки дисциплінарного
ізолятора установи ОСОБА_1 покинув
охоронювану територію виправної
колонії і відвідав дільницю соціальної
реабілітації засуджених установи, яка
знаходиться поруч охоронюваної
території колонії. Близько 21.40 год.
направився до штабу установи, в якій
провів близько 30 хвилин. Повертаючись
через контрольно-пропускний пункт №1
до Галицької виправної колонії (№128),
чатовий даного пропускного пункту
ОСОБА_7 не пропустила ОСОБА_1 в
охоронювану територію установи. В
подальшому, керівництво установи
звинуватило ОСОБА_1 у відсутності його
на території установи протягом трьох
годин та появі на службі у нетверезому
стані. На переконання останнього такі
твердження є надуманими та не
відповідають дійсності. Крім того,
зазначили, що в ході так би мовити,
службового розслідування у ОСОБА_1
жодних пояснень відібрано не було, як і
не надано можливості проходження
медичного огляду на встановлення
відсутності факту алкогольного
сп'яніння. Вважають, що до ОСОБА_1
протиправно обрано такий вид покарання
як звільнення, а тому просили позов
задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали.
Додатково суду пояснили, що
відсутність чергового помічника
начальника установи ОСОБА_1 та
начальника варти ОСОБА_8 07.06.2013 року на
службі була виявлена в процесі
раптової перевірки несення служби, а
саме близько 23.20 год. Останні на
території колонії з'явилися близько 23.40
год. з явними ознаками алкогольного
сп'яніння. За дорученням начальника
установи ОСОБА_9 було проведено
службове розслідування. На засіданні
кадрової комісії Управління державної
пенітенціарної служби України в
Івано-Франківській області 11.06.2013 року
було ознайомлено ОСОБА_1 з висновками
про результати службового
розслідування. Оскільки ОСОБА_1 скоїв
грубе правопорушення, несумісне з
подальшим перебуванням на службі,
свідомо порушив вимоги наказу ДДУПВП
України №205 ДСК від 22.10.2004 року, за що на
цілком законних підставах був
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності із застосуванням
найсуворішого дисциплінарного
стягнення - звільнення зі служби в
Державній пенітенціарній службі
України. Просили в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, заперечення
представників відповідача, пояснення
свідків, дослідивши в сукупності
письмові докази, якими сторони
обґрунтовують позовні вимоги та
заперечення на позову суд зазначає
наступне.

Капітан внутрішньої служби ОСОБА_1 з
липня 2012 року обіймав посаду чергового
помічника начальника установи відділу
нагляду і безпеки Галицької виправної
колонії (№128) Державної пенітенціарної
служби України.

За порушення службових обов'язків, що
виразилися у невиконанні пункту 1
частини 1 статті 7 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ» та пункту 79.1 наказу
Державного департаменту України з
питань виконання покарань від 22.10.2004
року №205/ДСК «Про затвердження
Інструкції з організації нагляду за
засудженими, які відбувають покарання
у кримінально-виконавчих установах», а
також у відсутності на території
установи протягом трьох годин та появі
на службі у нетверезому стані, черговий
помічник начальника установи відділу
нагляду і безпеки Галицької виправної
колонії (№128) ОСОБА_1 наказом управління
Державної пенітенціарної служби
України в Івано-Франківській області
№161 від 08.07.2013 року звільнений з
Державної кримінально-виконавчої
служби України (т.1, а.с.86-87).

Наказом по особову складу Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Івано-Франківській області
№34о/с від 10.07.2013 року на підставі
підпункту «є» пункту 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (за порушення
дисципліни) ОСОБА_1 звільнено у запас
Збройних Сил України (а.с.10).

Відповідно до ч.5 ст.23 Закону України
«Про Державну кримінально-виконавчу
службу України» на осіб рядового і
начальницького складу
кримінально-виконавчої служби
поширюються дія статей 22 і 23 Закону
України «Про міліцію», а також порядок
і умови проходження служби та
грошового забезпечення, передбачені
для працівників органів внутрішніх
справ. Як наслідок, на осіб рядового і
начальницького складу
кримінально-виконавчої служби
поширюються також Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України, затверджений Законом України
від 22.06.2006 року.

За змістом частини 1 і 9 статті 18 Закону
України «Про міліцію» порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 114 від 29 липня 1991 року (зі змінами).

Відповідно до пункту 66 вказаного
Положення особи рядового і
начальницького складу, які скоїли
вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ.

Статтею 2 Закону України «Про міліцію»
передбачено, що основними завданнями
міліції є: забезпечення особистої
безпеки громадян, захист їх прав і
свобод, законних інтересів;
запобігання правопорушенням та їх
припинення; охорона і забезпечення
громадського порядку; виявлення і
розкриття злочинів, розшук осіб, які їх
вчинили; забезпечення безпеки
дорожнього руху; захист власності від
злочинних посягань; виконання
кримінальних покарань і
адміністративних стягнень; участь у
поданні соціальної та правової
допомоги громадянам, сприяння у межах
своєї компетенції державним органам,
підприємствам, установам і
організаціям у виконанні покладених на
них законом обов'язків.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ,
службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 цього Статуту передбачено, що
дисциплінарний проступок - це
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Вимогами статті 7 вказаного Статуту
встановлено, що службова дисципліна
України базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу,
зокрема дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, з гідністю і честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку, припиняти протиправні дії
осіб, які їх учиняють.

Судом встановлено, що порядок
організації та здійснення нагляду за
засудженими, які відбувають покарання
у кримінально-виконавчих установах, а
також порядок здійснення заходів та
обов'язки посадових осіб щодо
припинення і ліквідації злочинів
визначається Інструкцією з
організації нагляду за засудженими,
які відбувають покарання у
кримінально-виконавчих установах,
затвердженої наказом Державного
департаменту України з питань
виконання покарань №205/ДСК від 22.10.2004
року (а.с.138-143).

Пунктом 3 Інструкції з організації
нагляду за засудженими визначено, що
нагляд є системою заходів, що
спрямовані на забезпечення виконання
та відбування кримінальних покарань у
виді обмеження волі та позбавлення
волі шляхом цілодобового і постійного
контролю за поведінкою засуджених у
місцях їх проживання та праці,
попередження та припинення з їх боку
протиправних дій, забезпечення вимог
ізоляції засуджених та безпеки
персоналу.

Даною Інструкцією для працівників
кримінально-виконавчих установах
визначені спеціальні правила
поведінки та обов'язки. Зокрема, згідно
пункту 79.1 Інструкції з організації
нагляду за засудженими визначено, що
черговому помічнику начальника
установи забороняється відлучатися з
місця несення служби (залишати
територію кримінально-виконавчої
установи).

Вимогами статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
передбачено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Як встановлено в судовому засіданні
підставою для прийняття відповідачем
рішення про звільнення позивача з
Державної кримінально-виконавчої
служби України стали матеріали
службової перевірки по факту порушення
ОСОБА_1 службової дисципліни черговим
помічником начальника установи
Галицької виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Івано-Франківській
області (№128).

У висновках даної службової перевірки
зазначено, що відповідно до наказу
Галицької виправної колонії (№ 128)
управління Державної пенітенціарної
служби України в Івано-Франківській
області від 05.06.2013 року №158 «Про
забезпечення охорони та нагляду на
добу» з 08 год.00 хв. 07.06.2013 року до 08 год. 00
хв. 08.06.2013 року ОСОБА_1 заступив черговим
помічником начальника установи
Галицької виправної колонії №128 в
складі відповідної чергової зміни з
нагляду. 07.06.2013 року біля 23 год. 20 хв. під
час проведення раптової нічної
перевірки несення служби черговою
зміною та вартою, заступник начальника
установи з нагляду і безпеки, охорони
та оперативної роботи Галицької
виправної колонії (№ 128) ОСОБА_10 та
начальник відділу охорони цієї ж
установи майор внутрішньої служби
ОСОБА_11 виявили відсутність в установі
чергового помічника начальника
установи ОСОБА_1 Пізніше біля 23 год. 40
хв. позивач разом із начальником варти
ОСОБА_8 прибули до місця несення служби
з явними ознаками алкогольного
сп'яніння, у зв'язку з чим начальник
Галицької виправної колонії негайно
призначив службове розслідування. Від
пояснень з приводу відсутності на
службі, вживання алкоголю, а також від
проведення медичної експертизи на факт
вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1
категорично відмовився, про що
складено відповідні акти.

На виконання усного наказу начальника
установи ОСОБА_9 позивач 08.06.2013 року
близько 01.30 год. був відсторонений від
служби.

За наслідками перевірки встановлено,
що позивач порушив службові обов'язки,
що виразилися у невиконанні п.1 ч.1 ст.7
Закону України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ"
(службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького складу
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників) та п.70.1 наказу Державного
департаменту України з питань
виконання покарань від 22.10.2004 року
№205/ДКС «Про затвердження Інструкції з
організації нагляду за засудженими,
які відбувають покарання у
кримінально-виконавчих установах»
(черговому помічнику начальника
установи забороняється відлучатися з
місця несення служби та залишати
територію кримінально-виконавчої
установи).

Висновком вказаного розслідування
рекомендовано притягнути ОСОБА_1 до
суворої дисциплінарної
відповідальності - звільнення з
Державної кримінально-виконавчої
служби України (а.с.27-33).

З висновками службового розслідування
позивача ознайомлено на засіданні
кадрової комісії, що підтверджується
копією протоколу кадрової комісії за
№22 (а.с.64-65).

Факти відсутності позивача на місці
несення служби та подальшої появи його
на службі з ознаками явного
алкогольного сп'яніння доводиться
поясненнями свідків, які в судовому
засіданні підтвердили вказані
обставини.

Так, допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_12 пояснив, що в червні 2013
року обіймав посаду начальника відділу
охорони Галицької виправної колонії
№128. Близько 23 год. 07.06.2013 року ним була
проведена раптова перевірка, в ході
якої виявлено відсутність ОСОБА_8 та
ОСОБА_1 за місцем несення служби, про що
повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 Біля 24.40
год. зі сторони дільниці соціальної
реабілітації (за лінією охорони, яку
мав право перевіряти позивач) з'явилися
ОСОБА_8 та ОСОБА_1, зовнішній вигляд яких
свідчив про явний стан алкогольного
сп'яніння, що супроводжувався
нецензурною лайкою. Вказані особи при
спробі відібрання в них пояснень,
заснули за столом у кабінеті
заступника начальника установи та в
подальшому були відсторонені від
служби.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання
повідомив, що на той час його, як
начальника установи Галицької
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Івано-Франківській області
(№128) повідомлено про те, що позивач
разом із ОСОБА_8 під час несення служби
покинули територію установи, а згодом
з'явилися в стані алкогольного
сп'яніння. Близько 24 - 24.30 год. 08.06.2013 року
він прибув до установи, де особисто
побачив вказаних осіб з явними
ознаками сп'яніння, про що свідчила
нестійка хода, різкий запах алкоголю, а
також той факт, що вони заснули за
столом у кабінеті заступника
начальника установи. Вказані особи
просили не вживати заходів по даному
факту, пропонуючи при цьому грошову
винагороду. Як наслідок, дані особи
були зняті з подальшого чергування.

Свідок ОСОБА_13, яка працювала молодшим
інспектором відділу охорони Галицької
виправної колонії №128, пояснила, що
07.06.2013 року несла службу чатовим КПП №1
по пропуску людей. Близько 21 год.
позивач вийшов за межі лінії охорони
для перевірки дільниці соціальної
реабілітації. Перевірка в основному
триває близько 30 хв., проте позивач був
відсутній значно більший проміжок
часу. До установи прибув ОСОБА_12 та дав
усну вказівку не пропускати позивача
на територію. Їй також відомо, що
обов'язки ОСОБА_1 тієї доби продовжив
виконувати інший працівник.

Свідок ОСОБА_14 - молодший інспектор
відділу нагляду і безпеки Галицької
виправної колонії №128 в судовому
засідання пояснила, що з 07.06.-08.06.2013 року
несла чергування у дільниці соціальної
реабілітації установи. ОСОБА_1 близько
13 год. перевіряв вказану ділянку, а
близько 19 год. телефонував, однак на
дільницю соціальної реабілітації не
з'являвся.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_15 повідомила, що її робочий день в
установі, як працівника канцелярії,
закінчився о 16 год. Близько 17 год. вона
разом зі своїми друзями в центральному
парку, що знаходиться недалеко від
установи, розпивала спиртні напої. До
них приєднався позивач із ОСОБА_16
Приблизно через годину, ОСОБА_1 та
ОСОБА_8, як вони повідомили, повернулися
до установи. Перед 23 год., попередньо
домовившись з ОСОБА_8 по телефону, вона
з ним і позивачем зустрілася уже на
території спортивного майданчику
школи, що неподалік установи. Там вони
розпили пляшку горілку у трьох, яку
вона попередньо взяла із собою. Про
відсторонення вказаних осіб від служби
дізналася на наступний день.

Відсутність ОСОБА_1 в установі в період
з 21 год. по 23.40 год. підтвердила в
судовому засіданні також свідок
ОСОБА_17 Зокрема пояснила, що того дня
ОСОБА_1 ближче до вечора вийшов за межі
установи та більше не повертався. В 22
год. відбій в установі вона проводила
без участі позивача з іншим
інспектором.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснив, що ним, як заступником
начальника установи з нагляду і
безпеки, 07.06.2013 року близько 23.40 год.
була проведена раптова перевірка, в
ході якої було виявлено відсутність
позивача на місці несення служби. Як
повідомили йому працівники позивач
покинув територію ще близько 21 год.
Приблизно через 40 хв. після початку
проведення перевірки на території
установи з'явилися позивач разом із
ОСОБА_8, зовнішній вигляд яких свідчив
про перебування в стані алкогольного
сп'яніння. Надати письмові пояснення
щодо такої поведінки були не в змозі,
заснули за столом. Від проходження
медичного огляду на наявність в крові
алкоголю відмовилися.

Відповідно до пункту 6 статті 12
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень, як усне зауваження, догана,
сувора догана, попередження про
неповну посадову відповідність,
звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні на один ступінь,
звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу (стаття 14 Дисциплінарного
статуту).

Аналіз матеріалів службової перевірки
по факту порушення позивачем службової
дисципліни свідчить про те, що при
визначенні дисциплінарного стягнення
позивачу - звільнення з посади,
відповідач вважав, що проступок
позивача відноситься до важких,
оскільки тривала відсутність
чергового помічника начальника
установи, а згодом його поява на службі
у стані алкогольного сп'яніння,
призвели до втрати цілодобового і
постійного контролю за поведінкою
засуджених осіб. Крім того,
враховувалася посередня
характеристика позивача та вчинення
ним дисциплінарного проступку у
минулому, не визнання ним провини у
вчиненому проступку (а.с.54, 65).

Суд вважає, що застосований до позивача
крайній захід дисциплінарного впливу -
звільнення з посади визначений
відповідачем з врахуванням всіх
обставин проступку, характеризуючих
даних позивача, а також його відношення
до вчиненого та є співмірним
правопорушенню.

Суд не бере до уваги пояснення свідка
ОСОБА_8, який в судовому засіданні
зазначив, що 07.06.2013 року під час несення
служби із ОСОБА_1 алкогольні напої не
вживав, місце служби не залишав, а
підстави звільнення є надуманими,
оскільки він разом з позивачем
звільнений з Державної
кримінально-виконавчої служби України
внаслідок вчинення одного і того ж
порушення дисципліни та зацікавлений у
задоволенні позову ОСОБА_1

Відповідно до частин 6 і 8 статті 14
Дисциплінарного статуту про
накладення дисциплінарного стягнення
видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Зміст наказу
доводиться до відома особи рядового
або начальницького складу, яку
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис.

У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

Згідно акту відмови від підпису від
10.07.2013 року, складеного посадовими
особами відповідача, засвідчено
відмову позивача від ознайомлення з
наказом про його звільнення (а.с.63).

В статті 18 Дисциплінарного статуту
передбачено, що такі дисциплінарні
стягнення, як звільнення з посади та
звільнення з органів внутрішніх справ,
накладені на осіб рядового і
начальницького складу, які тимчасово
непрацездатні або перебувають у
відпустці, відрядженні, виконуються
після їх прибуття до місця проходження
служби.

Суд зазначає, що виконання наказу про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності по
особовому складу, здійснено
відповідачем після виходу позивача на
роботу після перебування на листку
непрацездатності.

Підсумовуючи наведене, суд приходить
до висновку про безпідставність
позовних вимог позивача, і як наслідок
про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на постанову подається протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України

Суддя
/підпис/
Могила А.Б.

Постанова складена в повному
обсязі 15.09.2014 року.