Справа № 460/1584/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
Справа
№ 876/10609/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Яворівському районі
Львівської області на постанову
Яворівського районного суду
Львівської області від 21 травня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області про визнання дій
неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області (далі - УПФУ в Яворівському
районі) в якому просив визнати
незаконним дії відповідача щодо
відмови у призначенні позивачу пенсії
на пільгових умовах та зобов'язати УПФУ
в Яворівському районі зарахувати до
пільгового стажу за Списком №2 період
роботи позивача за період з 19.07.1978 року
по 31.12.1983 року машиністом бульдозера
Яворівської дільниці у Львівському
спеціалізованому управлінні
«Гідромеханізація» тресту
«Укргідромеханізація», період роботи з
01.01.1984 року по 31.01.1989 року машиністом
бульдозера розкривних дільниць №4, №5,
№6 на Яворівському виробничому
об'єднанні «Сірка» у виробництві
«Гірничі роботи» та період роботи з
01.02.1989 року по 25.01.1992 року машиністом
бульдозера на виробничій дільниці
рудника Яворівського ДГХП «Сірка» по
виконанню робіт по відкачуванню
дренажних вод за межі кар'єру рудника
відкритих гірничих робіт та призначити
пенсію за віком на пільгових умовах з
21.12.2012 року - з часу звернення із заявою
про призначення пенсії.

Постановою Яворівського районного
суду Львівської області від 21 травня 2013
року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, УПФУ в Яворівському
районі подало апеляційну скаргу,
оскільки вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
наданими позивачем документами не
підтверджено факт зайнятості ОСОБА_1
протягом повного робочого дня при
виконанні робіт в кар'єрах та розрізах,
чи поверхні рудників, зокрема, в кар'єрі
Яворівського ВО "Сірка" за період з
19.07.1978 р. по 31.12.1983 р., а тому немає
підстав для передачі документів на
розгляд Комісії з питань підтвердження
періодів роботи на посадах, що дають
право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років.

З огляду на те, що позивачем не надано
зазначені вище архівні документи,
апелянт вважає правомірним рішення
комісії при головному управлінню щодо
відмови в розгляді документів для
підтвердження пільгового стажу для
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Враховуючи викладене, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог повністю.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, дослідивши матеріали справи та
доводи скарг, апеляційний суд вважає,
що скарги не належать до задоволення з
таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має загальний трудовий стаж
більше 25 років, з них пільговий стаж по
Списку №2 становить 13 років 06 місяців 06
днів, що дає йому право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального права та є вірними з
таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що в
березні 2013 року позивач звернувся із
заявою до УПФУ в Яворівському районі
про призначення пенсії на пільгових
умовах у зв'язку з наявністю у нього
достатнього загального та пільгового
стажу роботи для призначення пенсії у
відповідності із пунктом «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», подавши при цьому до
УПФУ довідку з Єдиному державному
реєстрі №922862 на запит від 07.12.2012 року;
довідку Головного управління
статистики у Львівській області від
06.12.2012 року №20-09/1759; трудову книжку та
архівні документи.

Однак листом № 1094/03 від 11.03.2013 року УПФУ
в Яворівському районі повідомило
позивача про відмову у призначенні
йому пенсії у зв'язку з відсутністю
підтвердження факту роботи позивача
протягом повного робочого дня в
кар'єрах та розрізах Яворівського ВО
«Сірка» за період з 19.07.1978р. по 31.12.1983р.

Відповідно до пункту «б» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 637 від 12 серпня 1993 року (далі за
текстом - Порядок № 637), передбачено
також, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач в період з 19.07.1978 року по 31.12.1983
року працював машиністом бульдозера
Яворівської дільниці у Львівському
спеціалізованому управлінні
«Гідромеханізація» тресту
«Укргідромеханізація» 5 років 5 місяців
12 днів; з 01.01.1984 року по 31.01.1989 року
машиністом бульдозера розкривних
дільниць №4, №5, №6 на Яворівському
виробничому об'єднанні «Сірка» у
виробництві «Гірничі роботи» 5 років 1
місяць; з 01.02.1989 року по 25.01.1992 року
машиністом бульдозера на виробничій
дільниці рудника Яворівського ДГХГІ
«Сірка» по виконанню робіт по
відкачуванню дренажних вод за межі
кар'єру рудника відкритих гірничих
робіт і був зайнятий на цих роботах
повний робочий день 2 роки 11 місяців 24
дні. що відповідно до Списків 1,2
виробництв, цехів, професій і посад на
роботах з особливо шкідливими та
особливо важкими умовами праці, та
роботах в яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільговому розмірі, затверджених
Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від
22.08.1956 року.

Згідно ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», особам які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах, передбачених
Списками згідно Постанови Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року,
пенсія за віком на пільгових умовах
призначається відповідно до вимог,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Враховуючи викладене, позивач має
загальний трудовий стаж більше 25 років,
з них пільговий стаж становить 13 років
06 місяців, що дає йому право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
відмова відповідача у призначенні
пенсії на пільгових умовах у зв'язку
відсутністю в архівній установі
первинних документів щодо зайнятості
повного робочого дня на посадах, які
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, є
неправомірною, оскільки відповідно до
статті 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка, яка й була ним надана
пенсійному фонду під час звернення із
заявою про призначення пенсії.

Також, згідно з Порядком застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженим наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року №383 та Методичними
рекомендаціями для проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затверджено постановою від
01.09.1992 року №41, під повним робочим днем
слід уважати виконання робіт в умовах,
передбачених Списками, не менше 80
відсотків робочого часу, установленого
для працівників даного виробництва,
професії чи посади, з урахуванням
підготовчих, допоміжних, поточних
ремонтних робіт, пов'язаних з
виконанням своїх трудових обов'язків.

У відповідності з ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог,
суд першої інстанції встановив, що
відповідачем не надано доказів про те,
що ОСОБА_1 з 19.07.1978 року по 31.12.1983 року
працював в кар'єрі Яворівського ВО
«Сірка» менше 80% робочого часу, тому
відмова відповідача у призначенні
пенсії на пільгових умовах на цій
підставі є протиправною.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги про
невідповідність оскарженого судового
рішення нормам матеріального та
процесуального права.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст.
ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Яворівського районного суду
Львівської області від 21 травня 2013 року
у справі № 460/1584/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

Н.В. Ільчишин