Справа № 809/2651/14
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р.
Справа № 809/2651/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу

за позовом державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу в сумі
737,52 грн., -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2014 року державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу в сумі 737,52 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч вимог підпункту
16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового
кодексу України заборгував сплату до
бюджету єдиного податку в розмірі 737,52
грн.

Представник позивача подав на адресу
суду клопотання про розгляд справи без
його участі. Позовні вимоги підтримує в
повному обсязі. Просив позов
задовольнити повністю.

Направлена на адресу відповідача
поштова кореспонденція повернулася до
суду з відміткою «за закінченням
терміну зберігання». Відповідно до
частини 11 статті 35 КАС України розписку
про одержання повістки (повістку у разі
неможливості вручити її адресату чи
відмови адресата її одержати) належить
негайно повернути до
адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином. Тому, суд вважає, що відповідач
був належно повідомлений про дату, час
і місце судового розгляду справи.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
в разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу в
письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 30.04.2013
року зареєстрований як фізична
особа-підприємець за адресою:
АДРЕСА_1, 76018, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 29.07.2014 року за
№19065548 (а.с. 12).

На підставі поданої до податкового
органу розрахунку доходу за попередній
календарний рік та заяви фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.07.2013 року
переведений на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності, про
що видано свідоцтво платника єдиного
податку серії НОМЕР_2 (а.с. 8-10).

Виходячи із обраного відповідачем виду
підприємницької діяльності, а саме:
роздрібна торгівля з лотків на ринках
іншими товарами, згідно КВЕД, який
зазначений в заяві про застосування
спрощеної системи оподаткування,
відповідач належить до першої групи
платників податків.

Станом на момент розгляду справи за
відповідачем облікована
заборгованість зі сплати до бюджету
єдиного податку в сумі 737,52 грн.

Оскільки, у попередні податкові звітні
періоди за відповідачем була
облікована заборгованість зі сплати
податкових зобов'язань, ДПІ у м.
Івано-Франківську на виконання вимог
податкового законодавства виставила
податкову вимогу форми «Ф» від 27.11.2013
року за №2453-11 на суму 401,45 грн.
Вищевказана вимога направлена
відповідачу, однак ним виконана не була
(а.с. 11).

Крім того, податковий борг відповідача
на вказану суму підтверджується
перевіреною судом довідкою ДПІ у м.
Івано-Франківську від 31.07.2014 року та
дослідною обліковою карткою платника
податку тістаном на момент розгляду
справи судом становить 737,52 грн. (а.с. 5-7).

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно пунктів 6.1 статті 6 Податкового
кодексу України податком є обов'язків,
безумовний платіж до відповідного
бюджету, що справляється з платників
податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно підпункту 10.1.2 пункту 10.1 статті 10
Податкового кодексу України до
місцевих податків належать єдиний
податок.

Відповідно до пунктів 16.1.4 статті 16
Кодексу платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

У відповідності до вимог пункту 36.1
статті 36 Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Кодексу
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку встановлюються Главою 1
розділу XIV Податкового кодексу України.

Згідно пункту 291.2 статті 291 Кодексу
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 Кодексу
встановлено, що юридична особа чи
фізична особа-підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298
Кодексу передбачено, що для обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до органу державної податкової
служби заяву.

Згідно пункту 291.4 статті 291 Кодексу
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на 6 груп платників єдиного
податку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 291.4
статті 291 Кодексу перша група - фізичні
особи-підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень.

Пунктом 293.2 статті 293 Кодексу
встановлено, що фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб-підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Згідно пункту 295.1 статті 295 Кодексу 295.1.
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу.

Відповідно пункту 95.4. статті 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Відповідно до частини 2 статті 87
Кодексу, джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Таким чином, станом на момент розгляду
справи судом загальна сума
заборгованості відповідача перед
бюджетом зі сплати єдиного податку
становить 737,52 грн.

Заборгованість станом на день розгляду
справи не погашена, а тому підлягає
стягненню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що вимоги позивача
обґрунтовані та правомірні, тому позов
слід задовольнити.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 122, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
податковий борг в сумі 737 (сімсот
тридцять сім) грн. 52 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, установлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Ю.О. Бобров

Постанова складена в повному обсязі о
11:10 год. 03.09.2014 року.