Справа № 820/15132/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 вересня 2014 р.
№ 820/15132/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання -
Малишевої І.М.,

за участю: представника позивача -
Крашеніннікова В.В.,

представників відповідача -
Камлик Д.О., Кошіль М.В..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Управління Державної служби охорони
при Головному Управлінні Міністерства
Внутрішніх Справ України в Харківській
області до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправною
та скасування податкової вимоги,
визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, Управління Державної служби
охорони при Головному Управлінні
Міністерства Внутрішніх Справ України
в Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, в якому просить суд визнати
протиправною та скасувати складену
Спеціалізованою Державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів і зборів України
стосовно Управління Державної служби
охорони при ГУМВС України в
Харківській області Податкову вимогу
від 01.07.2014 № 59-25 про наявність у
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Харківській
області узгоджених грошових
зобов'язань зі сплати ПДВ на суму 634692,79
грн.; визнати протиправними дії
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів і зборів України
по винесенню, складанню і направленню
Управлінню Державної служби охорони
при ГУМВС України в Харківській
області Податкової вимоги від 04.03.2014 №
15-25 про суму узгодженого зобов'язання
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Харківській
області зі сплати податку на додану
вартість у розмірі 547785,34 грн., Рішення
від 25.03.2014 № 4 про опис майна Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Харківській області у
податкову заставу, Акту від 26.03.2014 № 5
про опис майна Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України в
Харківській області у податкову
заставу, Податкової вимоги від 01.04.2014 №
28-25 про суму узгодженого зобов'язання
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Харківській
області зі сплати податку на додану
вартість у розмірі 620594,80 грн., Рішення
від 01.04.2014 № 5 про опис майна Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Харківській області у
податкову заставу, Акту від 02.04.2014 № 6
про опис майна Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України в
Харківській області у податкову
заставу, Податкової вимоги від 15.05.2014 №
47-25 про суму узгодженого зобов'язання
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Харківській
області зі сплати податку на додану
вартість у розмірі 626059,69 грн., Рішення
від 15.05.2014 № 7 про опис майна Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Харківській області у
податкову заставу, Акту від 16.05.2014 № 9
про опис майна Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України в
Харківській області у податкову
заставу; Податкової вимоги від 04.06.2014 №
51-25 про наявність у Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Харківській області
узгоджених грошових зобов'язань зі
сплати ПДВ на суму 630165,96 грн., Рішення
від 05.06.2014 № 9 про опис майна Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Харківській області у
податкову заставу; Акту від 10.06.2014 № 11
про опис майна Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України в
Харківській області у податкову
заставу, Податкової вимоги від 01.07.2014 №
59-25 про наявність у Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Харківській області
узгоджених грошових зобов'язань зі
сплати ПДВ на суму 634692,79 грн.; вийти за
межі заявлених позовних вимог та
захистити порушені Відповідачем права,
свободи та інтереси Позивача у інший
законний спосіб у випадку, якщо по
підсумках розгляду цієї справи
Харківський окружний адміністративний
суд прийде до висновку, що Позивачем у
цьому адміністративному позові
неправильно, неточно чи неповно
визначений предмет позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що позивачем до податкового
органу подавалися податкові
декларації з податку на додану
вартість на підставі яких позивач
сплачував податкові зобов'язання з
цього податку, однак суми податку до
податкового органу перераховувалися
не в повному обсязі з вини банку. У
зв'язку з неповним перерахуванням сум
відповідач, на думку позивача,
незаконно складав податкові вимоги,
акти опису майна та рішення про опис
майна у податкову заставу. Позивач
вважає дії податкового органу щодо
винесення, складання та направлення
податкових вимог, актів опису майна та
рішення про опис майна у податкову
заставу незаконними. Також позивач
вважає протиправною та такою, що
підлягає скасуванню податкову вимогу
№ 59-25 від 01.07.14, оскільки, на думку
позивача, вона винесена податковим
органом незаконно.

Відповідач проти позову заперечував,
зазначивши, що усі податкові вимоги
винесені відносно позивача на момент
надання заперечень є відкликаними,
отже, на думку відповідача, немає
жодних підстав для задоволення позову.

Відповідач наголошує, що діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством, а тому позовні вимоги є
необґрунтованими, та такими, що не
підлягають задоволенню..

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову у
повному обсязі та просив у його
задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши доводи
позову та заперечень проти нього,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального права, які
врегульовують спірні правовідносини,
виходить з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено,
що Управління Державної служби охорони
при Головному Управлінні Міністерства
Внутрішніх Справ України в Харківській
області зареєстроване як юридична
особа та перебуває на обліку у
Спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, що підтверджується Витягом
з єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Постановами Харківського окружного
адміністративного суду від 21.05.14 року
та Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.14 року
по справі № 820/4258/14 за позовом
Управління Державної служби охорони
при Головному Управлінні Міністерства
Внутрішніх Справ України в Харківській
області до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування податкових вимог, рішень,
актів, визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії та
утриматись від вчинення певних дій,
адміністративний позов задоволено
частково.

Зазначеними рішеннями судами
встановлено наступне.

19.02.2014 р. позивачем було складено і
доставлено до СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ
Міндоходів податкову декларацію з
податку на додану вартість за січень 2014
року на суму 1404266,00 грн.

Позивачем було сплачено ПДВ за січень
2014 року шляхом перерахування грошових
коштів з відкритих ним в установах
банків рахунків у такому порядку:
платіжним дорученням від 25.02.2014 р. № 1603
на суму 146 270,00 грн. з рахунку № 4 в
ПАТ "Банк "Грант" м. Харкова; платіжним
дорученням від 27.02.2014 р. № 1935 на суму 320
000,00 грн. з рахунку № 8622 в ХГРУ ПАТ
"Приватбанк"; платіжним дорученням від
27.02.2014 р. № 1936 на суму 380 000,00 грн. з
рахунку № 4 в ПАТ "Банк "Грант" м.
Харкова; платіжним дорученням від
26.02.2014 р. № 1930 на суму 630 000,00 грн. з
рахунку № 0001 в ПАТ
"Брокбізнесбанк" м. Київ, яке було
фактично проведено цим банком 28.02.2014 р.
При цьому, фактична сума переплати
позивачем суми ПДВ склала 75004,00 грн.
(146270,00 + 320000,00 + 380000,00 + 630000,00 - 1401266,00)).

Згідно наданої представниками
відповідача 03.04.2014 р. інформації по
телефонному зв'язку, позивачу стало
відомо, що сплачені позивачем 26.02.2014 р.
через ПАТ "Брокбізнесбанк" кошти з ПДВ в
сумі 630 000,00 грн. на відповідний
казначейський рахунок не надійшли, у
зв'язку з чим, відповідачем було
складено податкову вимогу від 04.03.2014 р.
№ 15-25 на суму 547785,34 грн. (т. 1 а.с. 6).

Листом позивача від 17.03.2014 р. № 48/9-838/Мз
відповідача було повідомлено, зокрема,
про те, що ненадходження до бюджету
сплачених платіжним дорученням від
26.02.2014 р. № 1930 коштів у розмірі 630000,00 грн.
зі сплати ПДВ за січень 2014 року сталося
не з вини позивача, а з вини тимчасової
адміністрації ПАТ "Брокбізнесбанк",
призначеної постановою Правління НБУ
від 28.02.2014 р. № 107 "Про віднесення ПАТ
"Брокбізнесбанк" до категорії
неплатоспроможних" (т. 1 а.с. 57).

Позивачем 25.03.2014 р. було отримано
прийняте відповідачем рішення про опис
майна у податкову заставу від 25.03.2014 р.
№ 4 (т. 1 а.с. 115). Листом від 25.03.2014 р. №
48/9-954/Мз позивач повідомив відповідача
про незаконність цього рішення (т. 1 а.с.
116). Позивачем 26.03.2014 р. була складена
довідка про балансову вартість наявних
у нього транспортних засобів марки
"Hyundai" (6 шт.) на загальну суму 658330,50 грн.
та разом з копіями свідоцтв про
реєстрацію цих транспортних засобів
направлено відповідачу (т. 1 а.с. 117, 118).

Відповідачем 26.03.2014 р. у присутності
позивача було складено і затверджено
акт опису майна від 26.03.2014 р. № 5
стосовно наявних у позивача
транспортних засобів марки "Hyundai" (6 шт.)
на загальну суму 658330,50 грн. (т. 1 а.с. 119).

УДСО при ГУМВС в Харківській області
19.03.2014 р. було складено і доставлено до
СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів
податкову декларацію з ПДВ за лютий 2014
року на суму 1 187 109,00 грн. (т. 1 а.с. 120-121).

Позивачем було сплачено ПДВ за лютий 2014
року шляхом перерахування грошових
коштів з відкритих ним в установах
банків рахунків у такому порядку:
платіжним дорученням від 27.03.2014 р. № 2607
на суму 600 000,00 грн. з рахунку № 4 в
ПАТ "Банк "Грант" м. Харкова; платіжним
дорученням від 27.03.2014 р. № 2606 на суму 380
000,00 грн. з рахунку № 8622 в ХГРУ ПАТ
"Приватбанк"; платіжним дорученням від
28.03.2014 р. № 2618 на суму 137 109,00 грн. з
рахунку № 8622 в ХГРУ ПАТ
"Приватбанк" (т. 1 а.с. 122-131).

Таким чином, безпосередньо у березні 2014
року позивачем було сплачено ПДВ у сумі
1117109,00 грн. (600000,00 + 380000,00 + 137109,00), а сума
недоплати позивачем безпосередньо у
березні 2014 року визначеної ним у
податковій декларації з ПДВ за лютий 2014
року суми становить: 1187109,00 - 1117109,00 = -70
000,00 грн.

Позивач мав фактичну переплату з ПДВ за
січень-лютий 2014 року у розмірі 5004,00 грн.
(75004,00 грн. (переплата ПДВ за січень 2014
року) - 70 000,00 грн.).

Оскільки згідно п. 60.1.1 ст. 60 ПК України,
податкова вимога вважається
відкликаною, якщо сума податкового
боргу самостійно погашається
платником податків або органом
стягнення, з 27.03.2014 р. складена
відповідачем податкова вимога від
04.03.2014 р. № 15-25 на суму 547785,34 грн. є
відкликаною.

Позивач 03.04.2014 р. отримав складене
відповідачем повідомлення від 01.04.2014 р.
№ 3637/10/28-09-25-29 про те, що на підставі п. 93.1
ст. 93 ПК України все майно позивача
звільнено з-під податкової застави (т. 1
а.с. 132), що також підтверджується
витягом Державного реєстру обтяжень
рухомого майна від 02.04.2014 р. № 43874769 (т. 1
а.с. 133).

Разом з цим, 02.04.2014 р. позивачем було
отримано нове складене відповідачем
рішення про опис майна у податкову
заставу від 01.04.2014 р. № 5 та акт опису
майна від 02.04.2014 р. № 6 стосовно наявних
у позивача транспортних засобів марки
"Hyundai" (6 шт.) на загальну суму 658330,50 грн.
(т. 1 а.с. 135, 136).

Позивачем 03.04.2014 р. також було отримано
й нову складену відповідачем податкову
вимогу від 01.04.2014 р. № 28-25 про наявність
у позивача узгоджених грошових
зобов'язань зі сплати ПДВ на суму 620594,80
грн. (т. 1 а.с. 179).

УДСО при ГУМВС в Харківській області
18.04.2014 р. було складено і доставлено до
СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів
податкову декларацію з ПДВ за березень
2014 року на суму 1360300,00 грн. (т. 1 а.с. 231-232)

Позивачем було сплачено ПДВ за
березень 2014 року шляхом перерахування
грошових коштів з відкритих ним в
установах банків рахунків у такому
порядку: платіжним дорученням від
28.04.2014 р. № 3899 на суму 500000,00 грн. з
рахунку № 8622 в ХГРУ ПАТ
"Приватбанк"; платіжним дорученням від
29.04.2014 р. № 3951 на суму 200000,00 грн. з
рахунку № 4 в ПАТ "Банк "Грант" м.
Харкова; платіжним дорученням від
30.04.2014 р. № 3997 на суму 660300,00 грн. з
рахунку № 4 в ПАТ "Банк "Грант" м.
Харкова.

Отже, з урахуванням наявної переплати
позивачем ПДВ у березні 2014 року, станом
на час розгляду даної справи позивач
має фактичну переплату з ПДВ за січень -
березень 2014 року у розмірі 5004,00 грн.

Разом з цим, на підставі норм пункту 87.9
статті 87 ПК України та п. 1 розд. V
Порядку N 765, відповідач зарахував
сплачені 28.04.2014 р. - 30.04.2014 р. позивачем
кошти з оплати ПДВ за березень 2014 року в
сумі 1360300,00 грн. як повне погашення
податкових зобов'язань позивача з ПДВ
за лютий 2014 року в сумі 620594,80 грн.
(податкова вимога від 01.04.2014 р. № 28-25).

Отже, з 29.04.2014 р. складена відповідачем
податкова вимога від 01.04.2014 р. № 28-25 на
суму 620594,80 грн. також є відкликаною.

Позивач 15.05.2014 р. отримав складену
відповідачем нову податкову вимогу від
15.05.2014 р. № 47-25 про наявність у позивача
узгоджених грошових зобов'язань зі
сплати ПДВ на суму 626059,69 грн., нове
рішення про опис майна у податкову
заставу від 15.05.2014 р. № 7, новий акт опису
майна від 16.05.2014 р. № 9.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, вищезазначені обставини були
встановлені судами та не потребують
доказування.

З матеріалів справи вбачається що
позивачем також подавались податкові
декларації з податку на додану
вартість за квітень та травень 2014 року.

Представником позивача були надані та
долучені судом до матеріалів справи
копії платіжних доручень, якими
самостійно визначені у податкових
деклараціях за квітень та травень 2014
року податкові зобов'язання з податку
на додану вартість були перераховані в
бюджет в повному обсязі та своєчасно.

У зв'язку з тим, що за попередні
податкові періоди тимчасовою
адміністрацією ПАТ "Брокбізнесбанк" не
проведено платежі, по яких суми коштів
фактично були списані з рахунків
позивача, що було встановлено судами в
рамках справи № 820/4258/14, податковим
органом, були винесені податкова
вимога № 51-25 від 04.06.14, на підставі якої
були складені рішення про опис майна №
9 від 05.06.14 та акт опису майна № 11 від
10.06.14 та податкова вимога № 59-25 від 01.07.14
року.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправною та скасування податкової
вимоги від 01.07.2014 № 59-25, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 59.1, 59.5 ст.. 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків. У разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 60.1.1 п. 60.1, 60.2, 60.6 ст. 60
Податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога вважаються
відкликаними, якщо сума податкового
боргу самостійно погашається
платником податків або органом
стягнення. У випадках, визначених
підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті,
податкова вимога вважається
відкликаною у день, протягом якого
відбулося погашення суми податкового
боргу в повному обсязі. Якщо нарахована
сума грошового зобов'язання або
податкового боргу збільшується
внаслідок їх адміністративного
оскарження, раніше надіслане (вручене)
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога не відкликаються. На
суму збільшення грошового зобов'язання
надсилається окреме податкове
повідомлення-рішення, а на суму
збільшення податкового боргу окрема
податкова вимога не надсилається (не
вручається).

З аналізу зазначених норм вбачається
що податковий орган має право винести
нову податкову вимогу лише за умови
відкликання попередньої податкової
вимоги.

В ході судового розгляду справи
представником позивача надано та
долучено судом до матеріалів справи
нову податкову вимогу складену
відносно позивача № 79-25 від 01.09.14.

Таким чином, податкова вимога № 59-25 від
01.07.14 року є відкликаною, про що також
зазначали представники як позивача так
і відповідача.

Суд зазначає, що оскільки вказана
вимога втратила свою юридичну силу, а
відтак, не може бути предметом судового
розгляду, оскільки не створює ніяких
правових наслідків та не порушує прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача. Отже, у задоволенні цих
позовних вимог суд відмовляє.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання протиправними дії
відповідача щодо винесення, складання
і направлення позивачу податкових
вимог, рішень про опис майна, актів про
опис майна, суд зазначає наступне.

Дії відповідача, які оскаржуються
позивачем, суд оцінює з точки зору того,
чи призвели ці дії до порушення
законних прав та інтересів позивача,
враховуючи законодавчо визначені
завдання адміністративного
судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
основним завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України
від 01.12.2004 р. у справі № 1-10/2004 (справа про
охоронюваний законом інтерес)
розтлумачено поняття "охоронюваний
законом інтерес", що вживається в
частині першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", а саме зазначено, що цей термін
треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо неопосередкований
у суб'єктивному праві простий
легітимний дозвіл, що є самостійним
об'єктом судового захисту та інших
засобів правової охорони з метою
задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загально правовим засадам.

Законний інтерес - це юридичний
інтерес, що заснований на законі і
випливає з нього, схвалюється ним, хоча
і не закріплений у конкретних правових
нормах. Так можна говорити про загальні
законні інтереси осіб - учасників
адміністративного процесу (досягнення
юридично значущого результату,
прийняття законного і обґрунтованого
рішення у справі) і персоніфіковані
законні інтереси (інтерес особи у
встановленні конкретних фактів, що
доводять його невинність у вчиненні
адміністративного правопорушення або
обґрунтовують його позицію у зв'язку зі
зверненням у компетентний державний
орган).

В ході судового розгляду справи
представник позивача не зміг пояснити
у чому саме полягало порушення
законного інтересу позивача у спірних
правовідносинах та які саме негативні
наслідки настали для позивача,
спричинені діями відповідача, з
урахуванням того, що податкові вимоги,
рішення про опис майна, акти про опис
майна, з приводу яких виникли спірні
відносини, є відкликаними, тобто,
такими, що вичерпали свою дію.

Також судом не встановлено таких
порушень прав та законних інтересів
позивача з боку відповідачів.

Підсумовуючи все вищевикладене, слід
зазначити, що в абзаці 4 пункту 1
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 23
червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313
вказано, що "за своєю природою
ненормативні правові акти, на відміну
від нормативних, встановлюють не
загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернені до
окремого індивіда чи юридичної особи,
застосовуються одноразово й після
реалізації вичерпують свою дію."

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду
України від 22 квітня 2008 № 9-рп/ 2008 в
справі № 1-10/2008 вказано, що при
визначенні природи "правового акту
індивідуальної дії" правова позиція
Конституційного Суду України
ґрунтується на тому, що "правові акти
ненормативного характеру
(індивідуальної дії)" стосуються
окремих осіб, "розраховані на
персональне (індивідуальне)
застосування" і після реалізації
вичерпують свою дію.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ст.94 КАС України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Управління Державної служби
охорони при Головному Управлінні
Міністерства Внутрішніх Справ України
в Харківській області до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправною
та скасування податкової вимоги,
визнання протиправними дій -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлений 11 вересня 2014 року.

Суддя
Нуруллаєв І.С.