Справа № 810/6472/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/6472/13-а (в 10-ти томах) Головуючий у 1-й
інстанції: Колеснікова І. С.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2014 року
м. Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду по
справі за адміністративним позовом
Дочірнього підприємства «Ейвон
Косметікс Юкрейн» (далі позивач,
Підприємство) до Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі
відповідач, ОДПІ), третя особа - ТОВ
«Дніпро-Трек» про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Ейвон Косметікс
Юкрейн» звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області, третя особа - ТОВ
«Дніпро-Трек» про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 12.06.2013 року, № від 20.06.2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 17.02.2014 року
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Справа розглянута відповідно до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, посадовими особами
відповідача проведено документальні
позапланові невиїзні перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах із ТОВ «Дніпро-Трек»
за січень-березень 2013 року, за
результатами яких складено акти №
281/22-2/24924140 від 23.05.2013 року, № 326/22-2/24924140
від 04.06.2013 року (далі - акти перевірок)
(том 1, а. с. 77-116).

На підставі висновків актів
перевірок, внаслідок порушення
позивачем положень пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України,
відповідачем прийнято податкові
повідомлення- рішення № від
12.06.2013 року, за яким позивачеві
донараховано грошове зобов'язання по
податку на додану вартість у розмірі
399204,47 грн. (за основним платежем - 319363,58
грн. та штрафними санкціями - 79840,89 грн.)
та № від 20.06.2013 року, за яким
позивачеві донараховано грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 310795,67 грн. (за
основним платежем - 207197,11 грн. та
штрафними санкціями - 103598,55 грн.).

Не погоджуючись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач, звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Як встановлено судом першої інстанції,
висновок податкового органу про
заниження суми податкового
зобов'язання пов'язується із
порушенням позивачем встановленого
порядку формування податкового
кредиту за операціями з придбання
товарів у ТОВ "Альбіон-2011" і ТОВ
"Трейдтех" та безпідставним
віднесенням позивачем до валових
витрат витрати на придбання товарів у
вищевказаних контрагентів, який
базується на даних кримінального
провадження стосовно контрагентів
позивача.

Як свідчать матеріали справи,
01.02.2012 року між позивачем та ТОВ
«Дніпро-Трек» укладено договір про
надання послуг № 01/02-12 (далі договір №
01/02-12) та додаткові угоди до даного
договору (том 1, а. с. 157-168). За умовами
договору виконавець (ТОВ «Дніпро-Трек»)
бере на себе зобов'язання надавати
послуги з передачі покупцям продукції
замовника (ДП «Ейвон Косметікс
Юкрейн»)- забезпечити видачу покупцям
замовленого товару, приймання від
покупців товару у разі його повернення,
здійснювати подальшу передачу
повернутого товару замовнику.

Згідно пункту 2.11 договору № 01/02-12,
виконавець має право залучати до
виконання послуг інших осіб. Оплата за
товар здійснюється у безготівковій
формі.

Також, 03.01.2012 року між позивачем та
ТОВ «Дніпро-Трек» укладено договір про
надання транспортно-експедиційних
послуг № 02/01-12 (далі договір № 02/01-12) та
додаткові угоди до нього (том 1, а. с.
169-183). За умовами договору № 02/01-12
виконавець (ТОВ «Дніпро-Трек»)
зобов'язується надавати замовнику (ДП
«Ейвон Косметікс Юкрейн»), згідно
заявок, транспортно-експедиційні
послуги з організації та забезпечення
перевезень вантажів автомобільним
транспортом по території України.

Згідно пункту 1.3 договору від
03.01.2012 № 02/01-12, факт виконання
зобов'язань підтверджується актами
приймання-передачі наданих послуг.

Суди обох інстанцій ретельно дослідили
докази, надані позивачем, на
підтвердження реальності укладених
правочинів, зокрема, копії належним
чином оформлених податкових накладних,
копії платіжних доручень,
рахунків-фактур, акти вартості послуг
та акти приймання-передачі виконаних
робіт, складені протягом січня-березня
2012 року, товарно-транспортні накладні
та супровідні документи, реєстри
прийому-передачі з відбитками печатки
Укрпошти, отримані від ТОВ
«Дніпро-Трек», графіки та маршрути для
узгодження, схеми передачі товарів від
позивача до кінцевого споживача,
довіреності ТОВ «Дніпро-Трек» на
отримання/перевезення ТМЦ, видані на
водіїв транспортних засобів тощо, та
дійшли висновку про підтвердження
реальності здійснення правочинів та
правомірності формування позивачем
податкового кредиту з податку на
додану вартість (том І - VІ, VІІІ а. с.
236-243).

Як свідчать матеріали справи, в рамках
договору № 01/02-12 ТОВ «Дніпро-Трек»
організовувало надання послуг з видачі
продукції ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн»
кінцевим споживачам, зокрема, шляхом
укладення з фізичними особами
договорів про надання останніми послуг
з передачі покупцям
парфумерно-косметичної продукції на
організованих пунктах видачі
замовлень. Фактично видача товарів
проводилась фізичними особами, що
підтверджується копіями договорів про
надання послуг, укладених із іншими
суб'єктами господарювання (том ІХ, а. с.
22-189).

За узгодженими графіками
доставки ТОВ «Дніпро-Трек»
організовувало перевезення продукції
зі складу позивача (оператор складу -
ТОВ «Корса», який діє відповідно до
договору № 25/12/12 від 25.12.2012) до:
поштового відділення (69% від всіх
доставок) та пунктів видачі (31% від всіх
доставок). Отримання продукції
кінцевими споживачами посвідчено
підписами на реєстрі прийому-передачі
замовлень (том VІІІ).

На момент здійснення господарських
операцій, позивач та його контрагент
були належним чином зареєстровані як
юридичні особи та платники податків,
установчі документи яких не визнані в
судовому порядку недійсними та
відсутній вирок суду щодо можливих
зловживань з боку їх посадових осіб.

Колегія суддів критично оцінює
висновки податкового органу про
нікчемність правочинів, укладених між
позивачем та його контрагентом, які
базуються на даних інформаційної бази
даних, актах про неможливість
проведення зустрічної звірок
контрагента позивача, службовій
записці № 3456 від 21.05.2013 року, якою
встановлено незнаходження ТОВ
«Дніпро-Трек» за юридичною адресою,
оскільки чинне законодавство України
не ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, а відповідач,
взагалі, не наділений повноваженнями
щодо визнання правочинів нікчемними
(недійсними) в акті перевірки із
застосуванням відповідних наслідків
їх нікчемності (недійсності), без
відповідного рішення суду про визнання
таких правочинів недійсними.

Оскільки нікчемність правочинів між
позивачем та його контрагентами, у
відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
відповідачем не доведена, зокрема,
вироком суду, який би підтверджував
нікчемність укладених між ними
правочинів, та спростовується копіями
первинних документів, наявних в
матеріалах справи, що підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту позивачем, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції, що відповідачем всупереч
норм чинного законодавства прийнято
податкові повідомлення-рішення №
від 12.06.2013 року, № від 20.06.2013
року, яке є протиправними та підлягають
скасуванню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
17.02.2014 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 17.02.2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.