Справа № 826/9948/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15 серпня 2014 року 14 год. 30
хв. № 826/9948/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Данилишин В.М.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
юстиції у місті Києві, треті особи:
реєстраційна служба Головного
управління юстиції у місті Києві та
державний реєстратор прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
Максименко Леся Анатоліївна, про
зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 10 липня 2014 року надійшов
позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Головного управління юстиції у місті
Києві (далі - відповідач), третя особа:
реєстраційна служба Головного
управління юстиції у місті Києві, про
прийняття постанови, якою припинити
обтяження (заборону) речових прав з
квартири АДРЕСА_1 (далі - квартира), що
належить на праві власності позивачу,
яке зареєстроване на підставі заяви вх.
№ 984 від 01 квітня 1996 року Першою
Київською державною нотаріальною
конторою.

В обґрунтування позову позивач
зазначила, що заявлена вимога повинна
бути задоволена, оскільки відсутні
будь-які інші законодавчо визначені
шляхи зняття обтяження з нерухомого
майна позивача.

Ухвалою суду від 14 липня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні, а також, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), до участі у
справі як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача допущено
реєстраційну службу Головного
управління юстиції у місті Києві (далі -
третя особа-1).

Крім того, у судовому засіданні 23 липня
2014 року судом, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53
КАС України, до участі у справі як третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача, залучено державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
Максименко Лесю Анатоліївну (далі -
третя особа-2).

У судовому засіданні 04 серпня 2014 року
позивачем надано уточнений позов, який
судом долучено до матеріалів справи
для врахування при прийнятті у справі
судового рішення по суті.

У ході судового розгляду справи
позивач підтримала позов та просила
задовольнити його повністю.

Представники відповідача і третьої
особи-1 та третьої особи-2 (її
уповноважений представник) у судове
засідання 04 серпня 2014 року не прибули,
хоча про дати, час та місце судового
розгляду справи відповідач та треті
особи 1, 2 повідомлені належним чином,
заяви про розгляд справи за їх
відсутності (відсутності їх
представників) до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 04 серпня 2014 року судом,
згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України,
прийнято рішення про подальший розгляд
та вирішення справи у порядку
письмового провадження, про що
відповідача та третіх осіб 1, 2
повідомлено письмово.

До суду 12 серпня 2014 року через
канцелярію від третьої особи-1 надійшли
письмові заперечення проти позову
разом із доказами на їх обґрунтування,
які судом долучено до матеріалів
справи для врахування при прийнятті у
справі судового рішення по суті.

Крім того, 21 серпня 2014 року до суду
через канцелярію від відповідача
надійшли письмові заперечення проти
позову разом із доказами на їх
обґрунтування, які судом також
долучено до матеріалів справи для
врахування при прийнятті у справі
судового рішення по суті.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням третьої особи-2 від 06 травня 2014
року № 12866406 відмовлено у задоволенні
заяви позивача про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, а саме щодо
обтяження речового права у зв'язку з
тим, що подані документи не
відповідають вимогам або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, зокрема, відсутній
документ, що підтверджує припинення
обтяження речових прав на нерухоме
майно, визначений п. 75 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок
№ 868).

Суд не погоджується з доводами
позивача щодо наявності підстав для
задоволення позову, виходячи з оцінки
наявних у матеріалах справи доказів та
аналізу наступних норм і обставин.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що позивач звернулася до третьої
особи-1 із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме
про припинення обтяження речового
права на квартиру.

За результатами розгляду заяви та
доданих до неї документів, 06 травня 2014
року державним реєстратором прийнято
рішення № 12866406 про відмову у її
задоволенні у зв'язку з відсутністю
передбаченого п. 75 Порядку № 868
документу, що підтверджує припинення
обтяження речового права на нерухоме
майно - квартиру.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 9, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

У державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Тобто, як вбачається з викладених норм,
неподання заявником документу, який є
обов'язковим для проведення державної
реєстрації припинення обтяжень
речових прав на нерухоме майно, є
законною підставою для прийняття
рішення про відмову у задоволенні
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зокрема, згідно з п. 75 Порядку № 868 (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення обтяжень речових прав на
нерухоме майно, є: 1) рішення суду щодо
обтяження речових прав на нерухоме
майно, що набрало законної сили; 2)
рішення державного виконавця щодо
обтяження речових прав на нерухоме
майно; 3) визначений законодавством
документ, на якому нотаріусом вчинено
напис про накладення заборони щодо
відчуження нерухомого майна; 4) рішення
органу місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; 5)
договір, укладений у порядку,
визначеному законом, яким
встановлюється обтяження речових прав
на нерухоме майно, чи його дублікат; 6)
закон, яким встановлено заборону на
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; 7) інші акти
відповідних органів державної влади та
посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону, державна
реєстрація обтяжень проводиться на
підставі заяви органу або посадової
особи, якими встановлено обтяження,
особи, в інтересах якої встановлено
обтяження, уповноваженої ними особи.

Як з'ясовано судом у ході розгляду
справи та не заперечувалося позивачем,
документ, наявність якого обумовлена
законодавчо, у позивача дійсно
відсутній.

Також відсутнє документальне
підтвердження доводів позивача
стосовно того, що обтяження на квартиру
Першою Київською державною
нотаріальною конторою накладено за
заявою позивача.

Таким чином, із системного аналізу вище
викладених норм та обставин суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі вище викладених норм та
обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у місті
Києві, треті особи: реєстраційна служба
Головного управління юстиції у місті
Києві, державний реєстратор прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Максименко Леся Анатоліївна, про
зобов'язання вчинити певні дії є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єкта владних повноважень та
відсутністю з його сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити сторонам та
третім особам (вручити їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин