Справа № 813/465/13-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року Справа № 876/6444/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2013 року у справі за його
позовом до Сокальської районної
державної адміністрації Львівської
області про визнання незаконними дій
та зобов'язання виплатити грошову
допомогу,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнати незаконними дії
Сокальської районної державної
адміністрації Львівської області (далі
- Сокальська РДА) та зобов'язати
відповідача виплатити позивачу
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
окладів при виході на пенсію.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року у справі № 813/465/13-а у
задоволенні позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить оскаржувану постанову
скасувати, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що при винесенні
рішення суд керувався листами
Департаменту з питань державного
регулювання заробітної плати та умов
праці та соціальної політики України
від 17.09.2009 року, Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.10.2009
року, роз'ясненням Головдержслужби
України від 22.12.2009 року, хоча зазначені
листи є службовою кореспонденцією, а не
нормативно-правовими актами.

Позивач у судовому засіданні
апеляційного суду у ході апеляційного
розгляду вимоги, викладені у
апеляційній скарзі, підтримав
повністю, просить їх задовольнити

Представник Сокальської РДА на виклик
апеляційного суду не прибув, що не
перешкоджає розгляду справи
відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
апеляційний суд приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
задоволенню, виходячи з таких
міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із
того, що оскільки на момент виходу на
пенсію позивачу не виповнилось 61 року 6
місяців, то він не має права на
отримання пенсії державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання апеляційного суду, не
відповідають вимогам матеріального
права та дійсним обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про державну службу»
державна служба в Україні - це
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів. Цим Законом визначено правовий
статус державних службовців,
особливості проходження державної
служби, порядок її припинення,
матеріальне та соціально-побутове
забезпечення державних службовців.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону
України «Про державну службу» на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Частиною 13 статті 37 наведеного Закону
передбачено, що державним службовцям у
разі виходу на пенсію при наявності
стажу державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Як встановлено судом першої інстанції,
з 01.12.2010 року ОСОБА_1 працював на посаді
начальника відділу
житлово-комунального господарства,
цільових програм та розвитку
інфраструктури управління економіки
Сокальської РДА.

20.09.2012 року на ім'я голови Сокальської
РДА поступила письмова заява від
ОСОБА_1 з проханням звільнити його з
роботи з 03.10.2012 року у зв'язку з виходом
на пенсію державного службовця.

Розпорядженням голови Сокальської
райдержадміністрації від 02.10.2012 року №
51/02-33 «Про звільнення ОСОБА_1» ОСОБА_1,
начальника відділу
житлово-комунального господарства,
цільових програм та розвитку
інфраструктури управління економіки
райдержадміністрації, звільнено із
займаної посади у зв'язку з досягненням
граничного віку проходження державної
служби. При цьому, станом на 02.10.2012 року
його стаж державної служби становить 23
роки 6 місяців 3 дні, загальний стаж
роботи становить 38 років 1 місяць 5 днів.
Присвоєно 12 ранг державного службовця
від 01.12.2010 року.

Пунктом 3 Розпорядження зобов'язано
відділ фінансово-господарського
забезпечення апарату
райдержадміністрації виплатити ОСОБА_1
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів після подання
довідки з УПФ України у Сокальському
районі про факт призначення пенсії
державного службовця (а.с. 27).

19 листопада 2012 року позивач звернувся з
письмовою заявою на адресу Сокальської
РДА з проханням вирішити питання щодо
виплати йому грошової допомоги в
розмірі 10 місячних посадових окладів у
зв'язку з виходом на пенсію державного
службовця з 03.10.2012 року.

На підставі даної заяви Сокольською
РДА було підготовлено запит від 10.12.2012
року за № 707 до УПФ України у
Сокальському районі з проханням надати
інформацію чи ОСОБА_1 призначено пенсію
державного службовця.

14 грудня 2012 року УПФ України у
Сокальському районі надано відповідь
№ 12774/03-20 на запит, у якій зазначено, що
оскільки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не досяг
пенсійного віку, встановленого статтею
37 Закону України «Про державну службу»
(61 рік 6 місяців), права на одержання
пенсії державного службовця він не має.

У зв'язку з наведеним, Сокальська РДА
відмовила позивачу у виплаті грошової
допомоги.

Таким чином, на думку відповідача,
обов'язковими умовами для виплати
грошової допомоги у розмірі 10
посадових окладів, з урахуванням
приписів статті 37 Закону України «Про
державну службу», є наявність права на
вихід на пенсію державного службовця
на момент звільнення з роботи.

Разом з цим, згідно з висновком,
викладеним у рішенні Конституційного
Суду України від 26 листопада 2013 року №
11-рп/2013 у справі за конституційним
зверненням ОСОБА_2 щодо офіційного
тлумачення положення частини 13 статті
37 Закону України «Про державну службу»,
в системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» необхідно
розуміти так, що у разі дострокового
виходу на пенсію державного службовця
з посади в органах державної влади
відповідно до чинного законодавства
державний службовець за наявності
стажу державної служби не менше 10 років
і страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України «Про державну службу».

Враховуючи наведене, апеляційний суд
приходить до переконання, що, оскільки
державний службовець ОСОБА_1 на момент
звільнення мав необхідний страховий
стаж та стаж державної служби, що давав
йому право виходу на пенсію та
отримання відповідної грошової
допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
03 червня 2014 року 21-35а14.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права, а
мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям нової
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року у справі № 813/465/13-а скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Сокальської районної державної
адміністрації Львівської області щодо
невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Зобов'язати Сокальську районну
державну адміністрацію Львівської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до статті
37 Закону України «Про державну службу».

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 11
вересня 2014 року.