Справа № 805/8031/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Київ К/800/47102/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27.08.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області про визнання
незаконними та скасування рішення та
вимог,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області про визнання
незаконними та скасування рішення та
вимог.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27.08.2013 року, позовні вимоги було
задоволено частково. Скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області від 25.04.2013р. № Ф-1294-У
про сплату фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 боргу зі сплати єдиного внеску у
розмірі 1194, 03 грн. Скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області від № Ф-1294-У від
14.05.2013р. про сплату фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 боргу зі
сплати єдиного внеску у розмірі 2316, 57
грн. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанції у
справі в частині задоволення позовних
вимог, Управління Пенсійного фонду
України в м. Слов'янську та
Слов'янському районі Донецької області
подало до Вищого адміністративного
суду України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанції та прийняти
нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований
як фізична особа-підприємець та як
платник страхових внесків.

ОСОБА_3 перебуває на спрощеній системі
оподаткування.

Пенсійним посвідченням від 29.07.2011 року
підтверджується, що позивач є
пенсіонером за віком.

25.04.2013 року відповідачем було
сформовано вимогу про сплату недоїмки
№ № Ф-0831-У, згідно якої станом на 25.04.2013
року заборгованість зі сплати єдиного
внеску становить 1194,03 грн.

14.05.2013 року УПФУ в м. Слов'янську та
Слов'янському районі Донецької області
було сформовано вимогу про сплату
недоїмки № Ф-1294-У, згідно якої станом на
14.05.2013 року заборгованість зі сплати
єдиного внеску позивача становить 2316,57
грн.

16.05.2013 року за неподання звітності,
передбаченої Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за 2012 рік УПФУ в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області було прийняте
рішення № 2605 про застосування штрафних
санкцій у розмірі 170, 00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом,
вважає дії відповідача неправомірними,
оскільки він є пенсіонерами за віком, а
тому звільняється від сплати єдиного
внеску.

Відповідач вважає позов
необґрунтованим та зазначає, що
оскільки позивач є пенсіонером за
віком на пільгових умовах на підставі
статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тобто зі зниженням
пенсійного віку, тому пільга щодо
звільнення від сплати єдиного внеску
на нього не поширюється.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України від 08 липня 2010 року
№2464-VІ «Про збір та облік єдиного
внеску за загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платником
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування.

Згідно з частиною четвертою статті 4
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску
за загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Тобто, зазначеною нормою встановлено
пільги для пенсіонерів за віком у
вигляді звільнення сплати за себе
єдиного внеску. Визначальним у
вирішенні цього спору є те, чи
відноситься позивач до зазначеного
виду пенсіонерів.

Позивачу призначена пенсія за віком
на пільгових умовах відповідно до
статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» призначаються
такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 26 вищевказаного Закону
визначено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Однак, статті 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено категорії осіб, яким
знижено пенсійний вік.

З аналізу зазначених норм
законодавства слідує, що надання
позивачу законодавчо визначеної
пільги вираженої у заниженні віку,
необхідного для призначення пенсії, не
змінює виду пенсійного забезпечення та
не позбавляє права особи на
призначення пенсії (пенсії за віком)
передбаченої законом.

Пенсія, яку отримує позивач, є пенсією
за віком.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та
апеляційної інстанції, що позивач має
передбачене частиною 4 статті 4 «Про
збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» право на
звільнення від сплати єдиного внеску,
оскільки він обрав спрощену систему
оподаткування та отримує пенсію за
віком, а тому вимога про сплату
недоїмки зі страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є незаконною та підлягає
скасуванню.

З огляду на зазначене колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли правильного висновку
в частині задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області відхилити, постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27.08.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: