Справа № 202/6427/14-а
Суддя: Шклярук Д. С.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6427/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 серпня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська Шклярук Д.С.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську
ради, про зобов'язання перерахувати та
виплатити недоотриману суму допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із
адміністративним позовом в якому
просить суд:

- Зобов'язати відповідача зробити
перерахунок суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 28.01.2013 року
по дату винесення судом рішення по
справі виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для працездатної особи
урахування фактично виплаченої суми та
надати даний розрахунок до суду;

- Стягнути з відповідача суму
перерахованої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 28.01.2013 року по дату
винесення судом рішення;

- Зобов'язати відповідача
виплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для працездатної особи до ІНФОРМАЦІЯ_3
року;

- Зобов'язати відповідача виконати
постанову негайно та покласти на нього
усі судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1
зазначає, що вона має статус
застрахованої особи у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в неї народилася
дитина - син ОСОБА_2 та з 28 січня 2013 року
вона перебуває у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. До моменту виходу у
відпустку вона працювала.

Відповідач в порушення вимог закону
виплачує їй допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у меншому розмірі, ніж передбачено
чинним Законодавством України.

На підтвердження позовних вимог
позивачем надано: копію паспорта; копію
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номеру; копію
свідоцтва про народження дитини -
ОСОБА_2; копію наказу по КЗ
«Дніпропетровська обласна станція
переливання крові» про надання
відпустки по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 28.01.2013
року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року; копію
свідоцтва про шлюб; Довідкою про те, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську ради
і отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130,00 грн. щомісячно.

Ухвалою від 13.06.2014 року було відкрито
скорочене провадження у даній справі
та у відповідності із вимогами ч.3 ст.183-2
КАС України відповідач не надав
письмові заперечення проти позову.

Дослідивши докази наявні в матеріалах
справи суд приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача та
наявність законних підстав для їх
часткового задоволення.

Як встановлено з матеріалів справи
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську ради
та з 28.01.2013 року отримує допомогу по
догляду за дитиною - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
у розмірі 130,00 грн.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Тобто, Закон України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення нею
трирічного віку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Статтею 1 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно -
курортного лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" (Закон № 2240).

Статтею 1 Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" страховий випадок - подія, з
настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її сім'ї
на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
було внесено зміни до Закону № 2240-111 та
виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VІ, в тому числі й пункт 25
розділу 11 Закону № 107-VІ щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-111.

Пунктом 2 розділу 111 Закону № 107-VІ було
передбачено, що розділ 11 цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-111,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-УІ "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VІ "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VІ) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-111
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VІ не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-111 на
виконання статті 45 Закону № 2154-VІ
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ані
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", не встановлювалось
на 2011 р. та на 2012 р. іншій, ніж у Законі №
2240-ІІІ розмір допомоги, а положення
Постанови КМУ № 1751 Про порядок
призначення та виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" від 27.12.2001 р.
було затверджене саме на виконання
Закону № 2811-ХІІ "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" (п.1), то застосовувати
зазначену постанову Кабінету
Міністрів України до особи, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-ІІІ), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року: Законом України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
також не встановлювався іншій розмір
вказаного виду допомоги, ніж у Законі
України "Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням".

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд вважає, що оскільки спір виник щодо
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням", відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги є такими, що підлягають
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 159, 160, 163, 183-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради щодо
нарахування ОСОБА_1 державної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку у розмірі, меншому,
ніж визначено статтею 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі згідно ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» за період з 28.01.2013 року з
урахуванням сум, які були виплачені у
цей період.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена в
апеляційному порядку на протязі десяти
днів з дня отримання копії постанови
шляхом подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська.

Роз'яснити сторонам, що апеляційна
скарга у справах цієї категорії
розглядається апеляційними судами в
порядку письмового провадження.

Суддя:
Д.С. Шклярук