Справа № 815/5195/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5195/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів -Лук'янчук О.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Іскрова Олега Вікторовича на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 10 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Іскрова Олега Вікторовича, треті особи
- Споживче товариство «НАТІ», ДП БМУ БД
(Забудовник), про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просить суд
скасувати рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Іскрова О.В. про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №1305337 від 02 квітня 2013 року,
прийнятого за результатами розгляду
заяви позивача від 05 березня 2013 року
№363582 про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, скасувати рішення
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Іскрова О.В. про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
обтяжень №1019438 від 20 березня 2013 року,
прийнятого за результатами розгляду
заяви позивача від 05 березня 2013 року
№363582 про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, та зобов'язати Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Іскрова О.В. провести
державну реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1, на підставі заяви
позивача про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, прийнятої 05 березня 2013
року за реєстраційним номером 363582.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідач під час
розгляду заяви №363582 щодо державної
реєстрації прав та їх обтяжень на
квартиру АДРЕСА_1, діяв не на підставі,
не у спосіб та не в порядку, що
передбачені Конституцією України,
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703, оскільки
позивач для проведення державної
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1, додав до своєї заяви всі
необхідні документи.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року адміністративний позов -
задоволено повністю. Скасовано Рішення
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Іскрова О.В. про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
обтяжень №1019438 від 20 березня 2013 року, та
Рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №1305337
від 02 квітня 2013 року. Зобов'язано
відповідача провести державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1, на підставі заяви ОСОБА_3 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийняту 05 березня 2013 року за
реєстраційним номером 363582. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
позивача судовий збір у сумі 34,41 грн.

В апеляційній скарзі Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Іскрова О.В. ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Іскрова О.В.,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач 05 березня 2013 року звернувся до
Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області із заявою №363582 щодо
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до наявної у матеріалах
справи Картки прийому заяви №707815,
позивачем, до заяви від 05 березня 2013
року №363582 про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1,
були додані наступні документи:
технічний паспорт №3, виданий
Комунальним підприємством «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості» 08
грудня 2011 року, Рішення Виконавчого
комітету Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№862 від 25 листопада 2011 року, Договір про
пайову участь у будівництві Споживчим
товариством «Наті» житлового будинку
№1-36 від 21 серпня 2009 року, Акт
прийому-передачі нерухомого майна від
06 грудня 2010 року, Сертифікат
відповідності №67 від 06 лютого 2013 року,
виданий приватним нотаріусом
Біляївського районного нотаріального
округу Одеської області, Протоколи
учасників зборів засновників
споживчого товариства «Наті» №2 від 14
березня 2007 року, №3 від 02 квітня 2007 року,
та №26/02/09 від 26 лютого 2009 року.

За результатами розгляду вказаного
звернення позивача державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Іскровим О.В. було
винесено Рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень №1019438 від 20 березня
2013 року, у зв'язку з відсутністю у
повному обсязі документів, необхідних
для проведення державної реєстрації
прав та їх обтяжень, визначених п.47
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№703, а саме: переліку інвесторів, які
брали участь в інвестуванні та
фінансуванні будівництва та довідки
від фонду фінансування будівництва.

Після завершення 5-денного строку, з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав,
обставини, що були підставою для
прийняття даного рішення не були
усунені, у зв'язку з чим та керуючись ст.
24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», п.п.16,23 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703, прийнято
Рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень №1305337.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що оскаржувані
позивачем рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень та про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень винесені Державним
реєстратором неправомірно,
безпідставно та з порушенням вимог
чинного законодавства України.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року №1952-IV (зі змінами та доповненнями),
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№703 (зі змінами та доповненнями).

В апеляційній скарзі Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Іскрова О.В.
вказується, що при прийнятті
оскаржуваних рішень відповідач
керувався крім всього і Законом
України «Про інвестиційну діяльність»,
посилаючись при цьому на
невідповідність наданих позивачем
документів вказаному закону, а саме на
відсутність переліку інвесторів, які
брали участь в інвестуванні та
фінансуванні будівництва, довідки від
фонду фінансування будівництва.

Крім того, апелянт наголошував про
відсутність доказів на підтвердження
членства позивача в кооперативі на
момент укладення договору від 21 серпня
2009 року та зазначав, що спірну квартиру
відповідно до матеріалів справи було
передано у власність ДП БМУ БД
(Забудовнику) в якості долі в житловому
будинку №13. На підставі викладеного,
апелянт просив скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог повністю.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, на час виникнення спірних
правовідносин, врегульовані нормами
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень».

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»
перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№703.

Згідно п.26 Порядку для проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 9 вказаного
Закону України, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» у разі
якщо документи для державної
реєстрації прав та їх обтяжень подано
не в повному обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника.
Якщо заявник протягом п'яти робочих
днів після отримання письмового
повідомлення виконав вимоги
державного реєстратора, загальний
строк розгляду заявленого права
продовжується з урахуванням часу, що
минув до його зупинення. У разі
невиконання зазначених вимог
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Статтею 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, у тому
числі, у разі, якщо: подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; після
завершення п'ятиденного строку з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення.

Згідно з п.27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703 (зі змінами та
доповненнями), документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є:
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат; інші документи, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
відповідно до закону.

Пунктом 29 Порядку передбачено, що для
проведення державної реєстрації права
власності на новозбудований чи
реконструйований об'єкт нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у п.п.27,28 цього Порядку, подає
органові державної реєстрації прав
технічний паспорт на такий об'єкт.

Відповідно до п.46 означеного Порядку
для проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
новозбудовані чи реконструйовані
об'єкти нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у п.п.28,29,31
цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав: документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси. У разі
коли державна реєстрація прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно проводиться на
новозбудований або реконструйований
об'єкт нерухомого майна, будівництво
якого здійснювалося у результаті
спільної діяльності, заявник, крім
документів, що зазначені в цьому
пункті, подає органові державної
реєстрації прав договір про спільну
діяльність або договір простого
товариства.

Пунктом 48 вказаного Порядку
передбачено, що для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на об'єкти нерухомого
майна, збудовані в результаті
діяльності житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу,
заявник, крім документів, що зазначені
в абзацах 1-6 п.46 цього Порядку, подає
органові державної реєстрації прав:
затверджений загальними зборами
кооперативу список членів та/або
асоційованих членів кооперативу;
документ, що підтверджує викуп членом
та/або асоційованим членом кооперативу
квартири, дачі, гаража, іншої будівлі,
споруди або приміщення.

Правові, організаційні, економічні та
соціальні основи функціонування
кооперації в Україні визначено Законом
України «Про кооперацію» від 10 липня 2003
року №1087-IV (зі змінами та доповненнями),
відповідно до ст. 6 якого кооператив є
первинною ланкою системи кооперації і
створюється внаслідок об'єднання
фізичних та/або юридичних осіб на
основі членства для спільної
господарської та іншої діяльності з
метою поліпшення свого економічного
стану. Відповідно до завдань та
характеру діяльності кооперативи
поділяються на такі типи: виробничі,
обслуговуючі та споживчі. За напрямами
діяльності кооперативи можуть бути
сільськогосподарськими,
житлово-будівельними,
садово-городніми, гаражними,
торговельно-закупівельними,
транспортними, освітніми,
туристичними, медичними тощо.

Правові, економічні та соціальні
основи діяльності споживчої
кооперації в Україні визначено Законом
України «Про споживчу кооперацію» від
10 квітня 1992 року №2265-XII (зі змінами та
доповненнями), відповідно до ст. 1 якого
споживча кооперація в Україні - це
добровільне об'єднання громадян для
спільного ведення господарської
діяльності з метою поліпшення свого
економічного та соціального стану.

Відповідно до ст. 5 означеного закону
України первинною ланкою споживчої
кооперації є споживче товариство -
самостійна, демократична організація
громадян, які на основі добровільності
членства і взаємодопомоги за місцем
проживання або роботи об'єднуються для
спільного господарювання з метою
поліпшення свого економічного і
соціального стану. Основним
документом, що регулює діяльність
споживчого товариства, є Статут. У
ньому визначається порядок вступу до
товариства і виходу з нього, права та
обов'язки членів товариства, його
органи управління, контролю та їх
компетенція, порядок утворення майна
товариства і розподілу прибутку, умови
реорганізації і ліквідації товариства
та інші положення, що не суперечать
законодавчим актам України. Споживче
товариство вважається створеним,
визнається юридичною особою і може
здійснювати господарську та іншу
діяльність з дня його державної
реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 є членом Споживчого товариства
«Наті» (а.с.21).

Відповідно до Виписки з протоколу №4
від 14 березня 2009 року, на загальних
зборах Споживчого товариства «Наті»
було вирішено укласти з ОСОБА_3 Договір
про пайову участь в будівництві
Споживчим товариство «Наті» житлового
будинку №?36, загальною вартістю 134 640
грн., та зазначено, що пай необхідно
внести до 01 жовтня 2009 року.

21 серпня 2009 року між Споживчим
товариством «Наті» (Товариство) та
членом Товариства громадянином
України ОСОБА_3 (Пайовик) був укладений
Договір про пайову участь у
будівництві Товариством житлового
будинку №1-36, згідно з п.1.3 якого в
порядку передбаченому даним Договором
Товариство зобов'язується передати у
власність Пайовика пай, а Пайовик
зобов'язується прийняти пай і сплатити
за нього Товариству суму Договору.
Згідно з п.2 вказаного Договору, об'єкт
будівництва - житловий комплекс з
вбудовано-прибудованими об'єктами
торгівлі та обслуговування, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1);
забудовник - ДП КП БМУ - БД, з яким
Товариство уклало Договір про спільну
діяльність від 07 березня 2007 року; пай -
безумовне майнове право на
новозбудоване майно (після прийому
об'єкта будівництва в експлуатацію), що
після державної реєстрації (за
ініціативою Пайовика) стає правом
власності Пайовика на новозбудоване
майно як на нерухомість; новозбудоване
майно - квартира будівельний №?36
загальною площею 66 кв.м., розташована на
1 поверсі об'єкта будівництва.
Новозбудоване майно є новозбудованим
житлом, що буде використовуватися
Пайовиком як місце проживання. Право
власності Пайовика на новозбудоване
майно виникає в порядку, визначеному
цивільним законодавством України.

Згідно Статуту Споживчого товариства
«Наті», затвердженого установчими
зборами засновників товариства
(Протокол від 02 березня 2007 року),
Товариство створюється з метою:
об'єднання майна членів Товариства для
забезпечення їх власних потреб в
забезпечення житлом та іншими
об'єктами соціального призначення;
забезпечення членів Товариства житлом,
умовами для оздоровлення та відпочинку
шляхом будівництва об'єкта
відповідного типу, а саме:
багатоквартирних будинків та об'єктів
інфраструктури (Комплексу);
забезпечення належного утримання
Комплексу та території Комплексу;
сприяння забезпечення Комплексу
комунальними та іншими спорудами.

Довідкою Споживчого товариства «Наті»,
за підписом Директора Гроза О.П.,
заборгованість, яка виникла за ОСОБА_3,
згідно Договору №1-36 від 21 серпня 2009
року, станом на 26 листопада 2009 року
сплачена повністю.

06 грудня 2010 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, на підставі Акта
готовності об'єкта до експлуатації від
06 грудня 2010 року, видано Сертифікат
відповідності №15001552, яким засвідчено
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта (окремого
пускового комплексу): будівництво 5-ти
поверхового 50-ти квартирного житлового
будинку з вбудованими приміщеннями
соцкультпобуту, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3 060,40
кв.м., проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил та підтверджено його
готовність до експлуатації.

06 грудня 2010 року між Споживчим
товариством «Наті» (Товариство) та
членом Товариства громадянином
України ОСОБА_3 (Пайовик) був підписаний
Акт прийому передачі-квартири,
відповідно до п.п.1-3 якого Товариство
передає, а Пайовик приймає згідно п.6.1
Договору №1-36 від 21 серпня 2009 року,
наступну квартиру: двокімнатна
квартира АДРЕСА_1. Даний акт є підставою
для оформлення Пайовику свідоцтва на
право власності на двокімнатну
квартиру за вищевказаною адресою.
Товариство передає, а Пайовик приймає
Сертифікат відповідності №15001552 від 06
грудня 2010 року.

Рішенням виконавчим комітетом
Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№862 від 25 листопада 2011 року, присвоєна
адреса земельній ділянці та
розташованому на ній п'ятиповерховому
50-квартирному будинку: АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року Комунальним
підприємством «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»
виготовлено та видано ОСОБА_3 Технічний
паспорт на квартиру АДРЕСА_1.

Дослідивши вищевказані матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що ОСОБА_3 до заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 05 березня 2013 року №363582,
були додані всі необхідні для
проведення державної реєстрації права
власності на квартиру, передбачені
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводів апелянта стосовно відсутності
доказів членства позивача в
споживчому товаристві «Наті» на момент
укладення договору №1-36 від 21 серпня 2009
року «про пайову участь у будівництві
Товариством житлового будинку»,
оскільки вони спростовуються наявними
у матеріалах справи Списком членів СТ
«Наті», затвердженого загальними
зборами членів Товариства (протокол №5
від 15 грудня 2012 року» (а.с.21), Актом
прийому-передачі квартири НОМЕР_1 від 06
грудня 2010 року (а.с.17).

Твердження апелянта щодо належності
спірної квартири НОМЕР_1 Забудовнику
спростовуються наданими під час
апеляційного провадження доказами, а
саме додатковою угодою від 03 квітня 2009
року до Договору №1/СД «Про пайову
участь у фінансуванні та будівництві
житлового будинку» від 07 березня 2007
року, з якої вбачається, що Дочірне
підприємство «Будівельно-монтажне
управління блочного будинкобудування»
відмовляється від належних йому у
відповідності до умов Договору і
Додатку №2 квартир №№36,37,38,41,50 на
користь Товариства, а Товариство в
якості компенсації за вкладені
Підприємством кошти згідно Договору
передає Підприємству цокольне
приміщення будівлі під під'їздом №3.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що прийняті 20 березня 2013 року,
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Іскровим О.В. рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень №1019438 та 02 квітня 2013
року рішення №1305337 про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень не відповідають переліченим
ч.3 ст. 2 КАС України критеріям
правомірності, як такі, що прийняті не
на підставі Закону, у зв'язку з чим, є
правильними висновки суду першої
інстанції про необхідність їх
скасування та зобов'язання Державного
реєстратора здійснити державну
реєстрацію права власності позивача на
належну йому квартиру.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Іскрова Олега
Вікторовича залишити без задоволення,
а постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
О.В. Лук'янчук

Суддя:
О.В. Яковлєв