Справа № 826/10453/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО»

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправними дій

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» (далі – ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО»», позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві ( далі – ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, відповідач) в якому просить :

1) визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, що виразились у проведенні зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків, що оформлена актом від 23.08.2013 № 737/22-07;

2) визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, що виразились у проведенні зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків, що оформлена актом від 15.10.2013 № 1318/22-07;

3) зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з АІС «Податковий блок» та інформаційної бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію, внесену на підставі висновків зустрічних звірок Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків, що оформлені актами від 23.08.2013 № 737/22-07 та № 1318/22-07 від 15.10.2013;

4) зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити дані податкової звітності ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» шляхом внесення до них даних, визначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО»;

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив. Сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд протокольно ухвалив здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

У відповідності до висновків, які наведені в актах встановлено, що правочини укладені позивачем з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересах держави та суспільства вчинені з удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, також зазначено, що позивачем документально не підтверджено реальність здійснення господарських операцій та задекларовані ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» податкові зобов’язання та податковий кредит.

Окружний адміністративний суд м. Києва, виходячи з формулювання позовних вимог та доказів, наявних в матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до пп.20.1.6. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України (далі – Кодекс) органи державної податкової служби мають право, крім іншого, для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов’язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Кодексу передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п.73.5. ст.73 Кодексу з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб’єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб’єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з’ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2010 №1232 передбачено, що зустрічні зірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Згідно з п.4 Порядку №1232 від 27.12.2010 орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Відповідно до п.6 Порядку №1232 у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

Згідно з п.п.7, 8 Порядку №1232 за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Довідка про проведення зустрічної звірки підлягає реєстрації в органах державної податкової служби (як ініціатора, так і виконавця).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що проведення звірки - це дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, за результатами здійснення яких складається довідка.

При цьому, заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, тобто, спрямовані на вчинення дій щодо співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, однак, без фактичного здійснення таких дій, не можуть вважатись діями по проведенню зустрічної звірки.

Таким чином, оскільки ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві зустрічної звірки ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» фактично не проведено, дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів позивача не здійснено, відповідної довідки не складено, про що свідчить й самі акти про неможливість проведення зустрічної звірки, то позовні вимоги в частині визнання протиправними дій,що виразились у проведенні зустрічної звірки задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд наголошує, що в силу приписів чинного законодавства України, протиправні дії не можуть породжувати будь-які правомірні наслідки, будь-то складений акт, довідка, висновки тощо, а так само не може вважатися правомірною, законною та достовірною інформація та дані, що містяться в даних документах.

За таких обставин, стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з АС «Податковий блок», АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію, внесену на підставі актів про неможливість проведення зустрічної звірки та відновити в цій базі задекларовані дані податкової звітності, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.14 Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 №266, інформація податкової звітності з податку на додану вартість, надіслана до центральної бази даних податкової звітності, підлягає розподілу відповідно до вимог Методичних рекомендацій щодо порядку розподілу платників податків за категоріями уваги та співставленню засобами системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Згідно з пунктом 2.21 Методичних рекомендацій підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з податку на додану вартість на центральному рівні відображаються в додатку до акта перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС «Аудит». По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з податку на додану вартість за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

Зі змісту вищенаведеного вбачається, що зміни в облікові дані операцій по ПДВ здійснюються лише на підставі податкових повідомлень-рішень чи на підставі довідок, складених за результатами перевірок, коли контролюючим органом виявлено факт порушення платником податків норм податкового та іншого законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи та як встановлено у судовому засіданні відповідач інформацію з актів зустрічної звірки вніс до АІС «Податковий блок» та до АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». Даний факт також підтверджується листами контрагентів позивача (а.с. 85-86).

Посилання податкового органу на той факт, що наявність відповідної інформації у вищезазначених програмних продуктах безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов’язків платника податків, тобто не породжує для позивача жодних правових наслідків, суд до уваги не приймає, з огляду на той факт, що зміни в облікові дані операцій по ПДВ здійснюються лише на підставі податкових повідомлень-рішень чи на підставі довідок, складених за результатами перевірок, коли контролюючим органом виявлено факт порушення платником податків норм податкового та іншого законодавства України, про що зазначалося вище.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні податкові-повідомлення рішення про визначення позивачу сум грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, а акти про неможливість проведення зустрічної звірки може засвідчувати лише наявність обставин, які унеможливлюють проведення податковим органом зустрічної звірки, суд вважає, що у податкового органу не виникло права вносити зміни у дані, задекларовані позивачем у податкових деклараціях, що не пов'язані із зміною податкового навантаження з податку на додану вартість, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача вилучити з АС «Податковий блок», АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію, внесену на підставі актів про неможливість проведення зустрічної звірки та відновити в цих базах задекларовані дані податкової звітності підлягають задоволенню.

В той же час, задоволенню не підлягають позовні вимоги про визнання протиправним та скасування акта від 23.08.2013 № 737/22-07 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» та акта від 15.10.2013 № 1318/22-07 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО», так як акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб’єкта господарювання не має юридичного характеру для суб’єкта господарювання, оскільки безпосередньо не стосується прав і обов’язків платника податків, не породжує для нього правових наслідків у сфері публічно-правових відносин, тобто, жодних управлінських висновків не містить, вчинити будь-які обов’язкові дії позивачу не приписує, лише фіксує певні обставини, а відтак не є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, підлягають задоволенню частково.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» задовольнити частково.

2. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з АІС «Податковий блок» та інформаційної бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію, внесену на підставі висновків зустрічних звірок Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків, що оформлені актами від 23.08.2013 № 737/22-07 та № 1318/22-07 від 15.10.2013.

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити дані податкової звітності ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» шляхом внесення до них даних, визначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість ТОВ «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО».

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 30,00 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАЮ ПРАВО» за рахунок Державного бюджету України.

6. Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій