Справа № 11/102
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 11/102
1-й інстанції: Винокуров К.С.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 грудня 2011 р. у справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПОРИВ" про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Державна податкова інспекція
у Голосіївському районі м. Києва до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПОРИВ" про
стягнення заборгованості по штрафним
санкціям в розмірі 90 000,45 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 грудня 2011 року адміністративний
позов задоволено частково.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Державна податкова інспекція
у Голосіївському районі м. Києва
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову та прийняти нове
рішення, яким задовольнити повністю
позов.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду заяви, в судове засідання не
з'явилися. Про причини своєї неявки суд
не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення заяви, а
особиста участь сторін в судовому
засіданні - не обов'язкова, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
розгляд заяви за відсутності
представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією в
Голосіївському районі м. Києва було
проведено перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОРИВ".

За наслідками перевірки позивачем
складено Акт № 26500680/2305 від 05 липня 2007
року та Акт № 26500708/2305 від 13 липня 2007
року щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької
діяльності, якими встановлено
порушення вимог п.1, п.2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та п.2.6 п.3.4 Положення «Про
ведення касових операцій у
національній валюті України».

За результатами встановлених порушень,
позивачем прийняті рішення про
застосування фінансових санкцій за
формою "С", а саме: № від 16 липня 2007
року на суму 23500 грн.; № від 26
липня 2007 року на суму 1250 грн.; №
від 26 липня 2007 року на суму 65 31,25 грн.,
якими було донараховано штрафні
санкції за порушення законодавства в
сфері РРО у розмірі 90101,25 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем
заборгованості по штрафним санкціям,
позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що застосовуються
фінансові санкції у пятикратному
розмірі вартості проданих товарів
(наданих послуг), на які виявлено
невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих -
послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документу, що
підтверджує виконання розрахункової
операції або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Згідно п. 1.2 ст. 1 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами",
податкове зобов'язання - це
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у строки, визначені цим
Законом або іншими законами України.

В силу п. 1.3 ст. 1 вищевказаного Закону,
податковий борг (недоїмка)
визначається як податкове зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Згідно пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами",
джерелами погашення податкового боргу
платника податків за рішенням органу
стягнення, які є виконавчими
документами, є будь-які активи платника
податків (його філій, відділень, інших
відокремлених підрозділів) з
урахуванням обмежень, визначених цим
Законом, а також іншими законами.

Відповідно до п.п. 3.1.1 пункту 3.1 статті 3
вищевказаного Закону, підставою для
примусового стягнення активів
платників податків в рахунок погашення
його податкового боргу є виключно
рішення суду.

Як вбачається з облікової картки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОРИВ", станом на 2008
рік відповідач проводив періодичну
сплату заборгованості, внаслідок чого
сума до сплати становить 90000,45 грн.

Вищевказане також підтверджується
довідкою виданою Державною податковою
інспекцією в Голосіївському районі м.
Києва № 855/9/23-0509 від 27 грудня 2008 року про
заборгованість відповідача.

Судом встановлено, що рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 16 липня 2007 р. на суму 23500 грн. та №
від 26 липня 2007 р. на суму 65 31,25 грн.
були оскаржені відповідачем у судовому
порядку.

Згідно статті 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, в матеріалах справи міститься
копія постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 квітня 2009 року у справі № 11/403, копія
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 січня 2009 року у
справі № 11/405 та копія постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 червня 2010
року.

Матеріали справи свідчать, що
постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 квітня 2009 року у
справі № 11/403 залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року, а постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 11/405 набрала законної сили 23
лютого 2009 року, в апеляційну інстанцію
сторонами не оскаржувалась.

З огляду на те, що рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 16 липня .2007 р. на суму 23500 грн. та №
від 26 липня 2007 року на суму 65 31,25
грн. скасовані у судовому порядку,
судом першої інстанції правомірно
задоволено позовні вимоги в частині
рішення про застосування штрафних
санкцій від 26 липня 2007 року № у
розмірі 1250 грн.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову Державної податкової інспекції
у Голосіївському районі м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 грудня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 15.09.2014
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.