Справа № 826/9056/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2014 року 09:00
№ 826/9056/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до1. Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві 2. Оболонського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києвітреті особи1.
Начальник ГУ МВС України в м. Києві
Мороз Юрій Леонідович 2. В.о. начальника
Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Володимировичпровизнання
протиправними та скасування наказів в
частині та зобов'язання вчинити дії О Б
С Т А В И Н И С П Р А В И:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, Оболонського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, треті особи: Начальник ГУ МВС
України в м. Києві Мороз Юрій
Леонідович та в.о. начальника
Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві Іщук Валентин Володимирович, в
- визнати протиправним та скасувати
наказ ГУ МВС України в м. Києві № 228 від
30.04.2013 р., в частині притягнення ОСОБА_1
до дисциплінарної відповідальності;
- визнати протиправним та скасувати
наказ ГУ МВС України в м. Києві № 373 о/с
від 23.05.2014 р., в частині звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ
- допустити негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на роботі у займаній посаді -
начальника відділу БНОН Оболонського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що звільнення на підставі
зазначених наказів було здійснено в
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки єдиною підставою для такого
звільнення слугував факт порушення
відносно позивача кримінальної справи.
При цьому, посилаючись на відсутність
вироку, відносно позивача, прийняття
наказів ГУ МВС України в м. Києві № 228
від 30.04.2013 р., № 373 о/с від 23.05.2014 р. в
частині, що оспорюються є
неправомірним.

Відповідач-1 11.08.2014 року до канцелярії
суду подав заперечення проти заявлених
позовних вимог та просив суд відмовити
в їх задоволенні. Обґрунтовуючи
заперечення на позовні вимоги
зазначив, що позивачем було допущено
дисциплінарний проступок. Вказаний
проступок полягав у порушенні вимог ст.
7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України в частині
дотримання законодавства, що
виразилося в участі у незаконній
торгівлі наркотичними засобами, а тому
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення є
правомірним. При цьому, зазначив що при
звільненні позивача відповідачем-1 не
було порушено вимог чинного
законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач проходив службу на посаді
начальника відділу БНОН Оболонського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві; майор міліції
з 22.03.2014 року.

Відповідно до витягу з наказу
Головного управління МВС України в м.
Києві №373 о/с від 23.05.2013 року позивача
було звільнено в запас Збройних сил за
п.64 «є» (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (далі
- Положення). Підставою звільнення
зазначено наказ Головного управління
від 30.04.2013 року №228.

Згідно з п. 1 Наказу начальника
Головного управління МВС України в м.
Києві від 30.04.2013 року №228 за вчинення
дисциплінарного проступку, який
виразився в ігноруванні вимог п. 3.2.9
Інструкції з організації реагування
органів внутрішніх справ на
повідомлення про кримінальні
правопорушення, інші правопорушення,
надзвичайні ситуації та інші події,
затвердженої наказом МВС України від
22.10.2012 року № 940, п.4 розділу 3 Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від
22.02.2012 року № 155, та ст. 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, що призвело до скоєння
надзвичайної події, на начальника
відділу БНОН Оболонського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві майора міліції ОСОБА_1
накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

За фактом затримання працівників
відділу БНОН Оболонського району 26.04.2013
року було повідомлено начальника ГУ
МВС України в місті Києві
генерал-лейтенанта міліції Коряка В.В.

26.04.2013 року начальником ГУ МВС України в
місті Києві генерал-лейтенантом
міліції Коряком В.В. ведення службової
перевірки на підставі інформації
отриманої згідно спецповідомлення
було видано розпорядження про
призначення службового розслідування
шляхом нанесення резолюції на
спецповідомленні.

30.04.2013 року Начальником ГУ МВС України в
місті Києві генерал-лейтенантом
міліції Коряком В.В. було затверджено
Висновок про результати службового
розслідування за фактом надзвичайної
події, скоєної працівниками відділу
БНОН Оболонського РУ ГУМВС України в
місті Києві.

Так, у п. 2 даного висновку було вказано,
що за вчинення дисциплінарного
проступку, який виразився в
ігноруванні вимог п. 3.2.9 Інструкції з
організації реагування органів
внутрішніх справ на повідомлення про
кримінальні правопорушення, інші
правопорушення, надзвичайні ситуації
та інші події, затвердженої наказом МВС
України від 22.10.2012 року № 940, п.4 розділу 3
Правил поведінки та професійної етики
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від
22.02.2012 року № 155, та ст. 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, що призвело до скоєння
надзвичайної події, на начальника
відділу БНОН Оболонського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві майора міліції ОСОБА_1
накласти дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

Підставою для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності стали
висновки службового розслідування.

Перевіркою було встановлено, наступне.

19.02.2013 року до Служби безпеки України
звернувся гр. ОСОБА_5 з заявою щодо
неправомірних дій з боку працівників
відділу БНОН Оболонського
райуправління, які отримують незаконну
грошову винагороду за не притягнення
до кримінальної відповідальності осіб,
затриманих ними за незаконне
зберігання та збут наркотичних засобів
і психотропних речовин.

20.02.2013 року слідчим відділом
прокуратури міста Києва за матеріалами
ГУБКОЗ Служби безпеки України
розпочато кримінальне провадження №
0000175 за фактом збуту наркотичних
засобів і психотропних речовин та
зловживання службовим становищем
працівниками відділу БНОН
Оболонського РУГУ МВС України в м.
Києві за ознаками складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364
та ч. 2 ст. 307 КК У країни.

Так, 10.04.2013 року о 11.30 біля магазину
«Велика кишеня», який знаходиться на
пл. Дружби народів, 2 в місті Києві, гр.
ОСОБА_5 зустрівся із оперуповноваженим
відділу БНОН Оболонського районного
управління старшим лейтенантом
міліції ОСОБА_6, старшим
оперуповноваженим відділу БНОН
райуправління капітаном міліції
ОСОБА_7, оперуповноваженим відділу БНОН
райуправління старшим лейтенантом
міліції ОСОБА_8 та повідомив про місце
знаходження психотропної речовини.
Цього ж дня о 11:45 ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з
начальником відділу БНОН Оболонського
районного управління майором міліції
ОСОБА_1 прибули на вул. Прирічну, 9 в
місті Києві, де у порушення вимог п. 3
Інструкції з організації реагування
органів внутрішніх справ на
повідомлення про кримінальні
правопорушення, інші правопорушення,
надзвичайні ситуації та інші події,
затвердженої наказом МВС України від
22.10.2012 № 940, без складання відповідних
процесуальних документів, вилучили
психотропну речовину, частину якої
безоплатно збули ОСОБА_5, при цьому
будь-яку інформацію про виявлення та
вилучення психотропної речовини до
чергової частини Оболонського
районного управління не повідомили, з
відповідним рапортом до керівництва
районного управління не звертались.

У подальшому працівниками СБ України
зазначену психотропну речовину
вилучено у ОСОБА_5

Відповідно до висновків експерта
Українського науково-дослідно
інституту спеціальної техніки та
судових експертиз СБ України № 93/5
вилучена у ОСОБА_5 речовина масою 5,628 гр.
містить у своєму складі амфетамін, який
є психотропною речовиною.

Крім цього, установлено, що 25.04.2013 року о
20.00 діючи за попередньою домовленістю
оперуповноважений ВБНОН ОСОБА_6
зустрівся з ОСОБА_5, який повідомив йому
нове місце знаходження психотропної
речовини. Після цього, діючи за
попередньою змовою з
оперуповноважений ВБНОН ОСОБА_6 на
вказане місце (вул. Прирічна), 19 в місті
Києві прибули старший
оперуповноважений ВБНОН ОСОБА_7,
оперуповноважений ВБНОН
ОСОБА_8 та оперуповноважений ВБНОН
Оболонського районного управління
лейтенант міліції ОСОБА_9 та ОСОБА_5,
який показав останнім місце
знаходження психотропної речовини.

У подальшому працівниками відділу БНОН
у порушення вимог п. 3.2.9 Інструкції з
організації реагування органів
внутрішніх справ на повідомлення про
кримінальні правопорушення, інші
правопорушення, надзвичайні ситуації
та інші події, затвердженої наказом МВС
України від 22.10.2012 року № 940, вилучено
психотропну речовину без складання
відповідних процесуальних документів
та частину якої безоплатно повторно
збули ОСОБА_5 При цьому будь-яку
інформацію про виявлення та вилучення
психотропної речовини до чергової
частини Оболонського районного
управління не повідомили, з
відповідним рапортом до керівництва
районного управління не звертались.
Після цього працівниками СБ України
затримано начальника відділу БНОН
майора міліції ОСОБА_1, заступника
начальника відділу БНОН капітана
міліції ОСОБА_10, старшого
оперуповноваженого відділу БНОН
капітана міліції ОСОБА_7,
оперуповноважених відділу БНОН
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6,
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 та
лейтенанта міліції ОСОБА_9

25.04.2013 року за клопотанням старшого
слідчого прокуратури міста Києва
Білоуса Ю.В. слідчим суддею
Голосіївського районного суду міста
Києва Чередніченко Н.П. винесено
ухвалу, якою надано дозвіл на
проведення обшуку у службових
кабінетах №№ 320, 322, 324 та 326, де працюють
вищевказані працівники відділу БНОН
Оболонського райуправління.

За результатами проведення обшуку у
кабінеті № 320 вилучено 3 мобільні
телефони, аркуші паперу формату А-4 з
записами, 2 блокноти, 6 паспортів
громадян України, свідоцтво про
народження. У кабінеті № 326 вилучено
журнал з записами роботи працівників
відділу БНОН. Крім того, у ОСОБА_6
вилучено 600 доларів США, 100 грн., а у
ОСОБА_1 - 400 доларів США та мобільний
телефон.

За місцем проживання працівників
відділу БНОН також було проведено
обшуки.

По закінченню вказаних слідчих дій до
слідчого відділу прокуратури міста
Києва були супроводжені начальник
відділу БНОН ОСОБА_1, його заступник
ОСОБА_10, старший оперуповноважений
ОСОБА_7, оперуповноважені ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та ОСОБА_8

Цього ж дня ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_12 та
ОСОБА_8 було затримано у порядку ст. 208
КПК України.

Цього ж дня слідчий суддя
Голосіївського районного суду міста
Києва Антонова Н.В. розглянула у
судовому засіданні клопотання
старшого слідчого відділу Прокуратури
міста Києва молодшого радника юстиції
Білоуса Ю.В. щодо застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307
та ч. 3 ст. 364 КК України, відносно ОСОБА_1,
ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та винесено
ухвалу, якою відносно них обрано міру
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою в умовах Київського СІЗО до
внесення застави у сумі 344 тис. грн.

Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 07.02.2014 року ОСОБА_1 було
змінено запобіжний захід у вигляді
тримання під вартою на запобіжний
захід у вигляді домашнього арешту
строком до 07.06.2014 року.

10.06.2014 року позивач прибув до
Оболонського райуправління, де йому
було повідомлено про звільнення з
органів МВС видано витяг з наказу № 373
о/с від 23.05.2013 року, трудову книжку та
військовий квиток. Підставою для
звільнення є наказ Головного
управління від 30.04.2013 року.

Не погоджуючись з вказаними наказами
позивач просить суд їх скасувати в
частині, що його стосуються.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року N
3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII) основними
обов'язками державних службовців є, у
тому числі, додержання Конституції
України та інших актів законодавства
України; забезпечення ефективної
роботи та виконання завдань державних
органів відповідно до їх компетенції;
недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина; сумлінне
виконання своїх службових обов'язків,
ініціатива і творчість в роботі.
Державний службовець повинен діяти в
межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 4 р. 3 Правил поведінки
та професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України затверджено
Наказом МВС України 22.02.2012 № 155
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25.04.2012 р. за № 628/20941), працівник
органів внутрішніх справ, керуючись
Присягою, відповідно до службового
обов'язку, дотримуючись професійних
честі і гідності, бере на себе такі
моральні зобов'язання: визнавати
пріоритет державних і службових
інтересів над особистими у своїй
діяльності; бути прикладом безумовного
дотримання вимог законів та службової
дисципліни в професійній діяльності та
приватному житті, залишатися за
будь-яких обставин чесним і
непідкупним, відданим інтересам
служби; ставитися нетерпимо до
будь-яких дій, які ображають та
принижують людську гідність,
заподіюють біль і страждання, являють
собою тортури, жорстокість, нелюдське
поводження з людьми; бути мужнім і
безстрашним у небезпечних ситуаціях,
які виникають під час припинення
правопорушення, ліквідації наслідків
аварій та стихійного лиха, проведення
заходів щодо порятунку життя і
збереження здоров'я людей; виявляти
твердість і непримиренність у боротьбі
зі злочинцями, застосовуючи для
досягнення поставленої мети виключно
законні і високоморальні принципи;
зберігати і примножувати службові
традиції органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 3.2.9. Інструкції з
організації реагування органів
внутрішніх справ на повідомлення про
кримінальні правопорушення, інші
правопорушення, надзвичайні ситуації
та інші події, затвердженої наказом МВС
України від 22.10.2012 № 940, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 03.01.2013 р.
за № 54/22586, працівник міліції на
території України незалежно від
посади, яку він займає,
місцезнаходження і часу в разі
звернення до нього громадян або
службових осіб з заявою чи
повідомленням про події, які
загрожують особистій чи громадській
безпеці, або у разі безпосереднього
виявлення таких, зобов'язаний вжити
заходів до попередження і припинення
правопорушень, рятування людей,
надання допомоги особам, які її
потребують, встановлення і затримання
осіб, які вчинили правопорушення,
охорони місця події і повідомити про це
в найближчий підрозділ міліції.

Отже, позивачем в порушення наведеної
норми не повідомлено керівництво про
вилучення 10.04.2013 року на вул. Прирічній,
9 в місті Києві психотропної речовини
без складання відповідних
процесуальних документів, частину якої
безоплатно збуто ОСОБА_5, при цьому
будь-яку інформацію про виявлення та
вилучення психотропної речовини до
чергової частини Оболонського
районного управління не повідомив, з
відповідним рапортом до керівництва
районного управління не звертався.

Саме це порушення позивачем вимог
чинного законодавства й стало
підставою для застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ.

Позивачем не спростовано того факту, що
ним 10.04.2013 року на вул. Прирічній, 9 в
місті Києві було допущено
дисциплінарний проступок, а саме,
вилучено психотропну речовину без
складання відповідних процесуальних
документів та не повідомлено про це
керівництво районного управління.

Крім того, суд відзначає, що станом на
день вчинення позивачем зазначеного
дисциплінарного проступку, позивач мав
3 не знятих дисциплінарних стягнень,
застосованих наказом Оболонського РУ
№123 від 25.08.2012 року, №388 від 02.11.2012 року,
№9 від 04.02.2013 року (копія послужного
списку наявна у матеріалах справи).

Посилання позивача на те, що його в
порушення вимог чинного законодавства
не ознайомлено з результатами
службового розслідування та не
відібрано пояснень є такими, що не
заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються наявними у справі
доказами.

Так, 29.04.2013 року під час проведення
службового розслідування заступник
начальника УКЗ ГУМВС України в м. Києві
підполковник міліції Ємельяненко Л.Л.
звернувся до прокуратури міста Києва з
листом №14/і вх-715 з проханням надати
дозвіл на зустріч співробітнику УКЗ
ГУМВС України в м. Києві із
слідчо-заарештованим ОСОБА_1 з метою
відібрати пояснення.

Однак, листом від 29.04.2013 року №06/3-15857-13
старшим слідчим СВ прокуратури міста
Києва молодшим радником юстиції
Білоусом Ю.В., посилаючись на
нерозголошення відомостей, які містять
таємницю слідства у зустрічі
співробітнику УКЗ ГУМВС України в м.
Києві із слідчо-заарештованим ОСОБА_1,
відмовлено.

Заступником начальника ІОС Масовець
П.С супровідним листом від 07.05.2013 року
№14/1-715-вх начальнику Київського
слідчого ізолятору УДПС України в м
Києві та Київській області полковнику
внутрішньої служби Родчину Р.Й. для
інформування арештованого
ОСОБА_1 було скеровано витяг з наказу
ГУМВС України в м. Києві від 30.04.2013 року
№228 про притягнення до дисциплінарної
відповідальності начальника відділу
БНОН Оболонського районного
управління майора міліції ОСОБА_1
(копія наявна у справі).

Згідно зі ст.14 цього Закону
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначено Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення).

Зазначеним положенням визначено, що
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією та
іншими законодавчими актами, а їх
права, обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням.

Пунктом 11 Положення встановлено, що
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ приймають
Присягу відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 23 Положення, особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначено Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Законом України від 22 лютого 2006 року №
3460-IV.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту ОВС
встановлено, що службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС
службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути вічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння

встановленої форми одягу, вітання та
етикету; з гідністю і честю поводитися
в позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють; берегти та підтримувати в
належному стані передані їй в
користування вогнепальну зброю,
спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
особа рядового або начальницького
складу повинна вжити заходів щодо
припинення цих порушень та доповісти
про це безпосередньому або старшому
прямому начальникові.

Статтею 12 Статуту визначено, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Разом з тим, в частині 2 статті 5 Закону
України «Про міліцію» зазначено, що
міліція поважає гідність особи і
виявляє до неї гуманне ставлення,
захищає права людини. У
взаємовідносинах з громадянами
працівник міліції повинен виявляти
високу культуру і такт.

При виконанні службових обов'язків та у
повсякденному житті працівник органів
внутрішніх справ повинен, в тому числі,
своїми вчинками та поведінкою,
способом життя стверджувати високі
принципи безкорисливості, чесності та
скромності у громадському та
особистому житті, нетерпимо ставитись
до будь-яких аморальних проявів,
активно боротися з цими явищами в
колективах органів внутрішніх справ.

Відповідно до Етичного кодексу
працівника органів внутрішніх справ
України, працівники органів внутрішніх
справ зобов'язуються у своїй роботі
неухильно керуватися законодавством
України, виконувати норми
Дисциплінарного статуту. У службових
та позаслужбових стосунках з людьми, в
особистій поведінці бути зразком
чесності, тактовності, зовнішньої
охайності і внутрішньої
дисциплінованості, культури
спілкування, зокрема мовної. У разі
недотримання взятих зобов'язань бути
готовими нести відповідальність,
передбачену законодавством України,
іншими чинними нормативними актами, що
регламентують діяльність органів
внутрішніх справ.

Згідно з Присягою працівника органів
внутрішніх справ України, що
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 1991р. №
382, працівник органів внутрішніх справ
України присягає і клянеться з високою
відповідальністю виконувати вимоги
статутів і наказів, постійно
вдосконалювати професійну
майстерність та підвищувати рівень
культури, всіляко сприяти зміцненню
авторитету органів внутрішніх справ:
мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і
життя, боротися із злочинністю,
захищати від протиправних посягань
життя, здоров'я. права й свободи
громадян, державний устрій і
громадський порядок.

Отже, відсутність обвинувального
вироку, який набрав законної сили,
автоматично не виключає наявності в
цьому діянні дисциплінарного
правопорушення, в тому числі і
проступку. Разом з тим, в ході розгляду
справи судом підтверджено, що позивача
звільнено саме за вчинення
дисциплінарного правопорушення, а не
за факт розслідування кримінальної
справи.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в ОВС України,
затвердженої наказом МВС України № 230
від 12.03.2013 року (далі - Інструкція №230),
підставами для проведення службового
розслідування є порушення особами РНС
службової дисципліни, у тому числі
скоєння кримінальних або
адміністративних правопорушень,
знищення або втрата службових
документів, доручених або охоронюваних
матеріальних цінностей, вчинення
особами РНС діянь, які порушують права
і свободи громадян, службову
дисципліну, інші події, пов'язані із
загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх
травмуванням (пораненням), а також
події, які сталися за участю осіб РНС і
можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з ч. 6 п. 1.2 Інструкції № 230 про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, службове розслідування -
це комплекс заходів, які здійснюються у
межах компетенції з метою уточнення
причин і умов подій, що стали підставою
для призначення службового
розслідування, ступеня вини особи
(осіб), якою (якими) вчинено
дисциплінарний проступок.

Аналізуючи законодавство щодо порядку
притягнення службовців до
відповідальності за дисциплінарні
проступки суд дійшов висновку, що
дисциплінарне провадження передбачає
порушення дисциплінарної справи,
розслідування обставин проступку,
розгляд справи посадовою особою,
прийняття рішення за наслідками
розгляду.

Зокрема, висновок службового
розслідування повинен містити привід
для призначення службового
розслідування, суть встановленого
порушення та його наслідки, чим
підтверджується чи виключається вина
працівника, обставини, що пом'якшують і
посилюють його відповідальність,
причини та умови, що сприяли порушенню,
прийняті або запропоновані заходи по
їх усуненню, пропозиції про
застосування конкретного виду
дисциплінарного стягнення або міри
громадського впливу, направлення
матеріалів в слідчі органи або про
припинення службового розслідування.

З висновку службового розслідування
щодо ОСОБА_1 вбачається, що в ході
проведення службового розслідування
та при виданні оскаржуваних наказів,
відповідачем-1 проведено об'єктивне,
повне та всебічне дослідження
обставин; встановлено та обґрунтовано,
в чому полягає провина позивача,
тяжкість вчиненого проступку; та
доведено вину в скоєнні проступків, що,
в свою чергу, спричинило застосування
дисциплінарного стягнення, у вигляді
звільнення з посади, що за даних
обставин є правомірним та таким, що
ґрунтується на нормі закону.

Враховуючи викладене вище, позивачем
не спростовано того факту, що ним 10.04.2013
року на вул. Прирічній, 9 в місті Києві
було допущено дисциплінарний
проступок, а саме, вилучено психотропну
речовину без складання відповідних
процесуальних документів та не
повідомлено про це керівництво
районного управління. Отже за
допущений позивачем дисциплінарний
проступок, правомірно застосовано
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
відповідно до наказу ГУ МВС України від
23.05.2013 року №373о/с.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем-1 як суб'єктом владних
повноважень доведено правомірність
спірних рішень, отже вимоги позивача є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук