Справа № 815/3722/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2014 р. м.
Київ К/800/1538/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Олексієнко М.М. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області та Київського районного
відділу Одеського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05.12.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, Київського районного відділу
Одеського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, третя особа - Головне
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області, про
поновлення на роботі та виплату
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Київського
районного відділу Одеського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, третя особа -
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області, з вимогами про
поновлення на роботі та виплату
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 29.08.2013р. в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013р.
скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково.
Визнано незаконними та скасовано
накази Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області №415 від 28.02.2013р. та
№122 о/с від 14.03.2013р. про звільнення
дільничного інспектора міліції
сектора дільничних інспекторів
міліції Таїровського ВМ Київського РВ
ОМУ ГУМВС майора міліції ОСОБА_2 з
органів внутрішніх справ. Поновлено
ОСОБА_2 на посаді дільничного
інспектора міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Таїровського ВМ
Київського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області з 21.03.2013р. Стягнуто з
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області на користь позивача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
21.03.2013р. по час фактичного поновлення на
посаді. В решті позову відмовлено.

У касаційних скаргах відповідачі з
посиланням на порушення норм
матеріального права, допущених судом
апеляційної інстанції, просять
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи в
межах, передбачених ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
касаційних скарг з урахуванням
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем доведено скоєння
позивачем вчинків, що дискредитують
звання особи рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що Київським районним судом м. Одеси
встановлений факт відсутності події
адміністративного правопорушення,
який став підставою для винесення
наказу про звільнення позивача з
посади дільничного інспектора.
Наявність будь-яких інших порушень
позивачем службової дисципліни, як
достатньої підстави для накладення на
нього дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ, як у висновку
службового розслідування, так і у
наказі про звільнення, не зазначено.

Колегія судів з такими висновками
суду апеляційної інстанції погодитись
не може з наступних підстав.

Як встановлено судами, з 25.08.1994р.
позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ, з лютого 2013 року - на
посаді дільничного інспектора міліції
сектору ДІМ Таїровського ВМ Київського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області від 28.02.2013р. №415 за
грубе порушення вимог ст.7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, п.2.5 Правил
дорожнього руху, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, п.3.17 наказу
Міністерства внутрішніх справ України
від 16.03.2007р. №81 «Про заходи щодо
зміцнення дисципліни і законності в
органах внутрішніх справ та
попередження надзвичайних подій,
пов'язаних із загибеллю й травмуванням
особового складу» ігнорування вимог
вказівок і розпоряджень МВС та ГУМВС
щодо неухильного дотримання
транспортної дисципліни, що виразилось
в керуванні 16.02.2013р. автомобілем з
явними ознаками алкогольного
сп'яніння, відмови від проходження
медичного огляду та ознайомлення з
протоколом про адміністративне
правопорушення і надання пояснень,
нетактовній поведінці, проявленої
нещирості під час складання матеріалів
про адміністративне правопорушення та
проведення службового розслідування,
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ за ст.66 (за
дискредитацію) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (далі -
Положення).

14.03.2013р. начальником Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
видано по особовому складу наказ №122
о/с про звільнення з 21.03.2013р.
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Таїровського відділу міліції
Київського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області ОСОБА_2

Підставою для видання
оскаржуваного наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області від
28.02.2013р. №415 слугували висновки
службового розслідування за фактом
порушення транспортної дисципліни
дільничним інспектором міліції
ОСОБА_2

Вказаним службовим
розслідуванням встановлено, що 16.02.2013р.
о 23.55 год. на вул. Архітекторській в м.
Одесі співробітниками ДАІ був
зупинений автомобіль
«Мітсубісі-Галант» д.н. НОМЕР_1 під
керуванням дільничного інспектора
міліції сектору ДІМ Таїровського ВМ
Київського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області майора міліції
ОСОБА_2, який керував вищевказаним
автомобілем з явними ознаками
алкогольного сп'яніння. У зв'язку з цим
співробітником ДАІ ОСОБА_2 було
запропоновано проїхати до медичного
закладу для проведення медичного
огляду з метою встановлення факту
вживання алкоголю та стану сп'яніння.
Однак останній, в порушення вимог п. 2.5
Правил дорожнього руху, від
проходження медичного огляду в
присутності двох понятих відмовився.
За дане порушення ПДР працівником ДПС
відносно майора міліції ОСОБА_2 був
складений протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому
ОСОБА_2 в порушення вимог Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України № 155
від 22.02.2012р., звернення колегії
Міністерства внутрішніх справ України
до особового складу органів внутрішніх
справ України та військовослужбовців
внутрішніх військ від 07.02.2012р.,
поводився нетактовно, у своїх
висловлюваннях застосовував брутальну
лайку на адресу працівників мобільної
групи ГУМВС, погрожував їм звільненням
з органів внутрішніх справ. Крім того,
після складання адміністративних
матеріалів (протоколу) позивачу було
запропоновано ознайомитись з їх
змістом та надати пояснення, однак
останній в присутності понятих
відмовився від підписання протоколу.

Порядок проходження служби
особами рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ, їх
права і обов'язки регулюється
спеціальним законодавством, зокрема,
Законом України «Про міліцію»,
Положенням та Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України, що
затверджений Законом України від
22.02.2006р. № 3460-IV (далі - Дисциплінарний
статут).

Відповідно до п. 66 Положення особи
рядового і начальницького складу, які
скоїли вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ. При цьому звільнення
проводиться з урахуванням вимог п. 62
цього Положення.

Звільнення за п.66 Положення може
мати місце лише тоді, коли достеменно
доведено, що особа скоїла проступок
проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків.

Таким чином, такий вид припинення
служби в органах внутрішніх справ, як
звільнення за пунктом 66 Положення є
самостійною й спеціальною підставою
для звільнення осіб рядового і
начальницького складу й факт скоєння
вчинку, що дискредитує звання рядового
і начальницького складу, який став
підставою для звільнення, повинен бути
доведеним.

Вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції помилкового виходив з того,
що відповідачем не надано доказів
підтверджуючих, що ним при
застосуванні крайнього виду
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення дотримані вимоги ст.14
Дисциплінарного статуту.

Не можна погодитись з висновком
суду апеляційної інстанції про те, що
постановою Київського районного суду
м.Одеси від 25.03.2013р., яка набрала
законної сили, адміністративну справу
відносно позивача за ч.1 ст.130 КУпАП
закрито за відсутністю події
адміністративного правопорушення, а
тому у відповідача були відсутні
підстави для винесення наказу про
звільнення позивача з посади
дільничного інспектора.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, вказаною поставною
Київського районного суду м.Одеси
встановлено відсутність події
керування транспортним засобом
позивачем у стані алкогольного
сп'яніння, проте в матеріалах
службового розслідування серед
вчинків, які дискредитуюсь звання
працівника органів внутрішніх справ
крім вчинення адміністративного
правопорушення, вказується також
наявність низьких морально-етичних
якостей, нетактовна та неадекватна
поведінка, застосовування брутальної
лайки на адресу працівників мобільної
групи, застосування погроз їм
звільненням з органів внутрішніх
справ, відмова від проходження
медичного огляду, відмова від
підписання адміністративних
матеріалів.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції та
вважає, що зазначені вище дії позивача
є несумісними з проходженням служби в
органах внутрішніх справ, суперечать
змісту Присяги працівників внутрішніх
справ, оскільки підривають довіру
громадян як до працівників міліції, так
і до органів внутрішніх справ в цілому,
принижують їх авторитет.

З урахуванням наведеного, Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області мало
достатньо підстав для звільнення
позивача з органів внутрішніх справ,
при цьому звільнення позивача
проведено з дотриманням встановленого
законом порядку.

Суд першої інстанції повно і
всебічно встановив обставини справи,
надав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

За таких обставин постанова
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013р.
підлягає скасуванню, а постанова
Одеського окружного адміністративного
суду від 29.08.2013р. залишенню у силі.

Відповідно до ст. 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
рішення суду апеляційної інстанції і
залишає у силі рішення суду першої
інстанції, ухвалене відповідно до
закону і скасоване помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційні скарги Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області та Київського
районного відділу Одеського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області задовольнити,
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013р.
скасувати, постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
29.08.2013р. залишити у силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
Кочан В.М.

судді
Винокуров К.С.

Олексієнко М.М.