Справа № 826/8806/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2014 року № 826/8806/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., розглянувши у порядку
письмового провадження позовну заяву
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Київській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна Компанія
«Будкапітал» про застосування заходів
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Територіальне
управління Держгірпромнагляду у
Київській області (далі по тексту також
- позивач) з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна Компанія «Будкапітал»
(надалі також - відповідач), в якому
просило застосувати до відповідача
заходи реагування у вигляді анулювання
документа дозвільного характеру, а
саме: анулювати Дозвіл № 2285.13.32 на
виконання робіт підвищеної небезпеки
ТОВ «Будівельна компанія «Будкапітал».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, під
час перевірки відповідача зафіксовані
порушення вимог нормативно - правових
актів з охорони праці, про усунення
яких позивача усупереч норм чинного
законодавства відповідачем не
Відповідач під час судового розгляду
справи надавав усні пояснення щодо
необґрунтованості позовних вимог, на
підтвердження чого покликався на те, що
на момент розгляду справи усунуті
порушення, що були фактично підставою
для звернення до суду та зазначав на те,
що випадки за яких допускається
анулювання документа дозвільного
характеру чітко визначені приписами
Закону України «Про охорону праці».
27.08.2014р. в судовому засіданні за згодою
сторін ухвалено про продовження
вирішення справи у письмовому
провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню не підлягає з огляду
Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ
«Будівельна компанія «Будкапітал» (м.
Київ, вул. Васильківська, 34, ) 08.07.2013р. отримало дозвіл на
виконання робіт підвищеної небезпеки
№2285.13.32 від органу Держгірпромнагляду.
Позивач 12.03.2014р. листом №04-11/1275
Держгірпромнагляду України щодо
надання згоди на проведення
позапланового заходу.
На адресу територіального
управління надійшов лист
Держгірпромнагляду України від 20.03.2014
р. № 2196/0/42-21/6/14 щодо включення ТОВ
«Будівельна компанія «Будкапітал» до
Відповідно до направлення на
проведення перевірки №11/171 від 24
березня 2014 року, головним державним
інспектором з охорони праці Державної
інспекції нагляду у будівництві
Демченком М.М. проведено планову
перевірку ТОВ «Будівельна компанія
«Будкапітал» щодо дотримання вимог
законодавчих та нормативно - правових
актів з охорони праці та промислової
За результатами проведеної
перевірки було виявлено, що
відповідачем не дотримано вимоги
нормативно - правових актів з охорони
Вказані правопорушення зазначені
в розділі 5 акта перевірки суб'єкта
господарювання (виробничого об'єкта)
від 04 квітня 2014 року №11/183/164А та приписі
від 04 квітня 2014 року №11/183/164.
Матеріалами справи підтверджено,
що відповідачем на адресу
територіального управління було
направлено лист щодо продовження
терміну усунення порушень, що були
зазначені в приписі від 04 квітня 2014
року №11/183/164 - до 14.06.2014 р.
Листом позивача від 18.04.2014 р. № 04-11/2085
подовжено термін для усунення
порушень, що зазначені в приписі від 04
квітня 2014 року №11/183/64 до 14.06.2014 р.
З огляду на те, що станом на час
звернення до суду відповідачем не
повідомлено про усунення порушень,
позивач просив позов задовольнити та
застосувати до відповідача заходи
реагування у вигляді анулювання
документа дозвільного характеру, а
саме: анулювати Дозвіл № 2285.13.32 на
виконання робіт підвищеної небезпеки
ТОВ «Будівельна компанія «Будкапітал».
Вирішуючи спір по суті, суд виходив із
Згідно з пунктом 6 Положення про
Державну службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 408/2011,
Держгірпромнагляд України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, у місті
обласного значення Кривий Ріг.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», Державний нагляд
(контроль) здійснюється за місцем
провадження господарської діяльності
суб'єкта господарювання або його
відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
У відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.
Якщо законом передбачено, що
обґрунтованість вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування має бути підтверджена
судом, орган державного нагляду
(контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
Відповідно до частин 2, 3 статті 1836
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов
подається суб'єктом владних
повноважень до Окружного
адміністративного суду не пізніше
наступного дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа про вжиття заходів
реагування, обґрунтованість яких
підлягає підтвердженню судом.
Як слідує із позовної заяви, позивач
просить вжити інший захід реагування -
у вигляді анулювання документа
дозвільного характеру, а саме:
анулювати Дозвіл № 2285.13.32 на виконання
робіт підвищеної небезпеки ТОВ
«Будівельна компанія «Будкапітал», а
не зупинити надання послуг, як це
передбачено в абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону
України «Про основні засади нагляду
(контролю) у сфері господарської
Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 5
ст. 4 Закону України «Про основні засади
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» вжиття
заходів, які є предметом даного спору
застосовується в іншому порядку, а
саме за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
нагляду (контролю) чи його заступника,
із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Проте, за підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
позивач до суду не звертався.

Виходячи із системного аналізу норм
чинного законодавства, суд прийшов до
висновку про те, що позивачем помилково
обрано спосіб звернення до суду в
порядку ст. 183-2 КАС України, оскільки
він повинен був самостійно прийняти
рішення та підтвердити його
обґрунтованість в суді в порядку ст. 183-6
КАС України. Відтак, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
основні положення щодо реалізації
конституційного права працівників на
охорону їх життя і здоров'я у процесі
трудової діяльності, на належні,
безпечні і здорові умови праці, регулює
за участю відповідних органів
державної влади відносини між
роботодавцем і працівником з питань
безпеки, гігієни праці та виробничого
середовища і встановлює єдиний порядок
організації охорони праці в Україні
регламентовані приписами Закону
України «Про охорону праці».

Відповідно до ч.12 ст.21 «Про охорону
праці», підставою для анулювання
дозволу є: - заява роботодавця або
уповноваженої ним особи про анулювання
дозволу; - припинення юридичної особи
(злиття, приєднання, поділ,
перетворення або ліквідація) або
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем; - виявлення у
поданих роботодавцем документах
недостовірних відомостей щодо
виконання робіт підвищеної небезпеки
або експлуатації (застосування)
устаткування підвищеної небезпеки, на
які видано дозвіл; - повторне порушення
вимог законодавства про охорону праці
під час виконання робіт підвищеної
небезпеки або експлуатації
(застосування) устаткування підвищеної
небезпеки, на які видано дозвіл; -
виникнення аварії, вибуху, пожежі,
нещасного випадку, якщо в акті
розслідування встановлено, що причиною
такої події стало недодержання вимог
законодавства про охорону праці під
час виконання робіт підвищеної
небезпеки або експлуатації
(застосування) устаткування підвищеної
небезпеки, на які видано дозвіл; -
створення перешкод під час проведення
посадовими особами центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
праці, або його територіального органу
перевірки додержання вимог
законодавства про охорону праці під
час виконання робіт підвищеної
небезпеки або експлуатації
(застосування) устаткування підвищеної
небезпеки, на які видано дозвіл.

Разом з тим, вказана стаття визначає, що
перелік підстав для анулювання
дозволу, наведений у частині
дванадцятій цієї статті, є вичерпним.

В той час як позивачем ані у позовній
заяві, ані в ході судового розгляду
справи не наведено жодної із
законодавчо визначених підстав для
анулювання дозволу, що у свою чергу
свідчить про необґрунтованість
позовних вимог.

Крім того, фактичні обставини свідчать,
що відповідачем на момент розгляду
справи усунуті порушення, які були
виявлені позивачем у ході перевірки, що
підтверджується актом перевірки
суб'єкта господарювання (виробничого
об'єкта) від 22.08.2014р. №11/156/326А.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями статями 9, 128, 69, 70, 71,
158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Качур І.А.