Справа № 826/13098/14
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., при секретарі Яцюті М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за поданням

Міжрегіонального головного управління Міндоходів – Центральний офіс з обслуговування великих платників податків

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Поділля»

про

стягнення коштів за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2014 року об 10:15 год. до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло подання Міжрегіонального головного управління Міндоходів – Центральний офіс з обслуговування великих платників податків (далі по тексту – заявник, Центральний офіс з обслуговування великих платників податків) про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Поділля» (далі по тексту – підприємство, ТОВ «СК «Поділля») у розмірі 3941778,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2014 року подання залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

08 вересня 2014 року заявником подано додаткові документи на виконання вимог вказаної ухвали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2014 року відкрито провадження у справі за вказаним вище поданням Центрального офісу з обслуговування великих платників податків та призначено її до судового розгляду на 10 вересня 2014 року.

В судовому засіданні, призначеному на 10 вересня 2014 року, представник заявника підтримав викладені у поданні вимоги та надав витребувані ухвалою суду документи.

Відповідач в судове засідання не з’явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та повістки засобами поштового зв’язку та на електронну адресу. Про причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 10 вересня 2014 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України (далі по тексту – ПК України), податкова декларація, розрахунок – це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов’язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків –фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкове зобов’язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень пункту 54.1 статті 54 ПК України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із визначенням, наведеним в підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Так, на виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України Центральним офісом з обслуговування великих платників 02 липня 2014 року складено податкову вимогу №185-11 на загальну суму 1313926,00 грн., яка була направлена відповідачу засобами поштового зв’язку 07 липня 2014 року та отримання представником останнього 22 липня 2014 року.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Сума боргу відповідача з авансових внесків з податку на прибуток відповідно до даних облікових карток становить 3941778,00 грн.

Доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку податкової вимоги, а також доказів сплати боргу у визначеному у поданні розмірі відповідачем до суду не надано.

Таким чином, сума податкового боргу відповідно до вимог чинного законодавства України є узгодженою і визнається сумою податкового боргу платника податків, розмір якої підтверджується даними облікової картки платника податку.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктами 95.1 – 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно копії повідомлення про відкриття рахунку платника податків у фінансовій установі від 18 квітня 2013 року та відомостей ДПІ з автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», витяг з якої наявний в матеріалах справи, станом на час розгляду справи судом у ТОВ «СК «Поділля» наявні наступні відкриті рахунки:

- №401562-UA40004120 ТОВ «ФК «КУБ»

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності та виходячи з встановленого судом факту наявності у відповідача податкового боргу внаслідок несплати узгоджених податкових зобов’язань, суд дійшов висновку, що подання податкового органу про стягнення податкового боргу у розмірі 3941778,00 грн. шляхом стягнення коштів з банківських рахунків відповідача у банках, обслуговуючих платника податків, підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167, 1833, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, –

П О С Т А Н О В И В:

1. Подання Міжрегіонального головного управління Міндоходів – Центральний офіс з обслуговування великих платників податків задовольнити.

- №401562-UA40004120 в ТОВ «ФК «КУБ».

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Кузьменко