Справа № 872/6276/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2014 рокусправа № 320/2180/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області

на ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29.04.2014 року

у справі № 320/2180/14-а

за поданням головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області

про зміну способу та порядку виконання
рішення,-

встановила:

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 11.08.2011 позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» № 2195-IV
від 18.11.2004 та ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
28.01.2011 року по 19.06.2011 року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012 апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
залишено без задоволення, постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 11.08.2011 у справі
№2а-16842/11 залишено без змін.

На виконання вказаного судового
рішення 06.03.2013 року Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області видано виконавчий лист у
справі № 2а-16842/11 (а.с.28).

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізької
області від 04.09.2013 відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
означеного вище виконавчого листа,
надано боржнику семиденний строк з
моменту винесення постанови для
самостійного виконання рішення суду до
11.09.2013.

Листом від 18.12.2013 № 11707/13 Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області повідомило
головного державного виконавця про
часткове виконання рішення суду в
частині нарахування відповідних
коштів стягувачу за період з 28.01.2011 по
19.06.2011 у сумі 845,43 грн.

Щодо виплати ОСОБА_1 зазначених коштів
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області повідомило,
що виплата буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України (а.с.29).

Головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області подано подання про
заміну способу і порядку виконання
виконавчого документу № 2а-16842/11 від
06.03.2013, виданого Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області, з зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області на стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно
до ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 в сумі 845,43 грн.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29.04.2014 подання задоволено.
Змінено спосіб та порядок подальшого
виконання виконавчого документу №
2а-16842/11 від 06.03.2013 року, виданого
Мелітопольським міськрайонним судом
Запорізької області, в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 28.01.2011 по
19.06.2011, з урахуванням різниці яка була
виплачена у цей період, вказавши
«Стягнути з Управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.20104 та ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.03.2003 року у розмірі 845,43 грн.».

Не погодившись з ухвалою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с.44), в якій, посилаючись на порушення
судом норм права, просить скасувати
ухвалу суду, та відмовити в задоволені
заяви про зміну способу та порядку
виконання судового рішення.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Отже під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими.

При цьому суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України
та вимоги державного виконавця,
заявник просить суд фактично змінити
зміст резолютивної частини постанови
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 11.08.2011 року.

Крім того, заявник посилається на
обставини, наведені боржником -
Управлінням Пенсійного фонду України
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області в
зазначеному вище листі від 18.12.2013
(відсутність виділених у встановленому
порядку бюджетних асигнувань), проте,
відповідні докази на підтвердження
наявності цих обставин державним
виконавцем не досліджувались, в
матеріалах справи такі докази
відсутні.

В той же час згідно із ч.1 ст.11 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом (ч.2 вказаної
статті Закону).

Докази виконання заявником наведених
вище вимог Закону України «Про
державну виконавчу службу» матеріали
справи не містять, обставини, які б
свідчили про неможливість виконання
рішення суду у визначений ним спосіб, в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
фінансування витрат, пов'язаних в
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

За правилами Бюджетного кодексу
України у випадку, якщо виплата
донарахованої суми перевищує бюджетні
призначення на поточний рік, така
виплата буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже відсутність у боржника коштів на
момент відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду про зобов'язання
здійснити відповідні виплати, не є
підставою, що свідчить про
неможливість виконання судового
рішення.

Як зазначено з цього приводу
Європейським судом з прав людини в
пункті 74 рішення у справі "Іммобільяре
Саффі проти Італії", орган державної
влади не має права посилатися на брак
коштів на виправдання неспроможності
виконати судове рішення про виплату
боргу.

Виходячи з викладеного, апеляційним
судом встановлено, що виконання
зазначеної постанови суду фактично
можливе, а отже підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції відсутні.

Суд першої інстанцій не в повному
обсязі з'ясував обставини справи,
невірно застосував норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, що
відповідно до ст.202 КАС України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне судове
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст.195, ст.196, п.6 ч.1 ст.199, ст.202,
ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополя та Мелітопольському районі
Запорізької області задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29.04.2014 року у справі №
320/2180/14-а скасувати.

У задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізької області про зміну способу
і порядку виконання постанови
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 11.08.2011 у справі
№ 2а-16842/11 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко