Справа № 811/3929/13-а
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2014 року
Справа № 811/3929/13-а
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Дегтярьової С.В.,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом: Фізичної особи-підприємця
до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області,
про визнання протиправними та
скасування податкових
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся з позовом до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 64 693,54 грн. за
основним платежем та 32 346,77 грн.
штрафних (фінансових) санкцій;
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 73 275,52 грн. основного
платежу та 36 637,76 грн. штрафних
(фінансових) санкцій;
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 510,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що не допускав порушень, а тому
вважає податкові повідомлення-рішення
такими, що не відповідають чинному
Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі з огляду
на те, що господарські операції, на
думку відповідача, не носять реального
В судовому засіданні сторонами подано
клопотання про подальший розгляд
справи в порядку письмового
провадження, яке судом задоволено
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши на попередніх судових
засіданнях пояснення сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
У період з 06 по 12 вересня 2013 року
посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_1 за 2012 рік, за
результатами якої складено акт
№149/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 19.09.2013 р.,
висновками якого, зокрема, є порушення,
на думку відповідача, позивачем:
- п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та
доповненнями) - донараховано податок з
доходів фізичних осіб за період з 01.01.2012
р. по 31.12.2012 р. в сумі 64 693,54 грн.;
- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.6 ст.201
Податкового кодексу України визначено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 73 275,52, в т.ч. за
листопад 2012 р. в сумі 58 704,62 грн., за
грудень 2012 р. в сумі 7 324,00 грн., за
січень 2013 року в сумі 1 413,57 грн., за
лютий 2012 року в сумі 5 833,33 грн.;
- п.44.1, 44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового
кодексу України, не надання на
перевірку документів за перевіряємий
період, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законом (а.с.11-18).
01.11.2013 р. Кіровоградською ОДПІ на
підставі акту перевірки винесено
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення (а.с.8-10).
Як встановлено в судовому засіданні,
грошові зобов'язання за вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
визначено у зв'язку з завищенням
позивачем, на думку відповідача,
податкового кредиту з ПДВ у загальному
розмірі 73 275,52 грн. та завищення валових
витрат за перевіряємий період з 01.01.2012
р. по 31.12.2012 р. на суму 368 452,61 грн. у
зв'язку з включенням до їх складу сум за
господарськими операціями з ПП
«Дніпростальснаб» які, на думку
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, не носять
реального характеру.
Судом встановлено, що позивачем до
податкового кредиту в листопаді 2012
року віднесено суму ПДВ в розмірі 58 704,62
грн., в грудні 7 324,00 грн., в січні 2013 р. 1
413,57 та лютому 2013 року віднесено 5 833,33
грн. за податковими накладними,
виданими ПП «Дніпростальснаб» з
придбання вугілля, на підставі
договору поставки (а.с.28-29, 33, 36, 42, 44, 50, 57,
59, 61, 74-76, 79-81, 119-124 Т.1). Даний товар
позивачем оприбутковано відповідно до
видаткових накладних (а.с.39, 47, 54, 58, 60, 62
Т.1). В підтвердження передачі товару
позивачем надано акти
приймання-передачі товару, а в
підтвердження транспортування
залізничні накладні та докази оплати
залізничного тарифу (а.с.40-41, 48-49, 55-56, 69-70,
71-72). Оплату вартості придбаного товару
позивачем здійснено в повному обсязі
безготівковим шляхом, що
підтверджується платіжними
дорученнями та не заперечувалось
відповідачем в акті (а.с.34, 37, 43, 45, 51-52, 64-68
Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу
України передбачено, що до переліку
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходів, належать
документально підтверджені витрати, що
включаються до витрат операційної
діяльності згідно з розділом III цього
У відповідності до п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
З аналізу зазначеної норми суд вбачає,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
У відповідності до ч.1 ст.3
Господарського кодексу під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Обов'язковими ознаками господарської
діяльності є здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва; спрямування її на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг. При
цьому результати зазначеної
діяльності -продукція, роботи чи
послуги - мають вартісний характер і
Зі змісту акту вбачається, що одним із
основних видів господарської
діяльності ФОП ОСОБА_1 є оптова
торгівля твердим, рідким, газоподібним
паливом і подібними продуктами (а.с.11
Т.1, зі зворотного боку).
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
придбання вугілля пов'язане з його
господарською діяльністю, що
підтверджується договорами,
товарно-транспортними накладними,
податковими накладними, платіжними
дорученнями, накладними та актами
виконаних робіт (а.с.131-158, 167-172 Т.1).
Також судом встановлено, що придбане у
ПП «Дніпростальснаб» вугілля
зберігалося у ДП «Кіровоградський
комбінат хлібопродуктів №2»
Державного агентства резерву України,
в підтвердження чого до суду надано
договір №04/304 від 01.01.2012 р. на виконання
робіт та послуг (а.с.112 Т.1).
Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу
України (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Суд вважає, що зробивши висновки про
нікчемність укладеного правочину,
податковий орган не врахував
Відповідно до ст.228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Отже, вказаною нормою права визначено
об'єктивну сторону нікчемного
правочину, тобто визначено ознаки, за
наявності яких укладений правочин
можливо кваліфікувати як нікчемний.
Податковим органом, в акті перевірки не
наведено, визначених нормою права,
ознак, які б свідчили про нікчемність
укладеного позивачем правочину.
Крім цього, для кваліфікації правочину
за статтею 228 ЦК України та
застосування відповідних наслідків,
необхідною та обов'язковою умовою є
наявність умислу у формі вини, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін.
Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятого рішення, не доведено того,
що сторонами укладено угоду не з метою
реального настання правових наслідків,
а з метою порушення публічного порядку.
Як вбачається з акту перевірки,
обґрунтовуючи нікчемність правочину,
податковий орган посилався на ч.1 ст.203
ЦК України, відповідно до якої зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.
Акт перевірки свідчить про те, що
нікчемність укладеного правочину
податковий орган пов'язує з тим, що
сторонами укладено угоду, яка не
спрямована на настання реальних
наслідків, що такою угодою обумовлені.
Тобто, перевіряючими в акті перевірки
вказано на ознаки фіктивних
правочинів, які, згідно зі ст.234 ЦК
України, вчинюються без наміру
створення правових наслідків, що
обумовлюються цими правочинами.
Відповідно до ч.2 ст.234 ЦК України
фіктивний правочин визнається судом
недійсним, натомість таких доказів не
надано, а встановлені обставини справи
свідчать про те, що позивачем здійснене
реальне придбання товарів, а тому
позовні вимоги щодо скасування
Щодо податкового повідомлення-рішення
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 510,00 грн., суд зазначає
Податковий орган в акті перевірки
вказує, що в порушення вимог п.44.1, 44.3
ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 на перевірку
надано документи не в повному обсязі, а
саме - не надано документи (податкові,
видаткові накладні, розрахункові
документи), що підтверджують
реалізацію товару придбаного у ПП
«Дніпростальснаб», відповідно до
направлено запиту від 09.08.2013 р.
№2749/10/11-23-17-01 «Про надання інформації та
її документального підтвердження»
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України,
платник податків зобов'язаний надати
посадовим (службовим) особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.
Пунктом 73.3 ст.73 ПК України, контролюючі
органи мають право звернутися до
платників податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на
контролюючі органи функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.
Згідно з п.85.6 ст.85 ПК України, у разі
відмови платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
Позивач в письмових поясненнях
зазначає, що оскільки податковим
органом не було складено акту про
відмову в наданні документів, що
пов'язані з предметом перевірки, в акті
перевірки даний факт не фіксувався,
зазначене свідчить про відсутність
порушення ст.85 ПК України.
Зі змісту запиту від 09.08.2013 р.
№2749/10/11-23-17-01 вбачається, що відповідач
запитуючи інформацію згідно переліку,
в п.6 зазначив умову, за якої у позивача
виникає обов'язок надати документи
(податкові, видаткові накладні,
розрахункові документи), що
підтверджують реалізацію товару: "якщо
Ви (ФОП ОСОБА_1) являєтесь
посередником..." (а.с.6).
За приписами глави 31 Господарського
кодексу України комерційне
посередництво у сфері господарювання
за своєю природою являється
агентськими відносинами.
У відповідності до ст.295 Господарського
кодексу України, комерційне
посередництво (агентська діяльність) є
підприємницькою діяльністю, що полягає
в наданні комерційним агентом послуг
суб'єктам господарювання при
здійсненні ними господарської
діяльності шляхом посередництва від
імені, в інтересах, під контролем і за
рахунок суб'єкта, якого він
Комерційним агентом може бути суб'єкт
господарювання (громадянин або
юридична особа), який за повноваженням,
основаним на агентському договорі,
здійснює комерційне посередництво.
Не є комерційними агентами підприємці,
що діють хоча і в чужих інтересах, але
На підставі викладено суд вважає, що
ФОП ОСОБА_1 не є посередником, оскільки
він не здійснював комерційних послуг
суб'єктам господарювання з приводу
закупки вугілля, а безпосередньо
набував прав власності на придбане
вугілля, а тому надавати документи на
підтвердження реалізації товару не
було його обов'язком згідно запиту від
09.08.2013 р. №2749/10/11-23-17-01 «Про надання
інформації та її документального
підтвердження», що свідчить про
безпідставність винесення податкового
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
На підставі викладеного, сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 414,94
грн. підлягає присудженню з Державного
Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд-
1. Адміністративний позов задовольнити
2. Визнати протиправним та скасувати
від 01 листопада 2013 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 64 693,54
грн. за основним платежем та 32 346,77 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.
3. Визнати протиправним та скасувати
від 01 листопада 2013 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 73 275,52 грн.
основного платежу та 36 637,76 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.
4. Визнати протиправним та скасувати
від 01 листопада 2013 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 510,00 грн.
Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у
розмірі 414,94 грн. з Державного бюджету
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
С.В. Дегтярьова