Справа № 826/20609/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пащенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Бабенка К.А., Петрика І.Й.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства
"Проектміськбуд" на ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Проектміськбуд" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
08.08.2005 № /0, від 18.10.2005 № /1, від
17.01.2006 № /2 та рішення від 17.10.2005 №
33355/10/25011 в частині, що стосується
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 08.08.2005
№/0,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Приватного
підприємства "Проектміськбуд"
звернувся Окружного адміністративного
суду міста Києва із адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві,
в якому просив визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача від
08.08.2005 № /0, від 18.10.2005 № /1,
від17.01.2006 № /2 та рішення від 17.10.2005
№ 33355/10/25011 в частині, що стосується
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 08.08.2005
№/0.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 березня 2014 року
адміністративний позов залишено без
розгляду з підстав застосування
положень частини 1 статті 100 КАС
України.

На вказану ухвалу суду позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати її як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та направити справу для продовження
розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шетимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Так положенням статті 99 КАС України
визначаються строки звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом з метою
досягнення юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах.

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом -
проміжок часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Чинними положеннями частини першої
статті 100 КАС передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Отже, дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах.

При дослідженні матеріалів справи
колегією суддів було встановлено, що
постановою Господарського суду м.
Києва від 02 лютого 2007 року, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від 23
травня 2007 року, задоволено частково
адміністративний позов Приватного
підприємства "Проектміськбуд" та
визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва від 18.10.2005
№ /1, від 17.01.2006 № /2 та
рішення від 17.10.2005 № 33355/10/25-011 в частині,
в якій залишено без змін податкове
повідомлення-рішення від 08.08.2005 №
/0. В іншій частині позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 листопада 2009 року
задоволено частково касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва та
скасовано постанову Господарського
суду м.Києва від 02 лютого 2007 року та
ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 23 травня 2007
року в частині задоволення позовних
вимог щодо визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень від
18.10.2005 №/1 та від 17.10.2006 №/2 в
частині визначення податкового
зобов'язання в сумі 777016,40 грн., з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12 лютого 2010 року
зупинено провадження у справі до
вирішення Верховним Судом України
справи № 21-2538во09.

Ухвалою Верховного Суду України від
24.02.2010 відмовлено в допуску скарги
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м.Києва по справі №
21-2538во09 про перегляд за винятковими
обставинами ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
листопада 2009 року.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02 квітня 2012 року
поновлено провадження у справі №
2а-192/10/2670.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 травня 2012 року, яка
набрала законної сили 05 червня 2012 року,
залишено без розгляду позовну заяву
Приватного підприємства
«Проектміськбуд» у справі № 2а-192/10/2670
на підставі пункту 4 частини 1 статті 155
КАС України, у зв'язку з повторним
неприбуттям представника позивача у
судове засідання без повідомлення
причини такого неприбуття та за
відсутності заяви про розгляд справи
за його відсутності.

26 грудня 2013 року позивач в порядку
частини 3 статті 155 КАС України повторно
звернувся до суду з позовною заявою, в
якій просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 18.10.2005 №
/1 та від 17.10.2006 № /2 в частині
визначення податкового зобов'язання в
сумі 777016,40 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції зауважив на тому, що
зміст суб'єктивного права особи на
звернення до суду слід визначати із
застосуванням законодавства, яке діяло
на момент виникнення такого права, у
зв'язку з чим дійшов висновку, що
тривалість строку звернення до
адміністративного суду не залежить від
моменту фактичного пред'явлення
позову.

Колегія суддів погоджується з даним
твердженням суду першої інстанції та
зазначає, що ані Кодексом
адміністративного судочинства
України, ані іншими
нормативно-правовими актами на
відміну від положень статей 263 та 264
Цивільного кодексу України, які
визначають підстави зупинення чи
переривання строків позовної давності,
не передбачено можливості зупинення чи
переривання строків звернення з
позовом до адміністративного суду. А
тому у випадку, якщо на момент
пред'явлення позову позовна давність
відповідно до положень частини 2 статті
264 Цивільного кодексу України
переривається, то звернення особи до
адміністративного суду з позовною
заявою не перериває та не зупиняє
строків звернення цієї ж особи з
аналогічним позовом до
адміністративного суду повторно.

Згідно із частиною 1 статті 265
Цивільного кодексу України залишення
позову без розгляду не зупиняє
перебігу позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та
інші нормативно-правові акти, у тому
числі й акти цивільного законодавства,
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в п. 2 Рішення
Конституційного Суду України від 9
лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів), згідно з
яким дію нормативно-правового акта в
часі слід розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час якого
вони настали або мали місце.

Таким чином, тривалість строку
звернення до суду не змінюється в разі
подальших змін законодавства, яке
регулює відповідні відносини. Тому
строк звернення до суду розпочинається
і закінчується з урахуванням тієї
тривалості, яка передбачалася на
момент початку перебігу відповідного
строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, що позивач
пропустив строк звернення до суду та не
надав достатніх доказів щодо
поважності причин його пропуску.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
застосував положення чинного
законодавства України при
постановленні оскаржуваної ухвали із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування не вбачається.

Згідно п.1 ч.1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення,а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Проектміськбуд" залишити
без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М.
Собків К.А. Бабенко
І.Й. Петрик Повний
текст ухвали виготовлено - 01.09.14 р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.