Справа № 9101/189905/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" травня 2014 р. справа №
2а/0470/7000/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Дніпропетровську (правонаступник -
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів)

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.08.2012 р. у справі № 2а/0470/7000/12

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Дніпропетровський
комбінат харчових концентратів"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Дніпропетровську (правонаступник -
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів)

про скасування податкового
повідомлення-рішення та податкової
вимоги, -

встановив:

У липні 2012 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому, з урахуванням уточнень, просив:

- скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
18.06.2012 р. № про донарахування
податку додану вартість за основним
платежем 41993 грн. та 10498,25 грн. штрафних
(фінансових) санкцій;

- скасувати податкову вимогу
відповідача від 09.07.2012 р. №7 про
зобов'язання терміново сплатити суму
податкового боргу за узгодженими
грошовими зобов'язаннями з ПДВ в сумі
51873,25 грн., у тому числі за основним
платежем 41375 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 10 498,25 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.08.2012 р. позов задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
відповідача від 18.06.2012 р. № ;

- визнано протиправною та скасовано
податкову вимогу відповідача від 09.07.2012
р. №7.

Постанова мотивована тим, що оскаржене
податкове повідомлення-рішення
прийнято з порушення норм,
встановлених Податковим кодексом
України, податкову вимогу прийнято
щодо неузгодженого грошового
зобов'язання, тому позов підлягає
задоволенню.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Представник позивача у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову - про
відмову позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 25.05.2012 p.
СДПІ по роботі з ВПП у м.
Дніпропетровську було проведено
камеральну перевірку уточнюючого
розрахунку з податку на додану
вартість позивача за березень 2012 p., за
наслідком якої складено акт «Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану
вартість» №151/23-0/00374048, в якому
зазначено, що позивачем в порушення
п.200.1 ст.200, п.201.15 ст.201 ПК України
занижена сума ПДВ, яка підлягає
нарахуванню та сплаті (р.25) в
уточнюючому розрахунку з ПДВ за
березень 2012 р. на суму 41993 грн.

Відповідач дійшов до вказаного
висновку з тих підстав, що в розділі II
Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за квітень 2012
року відсутня податкова накладна (або
податкові накладні), видані ПАТ
"Дніпрообленерго" та датовані березнем
2012 року на суму 41993,47 грн., що призвело до
розбіжностей з даними уточнюючого
розрахунку № від 26.04.2012 року.

18.06.2012 р. відповідачем на підставі акту
№151/23-0/00374048 від 25.05.2012 р. винесене
податкове повідомлення-рішення №
, яким збільшено позивачу суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
на 41993 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 10498,25 грн.

Листом від 10.07.2012 р. №13178/10/19-014 на адресу
позивача було направлено податкову
вимогу від 09.07.2012 р. №7, якою зобов'язано
терміново сплатити суму податкового
боргу за узгодженими грошовими
зобов'язаннями з ПДВ в сумі 51873,25 грн., у
тому числі за основним платежем 41 375
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями 10498,25 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
неправомірність оскарженого
податкового повідомлення-рішення та
податкової вимоги з наступних підстав.

Згідно п. 198.2 ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо
у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 ПК України)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації, він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Згідно п. 201.15 ст. 201 ПК України платник
податку веде реєстр виданих та
отриманих податкових накладних в
електронному вигляді, у якому
зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають органу державної
податкової служби копії записів у
реєстрах виданих та отриманих
податкових накладних за такий період в
електронному вигляді.

Частиною 4 пункту 1 Порядку ведення
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, затвердженому
Наказом ДПА України від 24.12.2010 р. № 1002,
встановлено, що коригування помилкових
записів у Реєстрі не призводить
до потреби формування нових
(уточнюючих) реєстрів.

Чинним законодавством України не
передбачається необхідність подання
до уточнюючих розрахунків уточнюючих
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних.

Судом першої інстанції встановлено, що
31.03.2012 р. контрагентом позивача - ПАТ
"Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго" виписано позивачу
податкову накладну №2505/110 на суму
поставки електричної енергії,
оплаченої позивачем в розмірі 251960,84
грн., в тому числі ПДВ 20% - 41993,47 грн.

Позивачем не було включено до
податкового кредиту у декларації за
березень суму ПДВ, сплаченого в березні
2012 р. ПАТ "Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго" згідно податкової
накладної № 2505/110 в сумі 41993 грн.

У квітні 2012 р. позивачем було надано
уточнюючий розрахунок до декларації з
ПДВ за березень 2012 p., до податкового
кредиту якої було включено дані
податкової накладної №2505/110 від 31.03.2012
p., виписаної ПАТ "Енергопостачальна
компанія "Дніпрообленерго".

ПАТ "Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго" є платником ПДВ,
виписана ПАТ "Енергопостачальна
компанія "Дніпрообленерго" податкова
накладна № 2505/110 від 31.03.2012 р. з сумою ПДВ
- 41993,47 грн. містить всі необхідні
реквізити, що дає право позивачу на
віднесення суми ПДВ до складу
податкового кредиту в декларації з ПДВ
за березень 2012 року. Позивач мав право
та використав надане право на подання
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації з ПДВ за березень 2012 р. з
відображенням у складі податкового
кредиту суми ПДВ, сплаченого ПАТ
"Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго". Не включення ПрАТ
"ДКХК" до розділу II реєстру виданих та
отриманих податкових накладних
податкової накладної №2505/110 від 31.03.2012
р. не є підставою для збільшення суми
ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за
березень 2012 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що у відповідача відсутні
підстави для визначення позивачу
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 41993 грн. і, як
наслідок, відсутні підстави для
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 10 498, 25 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України
податкова вимога надсилається у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки.

Частиною 4 п.56.18 ст.56 ПК України
встановлено, що при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Податкову вимогу №7 прийнято
відповідачем 09.07.2012 р. щодо
неузгодженого грошового зобов'язання,
оскільки податкову вимогу прийнято
після оскарження позивачем
податкового повідомлення-рішення від
18.06.2012 р. №.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем
неправомірно прийнято та направлено
позивачу податкову вимогу №7 від 09.07.2012
р.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.08.2012 р. у справі № 2а/0470/7000/12 залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун