Справа № 2-а-1705/12/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 липня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпрокомплекс" до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерпрокомплекс" до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 08 листопада 2011 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 липня 2012 року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку з питань правильності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерпромкомплекс»
по взаємовідносинах за період з ТОВ
«Ольтенія білд» за період січень
місяць 2011 року - лютий місяць 2011 року,
ТОВ «Юван ТА» за період червень місяць
2010 року - березень місяць 2011 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 18 жовтня
2011 року № 2204/23-02-352655853.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. п. 7.4.1., п. п. 7.4.5., п. 7.4. ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» та п.198.3. п. 198.2, п. 198.6 ст.198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість в сумі 93 018, 00 грн.

На підставі встановлених перевіркою
порушень, відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення №
від 08 листопада 2011 року на суму
заниження податкових зобов'язань з ПДВ
у розмірі 93 018,00 грн. та 11 265,75 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Не погоджуючись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням та
вважаючи його протиправним, позивач
звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 198.2. ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів та послуг. Датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Ольтенія білд» та позивачем
укладено договір купівлі-продажу від 01
липня 2010 року № 78.

Крім того, між ТОВ «Юван ТА» та ТОВ
"Інтерпрокомплекс" було укладено
договір поставки від 04 січня 2011 року №
135.

Так, на підтвердження фактичного
виконання зобов'язань за вищевказаними
правочинами, позивачем надано копії
податкових та видаткових накладних,
акти прийому-передачі робіт-послуг,
платіжні доручення.

Судом встановлено, що на момент
укладення та здійснення правочинів між
позивачем та ТОВ «Ольтенія білд», ТОВ
«Юван ТА», контрагенти позивача були
зареєстровані платниками податку на
додану вартість.

Крім того, посилання відповідача в Акті
перевірки на відсутність ТОВ «Ольтенія
білд» та ТОВ «Юван ТА» за
зареєстрованим місцезнаходженням, як
на підставу нікчемності Договорів є
неправомірним, оскільки, згідно
Єдиного державного реєстру фізичних
підприємців та юридичних осіб,
ТОВ «Ольтенія білд» та ТОВ «Юван
ТА» зареєстровані за
місцезнаходженням, статус -
«Підтверджено відомості про юридичну
особу».

В свою чергу, відповідачем не надано
доказів порушення конституційних прав
чи свобод людини і громадянина,
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконного
володіння внаслідок укладання та
виконання відповідачами у даній справі
договору, а відтак висновки,
відображені в Акті перевірки є
надуманими, не носять юридичного
підґрунтя та є документально не
підтвердженими.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що позивач не
порушив вимог податкового
законодавства для нарахування
податкового кредиту під час здійснення
господарських операцій з
контрагентами та складанні податкової
звітності.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпрокомплекс" та
протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Натомість, Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби, як
суб'єкт владних повноважень, не довела
правомірність своїх дій.

Крім того, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 липня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 15.09.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.