Справа № 804/3060/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 р. справа № 804/3060/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Трайдук С.В.

за участю сторін:

представника позивача
Лігуши Т.С.

представників відповідача
Кисельова А.В.,
Величка М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "БАТІСТ ДНІПРО" до
Лівобережної об'єднаної Державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 12.02.2014
р., -

ВСТАНОВИВ :

26 лютого 2014 року Приватне підприємство
"БАТІСТ ДНІПРО" (далі - ПП "БАТІСТ
ДНІПРО", позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Лівобережна ОДПІ, відповідач), в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 12.02.2014
р. Лівобеженої ОДПІ м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за
результатами перевірки ПП "БАТІСТ
ДНІПРО" про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 287500,01 грн. (а.с. 3-11).

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що висновки
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП "БАТІСТ ДНІПРО" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України під час
здійснення взаємовідносин з Приватним
підприємством «Великий дім» за жовтень
2013 року, які відображені в акті
Лівобережної ОДПІ №198/22- 03/31647233 від
24.01.2014р., щодо нереальності здійснення
господарських відносин позивача з ПП
«Великий дім» та ТОВ «Нова пошта» за
період жовтень 2013 р. є хибними, не
ґрунтуються на дійсних фактичних
обставинах та зроблені у зв'язку з
невірним застосуванням норм
податкового законодавства, у зв'язку із
чим податкове повідомлення-рішення №
від 12.02.2014 р., прийняте на підставі
даного акту, є незаконними та підлягає
скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28.02.2014 р.
відкрито провадження у
адміністративній справі, та призначено
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні (а.с. 1).

Відповідачем були подані письмові
заперечення в яких він посилається на
те, що перевіркою встановлено
нереальність здійснення господарських
відносин позивача, а саме відсутність
об'єктів оподаткування та неможливість
реального здійснення ПП «БАТІСТ
ДНІПРО» операцій по ланцюгу з ПП
«Великий дім» за період жовтень 2013р.,
нереальність здійснення господарських
відносин позивача, а саме відсутність
об'єктів оподаткування та неможливість
реального здійснення ПП «БАТІСТ
ДНІПРО» операцій по ланцюгу з ТОВ «Нова
пошта» за період жовтень 2013р.,
порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1
ст. 201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у жовтні 2013 року на
суму 116666,67 грн. та у листопаді 2013 року на
суму 75000,00 грн. Також посилається на
матеріали перевірки ПП «Великий дім»,
якою документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
операцій із контрагентами, зазначає, що
акт перевірки №198/22- 03/31647233 від 24.01.2014р.
складений правомірно, згідно із діючим
законодавством, висновки перевірки
відповідають фактичним обставинам
справи, відтак є цілком обґрунтованими
та доведеними, у зв'язку із чим
податкове повідомлення-рішення №
від 12.02.2014 р. є правомірними, а
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню (а.с. 69-72).

У судове засідання 07.04.2014 р. з'явились
представник позивача та представники
відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити його з підстав,
викладених у позовній заяві,
скасувавши податкове
повідомлення-рішення № від
12.02.2014 р.

Представники відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечували у
зв'язку із його необґрунтованістю з
підстав, викладених у запереченнях.

Дослідивши всі документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, Приватне підприємство «БАТІСТ
ДНІПРО» зареєстровано 21.08.2001 року
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради, код за
ЄДРПОУ-31647233.

Приватне підприємство «БАТІСТ ДНІПРО»
взято на податковий облік в органах
податкової служби 23.08.2001р., що
підтверджується Довідкою про взяття на
облік платника податків від 17.07.2008р.
№8250/10.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
від 18.01.2007 року № 100013357 виданого
Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська,
індивідуальний податковий номер
32, ПП «БАТІСТ ДНІПРО» є платником
податку на додану вартість (ПДВ) з 18.01.2007
року.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Лівобережною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності ПП «БАТІСТ ДНІПРО» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України під час
здійснення взаємовідносин з Приватним
підприємством «Великий дім» () за жовтень 2013 року, за
результатами якої складено акт №
198/22-03/31647233 від 24.01.2014 року.

Перевіркою встановлено:

- нереальність здійснення
господарських відносин позивача, а
саме відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення ПП «БАТІСТ
ДНІПРО» операцій по ланцюгу з ПП
«Великий дім» за період жовтень 2013р.;

- нереальність здійснення
господарських відносин позивача, а
саме відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення ПП «БАТІСТ
ДНІПРО» операцій по ланцюгу з ТОВ «Нова
пошта» за період жовтень 2013р.;

- порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.
201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у жовтні 2013 року на
суму 116666,67 грн. та у листопаді 2013 року на
суму 75000,00 грн..

Не погоджуючись із зазначеним актом
перевірки ПП «БАТІСТ ДНІПРО» до
Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська
були надані заперечення, у відповідь на
які останньої була надана відповідь
від 08.02.2014р. №3765/10/04-64-22-03-11, якою визнано
висновок, викладений у акті перевірки
№ 198/22-03/31647233 від 24.01.2014 року,
правомірним (а.с. 33-40).

За результатами виявлених порушень
податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 12.02.2014 р., яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму
287500,01 грн., у тому числі за основним
платежем на 191666,67 грн., за штрафними
санкціями на 95833,34 грн. (а.с. 41).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Податкового
кодексу України, посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції Українита
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами та
забезпечувати сумлінне виконання
покладених на контролюючі органи
функцій.

Як встановлено судом, під час
проведення перевірки ПП "БАТІСТ ДНІПРО"
відповідачем брались до уваги договір
підряду № 3008/02 від 30.08.2013 р., укладеного
з контрагентом ПП «Великий дім»,
податкові накладні, реєстр виданих та
отриманих податкових накладних, картки
рахунків 631, 361, також використано бази
даних Лівобережної ОДПІ
м.Дніпропетровська, декларації з
податку на додану вартість від 19.11.2013р.
№.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податковий кредит - сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимогстатті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями,іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

При цьому в п. 187.1 ст. 187 ПК України,
передбачено, що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

На підставі викладеного, суд робить
висновок, що у Податковому кодексі
України передбачено єдину підставу
для формування податкового кредиту, а
саме наявність у платника податку -
покупця належним чином оформленої
податкової накладної або митної
декларації.

Із наведеного випливає, що позивач, як
платник податку, самостійно несе
відповідальність за достовірність і
своєчасність обчислення та внесення
ним податку до бюджету відповідно до
законодавства України, а визначальним
фактором для формування податкового
кредиту платником ПДВ є рух товарів
(послуг) в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності такої
особи - платника податку та наявність у
платника податків виданої йому
продавцем товару податкової накладної,
оформленої з дотриманням вимог чинного
законодавства та як підтверджує сплату
податку на додану вартість у складі
ціни товару.

Відповідно до змісту п.п. 201.4 та 201.8 ст. 201
ПК України, податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
встановленому порядку. Згідно з п. 184.1
ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати
анулювання реєстрації платника
податку, яка проводиться шляхом
виключення з реєстру платників
податку.

Відповідно до п. 1 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом Міністерства фінансів
України 01.11.2011 N 1379, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за N
1333/20071 (далі - Порядок № 1379), податкову
накладну заповнює особа, яка
зареєстрована як платник податку в
податковому органі та якій присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що між позивачем
(власник) та ТОВ «Нова пошта» (клієнт)
було укладено попередній договір від
29.08.2013 р., за умовами якого власник
зобов'язується укласти договір із
клієнтом, а клієнт зобов'язується
укласти з власником у майбутньому
договір оренди логістичного терміналу
за адресою вул.Повітряна, 2,
м.Дніпропетровськ; власник
зобов'язується побудувати до 15.11.2013 р.
та ввести в експлуатацію приміщення до
01.01.2014р.

Згідно Додатковою угодою №1 від 17.09.2013
р. до попереднього договору від 29.08.2013р.
було внесено зміни до п.4.1, 4.2 щодо
сплати авансового платежу по орендній
платі в рахунок орендної плати по
договору оренди приміщення.

Як вбачається із матеріалів справи, між
позивачем (замовник) та ПП Великий дім»
(виконавець) укладено договір підряду
№3008/02 від 30.08.2013р., за умовами якого
замовник власними силами із власних
матеріалів виконує роботи з
влаштування армованої дороги товщиною
200 мм. на території замовника (вул.
Повітряна, 2, м. Дніпропетровськ).

Також позивачем було надано та судом
досліджено локальний кошторис з
розрахунком вартості № 3-0-1-6 та
відомість до неї.

Позивачем надані податкові та
видаткові накладні, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
довідка про вартість виконаних
будівельних робіт/ затрат, які були
оглянуті та досліджені судом. Тобто,
первинні документи на підтвердження
здійснення господарських
взаємовідносин позивачем з
контрагентами ПП «Великий дім» та ТОВ
«Нова пошта».

Судом встановлено, що факт здійснення
господарських відносин між ПП «БАТІСТ
ДНІПРО» та ПП «Великий дім», ТОВ «Нова
пошта» підтверджено податковими
накладними (а.с. 54-55). Розрахунки за
умовами договорів із визначеними
замовниками підтверджено виписками з
банківських рахунків за 08.10.2013р.,
16.10.2013р., картками по рахунку 631,
оборотно-сальдовою відомістю.

Крім того, можливість виконання ПП
«Великий дім» умов договору підряду №
3008/02 від 30.08.2013 р. з влаштування
армованої дороги підтверджено
Випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відносно ПП «Великий
дім», Ліцензією Серії АЕ № 261743, виданої
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України ПП «Великий дім» на
господарську діяльність, пов'язану із
створенням об'єктів архітектури, з
07.06.2013р. по 07.06.2018р..

Також суд зазначає, що на підставі
відповідних податкових накладних суми
ПДВ за жовтень 2013 року у розмірі 116666,67
грн. (п.н. № 28, що виписана та
зареєстрована 16.10.2013р.) та за листопад у
розмірі 75000,00 грн. (п.н. № 26, що виписана
08.10.2013р., проте зареєстрована лише
30.11.2013р.) віднесені ПП «БАТІСТ ДНІПРО»
до складу податкового кредиту.

Суд звертає увагу, що з огляду на
встановлений перевіряємий період -
жовтень 2013 року та дату реєстрації
податкової декларації №26 - 30.11.2013р.,
платником до податкового органу не
була надана дана податкова декларація.

Як вбачається із акта перевірки №
198/22-03/31647233 від 24.01.2014 року висновки
Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська
ґрунтуються на акті перевірки ДПІ у
Жовтневому районі .Дніпропетровська
«Про результати проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ПП «Великий дім» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість при документальному
підтверджені господарських відносин
по продажу товарів (послуг) на ПП
«БАТІСТ ДНІПРО» за жовтень 2013 року та
купівлі, реалізованого на адресу
вищевказаного підприємства, товарів
(робіт, послуг)» №
2870/15-04/33422353 від 27.12.2013 р., якою
встановлено не підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин із контрагентами, їх вид,
обсяг, якість та розрахунки за період
жовтень 2013 року.

Суд не приймає до уваги дані посилання
податкового органу на висновки,
викладені в Акті перевірки ДПІ у
Жовтневому районі .Дніпропетровська №
2870/15-04/33422353 від 27.12.2013 р., виходячи з
наступного.

Чинним законодавством України не
передбачена відповідальність
юридичної особи за можливими
допущеними порушеннями законодавства
інших юридичних осіб, на господарюючих
суб'єктів не покладається обов'язок та
не надається право контролювати
дотримання законодавства платником
податків, який виступає контрагентом у
господарській операції. Ведення
податкового обліку покладено на
кожного окремого платника податку.
Такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.
Чинне законодавство не містить норм
щодо солідарної відповідальності
платників податків.

Таким чином, порушення, допущені одним
платником податків у відображенні в
податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом, не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків.

Крім того, чинне законодавство не
покладає на підприємство обов'язок
збирання інформації про стан
господарської діяльності та порушення
підприємств-контрагентів. Навіть якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.

Навіть за наявності беззаперечних
доказів порушення контрагентом
позивача чинного в Україні
законодавства, зокрема, податкового
законодавства, то це тягне за собою
правові наслідки у вигляді
відповідальності виключно для
зазначеного суб'єкта господарювання.

Згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Висновки податкової не узгоджуються із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява N 3991/03) Європейський Суд
з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, податковим
органом в судовому засіданні не було
доведено правомірність прийнятого ним
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, отже, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Приватного
підприємства "БАТІСТ ДНІПРО" щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 12.02.2014 р. - підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - ПП "БАТІСТ ДНІПРО" при
зверненні до суду понесені судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору за подання адміністративного
позову до суду в розмірі 575,00 грн., що
документально підтверджується
платіжним дорученням № 1791 від 21.02.2014 р.
(а.с. 2).

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 07 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
на 11 квітня 2014 року, про що повідомлено
після проголошення вступної та
резолютивної частини постанови в
судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122,
158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Приватного
підприємства "БАТІСТ ДНІПРО" до
Лівобережної об'єднаної Державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 12.02.2014
р. - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
повністю податкове
повідомлення-рішення №
від 12.02.2014 р. Лівобережної об'єднаної
Державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за
результатами перевірки Приватного
підприємства "БАТІСТ ДНІПРО" (код за
) про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 287500,01 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"БАТІСТ ДНІПРО" (; індекс
49000, Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця Повітряна,
будинок 2) судові витрати пов'язані зі
сплатою судового збору у розмірі 575,00
грн. (п'ятьсот сімдесят п'ять гривень 00
копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 11
квітня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник