Справа № 808/7910/13-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/7910/13-а

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2014 року

справа № 808/7910/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року у справі № 808/7910/13-а за позовом Комунального підприємства "Добробут" Василівської міської ради Запорізької області до Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Запорізькій області Головного управління Міндоходів у Запорізькій області Василівське відділення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013р. позов було частково задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення в частині задоволених позивних вимог та в цій частині у задоволенні позову відмовити. Скарга вмотивована тим, що відповідачем вірно встановлено несплату узгодженої суми податкового боргу протягом граничних строків, а на цей період не існувало рішення суду та податкового органу щодо розстрочення суми боргу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем 11.09.2013р. проведено камеральну перевірку позивача щодо своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету, за результатами якої складено акт №101 від 11.09.2013 р.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідальність за несплату узгодженої суми податкового зобов'язання передбачена статтею 126 Податкового кодексу України. Відповідно до вимог до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. З наданої до матеріалів справи облікової картки платника податків, судом встановлено, що у зв'язку з тим, що відповідач мав недоїмку зі сплати податку на додану вартість, податковим органом сплачені позивачем кошти зараховувались в погашення податкового боргу за попередні періоди у відповідності до приписів п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

Так позивачем самостійно подавались до податкового органу вищезазначені декларації з податку на додану вартість, а отже задекларовані суми є узгодженими сумами податкового зобов’язання, які позивач у відповідності до норм ПК України повинен сплатити протягом строків, визначених цим Кодексом.

В цій частині рішення суду не оскаржено.

На думку колегії суду, суд першої інстанції в частині задоволення позовних вимог як на неправомірне застосування штрафних санкцій податковим органом за несвоєчасну сплату сум податкових зобов’язань на вказаними деклараціями з посланням на рішення суду першої інстанції від 12.08.2013р. у справі №808/6498/13-а та розстрочення виконання судового рішення, прийшов до помилкового висновку, оскільки саме з часу подання позивачем декларацій з податку на додану вартість суми податкового зобов’язання є узгодженими, а відтак враховуючи норму п. 126.1 ст. 126 ПК України, податковий орган прийшов до вірного висновку щодо несплати узгоджених сум податкового зобов’язання протягом граничних строків передбачених цим Кодексом.

Крім того, рішення суду першої інстанції про стягнення податкового боргу та розстрочення виконання судового рішення у справі №808/6498/13-а набрало законної сили 10.09.2013р., податковий орган на виконання вказаного рішення суду 16.09.2013р. затвердив графік погашення розстрочення сплати боргу.

Згідно пункту 100.1 статті 100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції помилково ухвалено рішення про часткове задоволення позову, а тому в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року у справі № 808/7910/13-а за позовом Комунального підприємства "Добробут" Василівської міської ради Запорізької області до Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Запорізькій області Головного управління Міндоходів у Запорізькій області Василівське відділення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 22 серпня 2014року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник