Справа № 826/11212/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2014 року 11:04
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кузьменка В.А., суддів Кармазіна О.А.,
Шулежка В.П.., за участю секретаря
Калужського Д.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомАрбітражного керуючого
СергійовичадоМіністерства юстиції
Українипровизнання протиправним
рішення, зобов'язання вчинити
діїОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Арбітражний керуючий Богомазов Павло
Сергійович (далі по тексту - позивач,
Богомазов П.С.) звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Міністерства юстиції України (далі по
тексту - відповідач), в якому просить: 1)
визнати протиправним рішення Комісії з
присвоєння рівнів кваліфікації
арбітражним керуючим від 08 липня 2014
року щодо повернення документів
арбітражного керуючого Богомазова П.С.
на доопрацювання; 2) зобов'язати Комісію
з присвоєння рівнів кваліфікації
арбітражним керуючим при Міністерстві
юстиції України протягом розумного
строку в один місяць присвоїти
арбітражному керуючому Богомазову П.С.
п'ятий рівень кваліфікації
арбітражного керуючого.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 серпня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі №826/11212/14,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 14 серпня 2014 року
позивач позовні вимоги підтримав,
відповідач свого представника не
направив.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника
відповідача та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 14 серпня 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

З метою присвоєння п'ятого рівня
кваліфікації 09 вересня 2013 року
Богомазов П.С. подав Міністерства
юстиції України відповідну заяву від 06
вересня 2013 року, до якої додав копію
трудової книжки, копії ліцензій та
свідоцтва на здійснення діяльності
арбітражних керуючих, копії дипломів
про освіту, сертифікатів про участь у
семінарах, копію договору страхування
та копії судових рішень, що
підтверджують його участь у процедурах
згідно Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", у кількості 31
штука, а саме постанови та ухвали
господарських судів у справах про
визнання банкрутом.

За результатом розгляду поданих
позивачем документів Міністерство
юстиції України у листі від 18 липня 2014
року №13.2-33/574 повідомило, що Комісією з
присвоєння рівнів кваліфікації
арбітражним керуючим 08 липня 2014 року
прийнято рішення про повернення
документів арбітражного керуючого
Богомазова П.С. на доопрацювання, у
зв'язку із не наданням документів, що
підтверджують відповідність
критеріям, передбаченим підпунктом 3.5
пункту 3 Порядку присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим
(розпорядникам майна, керуючим
санацією, ліквідаторам), затвердженому
наказом Міністерства юстиції України
від 22 січня 2013 року №145/5.

Судом встановлено, що рішення Комісії з
присвоєння рівнів кваліфікації
арбітражним керуючим 08 липня 2014 року
оформлене протоколом засідання від 08
липня 2014 року №3.

Позивач вважає вказане рішення
протиправним, мотивуючи позовні вимоги
наступним: для присвоєння п'ятого рівня
кваліфікації подано всі документи, що
передбачені підпунктом 3.5 пункту 3
Порядку присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим
(розпорядникам майна, керуючим
санацією, ліквідаторам), затвердженому
наказом Міністерства юстиції України
від 22 січня 2013 року №145/5; вказаним
Порядком не передбачено прийняття
рішення про повернення документів на
доопрацювання; розгляд заяви відбувся
через 10 місяців, тобто із порушенням
розумних строків.

Відповідач подав до суду письмове
заперечення проти позову, в якому
зауважив про відповідність
оскаржуваного рішення вимогам
законодавства та зазначив, що участь у
банкрутстві фізичних осіб-підприємців
не підтверджує наявності у позивача
досвіду, необхідного для присвоєння
п'ятого рівня кваліфікації арбітражних
керуючих.

Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи зі змісту пред'явлених
позовних вимог, звертає увагу на
наступне.

Відповідно до підпункту 3.5 пункту 3
Порядку присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим
(розпорядникам майна, керуючим
санацією, ліквідаторам), затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22 січня 2013 року №145/5 (далі по тексту
- Порядок), визначено, що п'ятий рівень
кваліфікації може бути присвоєно
арбітражним керуючим, які відповідають
вимогам, встановленим Кабінетом
Міністрів України для арбітражних
керуючих, які призначаються
господарським судом на державні
підприємства та підприємства, у
статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує 50
відсотків, та одному із таких
критеріїв:

мають досвід роботи не менше десяти
років на керівних посадах (керівника
або заступника керівника юридичної
особи) або на посадах керівників
структурних підрозділів юридичної
особи, діяльність яких пов'язана із
юридичним або економічним напрямом
роботи юридичної особи;

мають досвід роботи арбітражним
керуючим не менше ніж десять років або
виконували повноваження розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора
не менше ніж на двадцяти п'яти
підприємствах, крім проваджень у
справах, які здійснювалися за
процедурою, передбаченою статтею 52
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у редакції від
14 травня 1992 року №2343-XII;

мають досвід здійснення діяльності
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
не менше ніж на п'яти підприємствах,
кількість працівників яких перевищує
сто осіб;

мають досвід здійснення повноважень
арбітражного керуючого не менше ніж на
семи державних підприємствах та
підприємствах, у статутному капіталі
яких частка державної власності
перевищує п'ятдесят відсотків (або
двадцять п'ять відсотків у разі
виконання арбітражним керуючим
повноважень відповідно до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у редакції від
14 травня 1992 року №2343-XII);

у справах, участь у яких брав
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор),
ним було у сукупності виконано не менше
семи планів санації або укладено
мирових угод та забезпечено повноту
погашення вимог кредиторів згідно з
реєстром вимог кредиторів у розмірі
понад 70 відсотків.

Згідно з пунктом 4 Порядку для
отримання другого - п'ятого рівнів
кваліфікації арбітражний керуючий
звертається до Міністерства юстиції
України із заявою про присвоєння йому
відповідного рівня кваліфікації, до
якої додаються документи, які
підтверджують відповідність його
критеріям, передбаченим підпунктами 3.2
- 3.5 пункту 3 цього Порядку, для певного
рівня кваліфікації.

Відповідно до положень пункту 5,
підпунктів 5.6, 5.8, 5.9 пункту 5 Порядку
передбачено, що питання про присвоєння
арбітражному керуючому другого -
п'ятого рівнів кваліфікації
вирішується комісією з присвоєння
рівнів кваліфікації арбітражним
керуючим, що утворюється при
Міністерстві юстиції України (далі -
Комісія).

Засідання Комісії є правомочним за
умови участі у ньому чотирьох і більше
її членів.

Рішення Комісії приймаються більшістю
голосів присутніх на її засіданні
членів.

Рішення Комісії про присвоєння
арбітражним керуючим другого - п'ятого
рівнів кваліфікації оформлюються
протоколом Комісії, який підписують
головуючий на засіданні та секретар
Комісії.

З аналізу наведених норм Порядку
колегія суддів приходить до висновку,
що присвоєння арбітражному керуючому
п'ятого рівня кваліфікації
здійснюється на підставі відповідного
рішення Комісії з присвоєння рівнів
кваліфікації арбітражним керуючим
(далі по тексту - Комісія) та за умови, що
арбітражний керуючий відповідає
вимогам, встановленим Кабінетом
Міністрів України для арбітражних
керуючих, які призначаються
господарським судом на державні
підприємства та підприємства, у
статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує 50
відсотків, та одному із критеріїв, що
передбачені підпунктом 3.5 пункту 3
Порядку.

Подаючи заяву про присвоєння п'ятого
рівня кваліфікації позивач посилався
на абзац третій підпункту 3.5 пункту 3
Порядку та зазначав, що виконував
повноваження розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора не
менше ніж на двадцяти п'яти
підприємствах.

Так, відповідно до абзацу третього
підпункту 3.5 пункту 3 Порядку
арбітражний керуючий повинен мати
досвід роботи арбітражним керуючим не
менше ніж десять років або виконувати
повноваження розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора не
менше ніж на двадцяти п'яти
підприємствах, крім проваджень у
справах, які здійснювалися за
процедурою, передбаченою статтею 52
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у редакції від
14 травня 1992 року №2343-XII.

При цьому суд звертає увагу, що за
визначенням статті 62 Господарського
кодексу України підприємство - це
самостійний суб'єкт господарювання,
створений компетентним органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, або іншими суб'єктами
для задоволення суспільних та
особистих потреб шляхом
систематичного здійснення виробничої,
науково-дослідної, торговельної, іншої
господарської діяльності в порядку,
передбаченому цим Кодексом та іншими
законами. Підприємство, якщо законом не
встановлено інше, діє на основі
статуту. Підприємство є юридичною
особою, має відокремлене майно,
самостійний баланс, рахунки в
установах банків, печатку із своїм
найменуванням та ідентифікаційним
кодом.

Таким чином, для отримання п'ятого
рівня кваліфікації Богомазову П.С.
достатньо повинен мати досвід
виконання повноваження розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора
не менше ніж на двадцяти п'яти
підприємствах, що є юридичними особами,
крім проваджень у справах, які
здійснювалися за процедурою,
передбаченою статтею 52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
редакції від 14 травня 1992 року №2343-XII.

Між тим, матеріали справи
підтверджують, що в переліку судових
рішень, наданих позивачем на
підтвердження його досвіду виконання
повноваження розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора не
менше ніж на двадцяти п'яти
підприємствах, що позивач виконував
повноваження розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора лише
на десяти підприємствах; решта ж рішень
підтверджує виконання повноважень
Богомазовим П.С. у справах про
банкрутство фізичних осіб-підприємців,
що не є підприємствами.

Доказів, на підтвердження того, що
Богомазов П.С. має досвід виконання
повноваження розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора не
менше ніж на двадцяти п'яти
підприємствах, що є юридичними особами,
крім проваджень у справах, які
здійснювалися за процедурою,
передбаченою статтею 52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
редакції від 14 травня 1992 року №2343-XII,
або відповідає іншим критеріям,
передбаченим, підпункту 3.5 пункту 3
Порядку, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, на думку суду,
підстави для присвоєння Богомазову П.С.
п'ятого рівня кваліфікації у межах
спірних правовідносин відсутні.

Суд не приймає доводи позивача про
неможливість прийняття Комісією
рішення про повернення документів на
доопрацювання, з огляду на зазначене
нижче.

Як визначено у підпункті 5.7 пункту 5
Порядку, Комісія проводить засідання у
разі необхідності відповідно до
регламенту, затвердженого нею.

Відповідач надав суду Регламент роботи
Комісії, затверджений протоколом
Комісії від 04 липня 2013 року №1, пункт 11.7
якого передбачає, що за результатами
розгляду документів, попереднього
висновку та обговорення Комісія
приймає рішення про: присвоєння
певного рівня кваліфікації, відмову у
присвоєнні певного рівня кваліфікації
арбітражному керуючому або повернення
документів на доопрацювання.

З урахуванням того, що невідповідність
арбітражного керуючого певних
критеріям, необхідним для присвоєння
п'ятого рівня кваліфікації виключає
можливість прийняття рішення про
присвоєння такого рівня, суд вважає, що
прийняття Комісією іншого рішення,
передбаченого Регламентом, не
суперечить нормам Порядку.

Таким чином, рішення Комісії від 08
липня 2014 року про повернення
документів арбітражного керуючого
Богомазова П.С. на доопрацювання є
правомірним, що є підставою для відмови
у задоволенні позовних вимог про його
скасування та щодо зобов'язання
присвоїти відповідну кваліфікацію.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Міністерством
юстиції України доведено
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення з урахуванням
вимог встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Богомазова П.С. задоволенню не
підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Арбітражному керуючому
Богомазову Павлу Сергійовичу
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.А. Кузьменко

Судді
О.А. Кармазін

В.П. Шулежко