Справа № 9101/174773/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"26" червня 2014 р. справа №
0438/1083/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області

на постанову Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2012 р. у справі №
0438/1083/2012

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Солонянському районі
Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

У квітні 2012 року позивач
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови у призначенні
пенсії позивачу з урахуванням п.2 ст.56
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи";

- зобов'язати відповідача зробити
перерахунок та виплатити позивачу
пенсію за понаднормовий стаж з 13.03.2012
року відповідно до ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", із
збільшенням пенсії за кожен
відпрацьований понад 20 років рік на
один процент від заробітку, але не
більше 75% заробітку.

Постановою Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2012 року позов
задоволено, а саме:

- визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови у призначенні
пенсії з урахуванням п. 2 ст. 56 Закону
України "Про статус і соціальний Захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язано відповідача зробити
перерахунок та виплатити позивачу
пенсію за понаднормовий стаж з 13.03.2012
року відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", із
збільшенням пенсії за кожен
відпрацьований понад 20 років рік на
один процент від заробітку, але не
більше 75 % заробітку.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції

норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є ліквідатором
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
(2 категорія), перебуває на обліку у
відповідача та з 04 березня 2012 року
отримує пенсію відповідно до ст.55
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" зі скороченням пенсійного
віку на 8 років.

13 березня 2012 року позивач
звернувся з заявою до відповідача щодо
призначення пенсії з урахуванням п.2
ст.56 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Позивачу у задоволенні заяви
відмовлено. Відмову мотивовано тим, що
відповідно до п.15 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Тому при
обчисленні пенсії за Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" застосовуються
норми статті 28 цього Закону, а саме: за
кожний рік страхового стажу понад 35
років пенсія збільшується на 1% від
основного розміру пенсії.

Відповідно до статті 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
призначення та виплата пенсій названим
категоріям провадиться відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4, за умови стажу роботи не менш як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком N 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач належить до 2 категорії
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи та має страховий стаж 24 роки
10 днів.

Отже, позивач має право на пенсію
із збільшенням її на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад 20
років.

Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначає особливі умови
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, а Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає принципи, засади
і механізми призначення, перерахунку і
виплати пенсій.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не встановлено умови
збільшення пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи за
понаднормовий стаж громадянам, що
належать до 2 категорії постраждалих в
наслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, доводи відповідача щодо
того, що положення ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
підлягають застосуванню у зв'язку з
тим, що суперечать Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, яким
обставини в справі встановлені
правильно та порушень норм
матеріального і процесуального права
не допущено, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Постанову Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2012 року у справі №
0438/1083/2012 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун