Справа № 826/7630/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7630/14
Головуючий у 1-й інстанції: Клочкова
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Горяйнова А.М., Желтобрюх
І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві
апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
30.04.2014 № ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
30.04.2014 № .

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
червня 2014 року у задоволені позову -
відмовлено.

На вказану постанову позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просив
її скасувати та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Посилаючись на те, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся учасників процесу,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи, а
також дослідивши витребувані на запит
суду від 04.09.14р., докази, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
посадовими особами ДПІ у
Святошинському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати належних сум
податків до бюджету позивачем за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012, за
результатами якої складено акт від
26.03.2014 № 185/26-57-17-01-14/НОМЕР_2 (далі - Акт
перевірки).

Так, в ході перевірки відповідачем
зроблено висновок про порушення
позивачем вимог п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, пп.
49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), внаслідок
чого позивачем було занижено
фінансовий результат, що підлягає
оподаткуванню за 2012 рік, на суму 155 699,88
грн. та занижено суму податку на доходи
фізичних осіб, що підлягає сплаті до
бюджету за 2012 рік, на 23 893,78 грн.

На підставі висновків, викладених в
Акті перевірки, відповідачем прийнято
ППР № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб на суму 30 037,23
грн. (за основним платежем - 23 893,78 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 6
143,45 грн.).

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до документів з придбання
цінних паперів, які датуються 2007 роком,
позивачем були понесені витрати на
придбання цінних паперів, що має
значення для правильного вирішення
спору.

У зв'язку з тим, що дані документи
відсутні у позивача, так як він їх
втратив, перед судом першої інстанції
порушувалось клопотання витребувати
їх та залучити до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 КАС
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Так, частиною 5 ст. 11 КАС України
передбачено, суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Отже, як вбачається з матеріалів
справи, судом першої інстанції
всупереч ст. 11 КАС України, не було
вжито жодних заходів з витребування та
залучення до матеріалів справи
доказів, які підтверджують витрати
позивача з придбання цінних паперів.

Відповідно до договору від
21.12.2007р. №6194ЛТД-Б, укладеного з TOB
«КІНТО, Лтд» позивачем було понесені
витрати, пов'язані з придбанням пакету
цінних паперів в сумі 78847,10 грн.

Крім цього, у 2007 році позивачем було
понесені витрати, пов'язані з
придбанням пакету акцій у TOB «Драгон
Есет Менеджмент», на невизначену суму,
у зв'язку з втратою документів щодо
правовідносин з TOB «Драгон Есет
Менеджмент», але такі витрати також
були понесені позивачем, в результаті
чого позивач не отримав жодного
інвестиційного прибутку у 2012 році.

Згідно підпункту 170.2.2. пункту 170.2. ст. 170
Податкового кодексу України
інвестиційний прибуток розраховується
як позитивна різниця між доходом,
отриманим платником податку від
продажу окремого інвестиційного
активу, та його вартістю, що
визначається із суми витрат на
придбання такого активу.

Відповідно до підпункту 170.2.6. пункту
170.2. ст. 170 Податкового кодексу України
загальний фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами
визначається як сума інвестиційних
прибутків, отриманих платником податку
протягом звітного (податкового) року,
зменшена на суму інвестиційних
збитків, понесених платником податку
протягом такого року.

Таким чином, загальний фінансовий
результат операцій з інвестиційними
активами, який становить базу
оподаткування, складається із сум
інвестиційних прибутків, які в свою
чергу розраховується як позитивна
різниця між доходом, отриманим
платником податку від продажу окремого
інвестиційного активу, та його
вартістю, що визначається із суми
витрат на придбання такого активу.

Отже, судом першої інстанції не було
враховано понесені позивачем витрати,
пов'язані з придбанням інвестиційних
активів.

Крім того, відповідно до підпункту 170.2.9.
пункту 170.2. ст. 170 Податкового кодексу
України податковим агентом платника
податку, який здійснює операції з
інвестиційними активами з
використанням послуг професійного
торговця цінними паперами, включаючи
банк, є такий професійний торговець,
який визначає та сплачує податок за
платника податку - фізичну особу,
незалежно від наявності договору про
виконання торговцем функцій
податкового агента.

Згідно ст. 18 Податкового кодексу
України податковим агентом визнається
особа, на яку цим Кодексом покладається
обов'язок з обчислення, утримання з
доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.
Податкові агенти прирівнюються до
платників податку і мають права та
виконують обов'язки, встановлені цим
Кодексом для платників податків.

На запит Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2014р. за
вих. № 02.3-13/5564 на адресу суду надійшли:
копія договору купівлі-продажу цінних
паперів № 07/121403-П, копія договору №
12/071201 купівлі - продажу (викупу) цінних
паперів, які були укладені між
позивачем та ТОВ «Драгон Есет
Менеджмент», а також банківська
виписка з рахунку про сплату коштів по
договору № 07/121403-П.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з доводами
апелянта, що саме TOB «КІНТО, Лтд» та ТОВ
«Драгон Есет Менеджмент», є
податковими агентами позивача та
несуть обов'язки платника податків.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини справи, що
мають значення для справи, порушено
норми матеріального та процесуального
права, у зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції - скасуванню.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 202, 205, 207, 211, 212
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року -
скасувати, та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 30.04.2014р.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий - суддя:
Я.С. Мамчур

Судді:
А. М.
Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

Постанову складено у повному обсязі
12.09.2014.

Головуючий суддя

Мамчур Я.С

Судді:

Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.