Справа № 457/363/14-а
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/363/14-а
номер провадження №2-а/457/20/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області в складі:

головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій
О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Трускавці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що
постановою у справі про
адміністративне правопорушення
№8/30-ф/у від 25.02.2014 року позивача було
притягнено до адміністративної
відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП та
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250
грн., за те, що ОСОБА_1 на своїй земельній
ділянці проводить будівництво
житлового будинку садибного типу
згідно будівельного паспорта №БП-5 від
29.04.2012 року без права на виконання
будівельних робіт. Позивач дану
постанову вважає безпідставною та
такою, що не відповідає нормам КУпАП.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, однак подала заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує, просить
позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив, в
задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши письмові матеріали справи,
на підставі їх повного, об'єктивного та
всебічного дослідження, суд дійшов
переконання, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою у справі про
адміністративне правопорушення
№8/30-ф/у, виданої 25.02.2014 року першим
заступником начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, ОСОБА_1
було притягнено до адміністративної
відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП та
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250
грн., за те, що ОСОБА_1 на своїй земельній
ділянці проводить будівництво
житлового будинку садибного типу
згідно будівельного паспорта №БП-5 від
29.04.2012 року без права на виконання
будівельних робіт.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

З вищезазначеної постанови вбачається,
що вона винесена лише на підставі
розгляду протоколу про
адміністративне правопорушення №8/47
від 13.02.2014 року та пояснень головного
державного інспектора відділу
державного контролю за будівництвом
об'єктів Південного напрямку
Мошовського І.Д. та начальника сектору
правового забезпечення Синюшко Ю.В.

Однак протокол про адміністративне
правопорушення №8/47/1 від 13.02.2014 року не
може бути відповідно до ст.ст. 251, 252
КУпАП достатнім доказом встановлення
правопорушення ОСОБА_1

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Зокрема, у постанові про
адміністративне правопорушення
повинні бути зазначені докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Постанова 8/30-ф/у від 25.02.2014 року не
містить жодних фактичних даних, які
безспірно підтверджують винність
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП.

Таким чином вина ОСОБА_1 у порушенні
вимог ч.5 ст. 96 КУпАП не доведена,
оскільки для вирішення питання про її
притягнення до адміністративної
відповідальності необхідно
встановити, чи було вчинено
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні.

Суд вважає, що при складанні постанови
про адміністративне правопорушення
було порушено вимоги ст. 283 КУпАП, а саме
- не вірно викладені обставини події.

Також відповідачем при винесенні
постанови по справі про
адміністративне правопорушення не
враховано того факту, що на момент
розгляду справи, а саме: 18.02.2014 року в
інспекції ДАБК у Львівській області
позивачем було зареєстровано
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт/ про зміну даних у
повідомленні про початок виконання
будівельних робіт.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.
Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст.
19 Конституції України.

Суд вважає, що наданими матеріалами не
доведена вина ОСОБА_1 у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96
КУпАП.

Відповідач по справі не виконав
покладених на нього обов'язків щодо
доказування правомірності прийнятого
рішення, не урахував усі обставини, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії). Винесена постанова
серії ВС1 № 094170 від 02.08.2013 року про
накладення адміністративного
стягнення суперечить ст.ст. 7, 9, 33, 251, 252,
254, 256 КУпАП, ст.ст. 70, 71 КАС України, у
зв'язку із чим вина позивача у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96
КУпАП, не доведена, тому в діях позивача
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96
КУпАП.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 160-163, 171-2 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову № 8/30-ф/нз від 25
лютого 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.5 ст. 96 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 4250 грн.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя: В. І. Марчук