Справа № 872/14556/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2014 рокусправа № 804/9153/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового
засідання:Кязимової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
"Інтерпап" на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
"Інтерпап" до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними і скасування рішення та
картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю торгова група
«Інерпап» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів, в якому позивач
просив: визнати протиправним і
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів
№ 110100000/2013/200217/1 від 27.05.2013 р.; визнати
протиправним і скасувати картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №
110100000/2013/00261.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06 серпня 2013 року в
задоволенні адміністративного позову
товариства з обмеженою
відповідальністю торгова група
«Інерпап» відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що у зв'язку з не
підтвердженням позивачем заявлених
відомостей про митну вартість товарів,
не наданням додаткових документів,
митниця не мала достатніх підстав для
застосування основного методу
визначення митної вартості, на якому
наполягав позивач. Митний орган
повністю та належним чином довів
правомірність оскаржуваних
товариством з обмеженою
відповідальністю торгова група
"Інтерпап" рішення про коригування
митної вартості товарів та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі позивач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
18 травня 2013 року позивачем -
ТОВ ТГ «Інтерпап» до Дніпропетровської
митниці було заявлено до митного
оформлення товар та подано митну
декларацію №
110100000/2013/214587 з усіма необхідними
документами. Проте, на думку позивача,
відповідачем безпідставно, в порушення
норм діючого законодавства, було
надано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 110100000/2013/00261 та прийняте
рішення про коригування митної
вартості товарів № 110100000/2013/200217/1 від

27.05.2013р. до 0,9 доларів США за кг.
Документи на підставі яких
здійснювалась купівля товару,
заявленного до митного оформлення, а
саме: зовнішньоеконмічний договір,
додаток до договору та іновайс, містять
повну та достовірну інформацію щодо
вартості товару. Товар бу поставлений
на умовах СІF Одеса згідно міжнародних
правил Інкотермс 2010, а отже в ціну
товару були включені всі страхові та
транспортні витрати. Ціна товару,
визначена декларантом також
підтверджена експертним висновком
Асоціації «УкрПапір». До змісту
документів, які підтверджують митну
вартість товару зауважень у митного
органу не було. Позивачем надано всі
документи, що містять дані щодо
складових митної вартості товару. За
таких умов застосування позивачем
останнього методу (за ціною контракту)
при визначенні митної вартості та
видачу Картки відмови є неправомірним.

Представник позивача зазначив, що
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06 серпня 2013 року винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог.

Представник відповідача зазначив, що
рішення суду першої інстанції вважає
законним та обґрунтованим, а тому
просить апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю Торгова
група "Інтерпап" залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2013
року - залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю Торгова група
"Інтерпап" ().

З Gold East Trading (Hong Kong) Company Limited (Китай) було
укладено зовнішньоекономічний
контракт від 25.02.2013р. №20130225. Продавцем
товару є компанія Gold East Trading (Hong Kong) Company
Limited (Китай).

Відповідно до вищезазначеного
договору покупець замовляє товар, а
продавець зобов'язаний поставить товар
згідно замовлення і передати його
покупцю. Покупець зобов'язаний
прийняти і оплатити товар згідно
Комерційному Підтвердженню, яке
продавець направляє покупцю протягом 3
робочих днів з дати отримання
замовлення.

Ціна на товар встановлюється в доларах
США за тону (МТ) і фіксується в
комерційному підтверджені. Ціна в себе
включає вартість самого товару,
упаковки, маркування, витрати по
експортній чистці товару і доставку до
порта Одеса, Україна і вказана в
комерційному підтвердженні і Проформа
Іновасах і діє протягом обумовленого
терміну. Ціни розуміються на умовах СІF
Одеса, Україна у відповідності з
Інкотермс 2010 року. Загальна сума
контракту становить 2 000 000 доларів США.

18 травня 2013 року позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці для
оформлення вантажу (папір крейдований
товарної марки XPLORE Gloss) за вищевказаним
контрактом, шляхом подання
вантажно-митної декларації, а саме: від
29.04.2013 року №
110100000/2013/214587 разом з документами
зазначеними у графі 44
вказаної ВМД.

Дніпропетровська митниця надала
позивачу повідомлення № 40648 про
надання додаткових документів.

Позивач ознайомився з даним
повідомленням та надав додаткові
документи.

Дніпропетровська митниця з
визначенням митної вартості товару у
вищевказаній вантажно-митній
декларації не погодилась та відмовила
в оформленні товару шляхом
видачі картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 27.05.2013
року № 110100000/2013/00261.

В обґрунтування відмови в прийнятті
митної декларації та митному
оформленні товару, Дніпропетровська
митниця зазначила, що: відмовлено у
митному оформленні (випуску) товарів з
таких причин: неможливість
використання вибраного декларантом
методу визначення митної вартості
згідно п. 6 ст. 54 МК України. Винесено
рішення про визначення митної вартості
товару від 27.05.2013 року № 110100000/2013/200217/1.
Необхідне подання нової митної
декларації з митною вартості товару
відповідно до рішення про визначення
митної вартості товару від 27.05.2013 року
№ 110100000/2013/200217/1. Відповідна картка
відмови може бути оскаржена до митного
органу вищого рівня відповідно до
положень глави 4 МК України або до суду
протягом місяців від дати засвідчення
факту отримання відповідної
картки відмови у митному оформленні.
Відповідно до п. 2 ст. 263 МК
України нова митна декларація
подається митному органу, який
здійснює митне оформлення товарів, не
пізніше 10 робочих днів з дати такої
відмови, якщо товари протягом
зазначеного часу не розміцено на сладі
тимчасового зберігання чи на складі
митного органу.

Дніпропетровською митницею було
видано рішення про коригування митної
вартості товарів № 110100000/2013/200217/1 від
27.05.13 р., за результатами якого митну
вартість товарів, що імпортується,
скориговано із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - 2 г (ст. 64 МК України) -
резервний, з урахуванням наявної у
митного органу інформації про вартість
подібних (аналогічних) товарів за
митною декларацією від 24.05.2013 року №
209120000/2013/103853, внаслідок чого митна
вартість товару склала 79 385,73 дол.
США.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами Митного
кодексу України (в редакції від 13.03.2012 р.
№ 4495-V, чинний з 01.06.2012 р.), наказу
Міністерства фінансів України від
24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми
декларації митної вартості та Правил
її заповнення», Наказу Державної
митної Служби України
№ 230 від 03.11.2011 року.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
може здійснюватися за такими методами:
1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); та 2)
другорядні: а) за ціною договору
щодо ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний. Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод за ціною договору (вартість
операції).

Позивач зазначає, що Дніпропетровська
митниця безпідставно застосувала
другорядний метод визначення митної
вартості товару - резервний метод та не
довела підстав для його застосування.

18.05.2013 позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці для
оформлення вантажу за
зовнішньоекономічним контрактом,
шляхом подання однієї вантажно-митної
декларації від 18.05.2013 року №
110100000/2013/214587.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем шляхом подання декларації
митної вартості форми ДМВ-1 за ціною
контракту (основний метод) відповідно
до ст. 58 МК України, а
саме:

840 USD за тонну (0,84 за кг) - щільністю 105,115,
150, 200 г/кв.м., 910 USD за тонну (0,910 за кг) -
щільністю 80 г/кв.м., 885 USD за тонну (0,885 за
кг) - щільністю 90 г/кв.м.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивачем були надані наступні
документи: картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами
№ 100/2012/0006877 від 30.11.2012 р.; уніфіковану
митну квитанцію
МД-1 № 50006Е№0212751 від 13.05.2013 р.; накладну
УМВС № 40798829 від 14.05.2013 р.;
коносамент № MSCUЕ8494253 від 27.03.2013 року;
зовнішньоекономічний договір № 20139225
від 25.02.2011 року; рахунок - фактура
(інвойс) № GEEE130059 від 27.03.2013 р.; платіжне
доручення № 33 від 05.03.2013 року;
експертний висновок Укрпапір № 409 від
17.05.2013 року; пакувальний лист від 27.03.2013
року № б/н; страховий поліс; сертифікат
про походження товару від 27.03.2013 року №
G80154; екологічна декларація № 36071
від 13.05.2013 року; копія митної декларації
країни відправлення від 27.03.2013 року.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 58 МК України
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорт) є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб і а,
або на пов'язаних із продавцем осіб для
виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ) за митними
органами зберігається право
перевіряти інформацію імпортерів щодо
визначення митної вартості, з точки
зору її повноти і правильності (стаття
17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має
право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МК України передбачено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 МК України.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Відповідно до ст. 337 МК України
перевірка документів та відомостей,
які подаються митним органам під час
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій шляхом проведення:
формато-логічного контролю; контролю
співставлення; контролю із
застосуванням системи управління
ризиками та в інші способи, передбачені
цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це
автоматизована перевірка правильності
заповнення даних митних декларацій та
повернення результатів перевірки;
перевірка митних декларацій та інших
документів на достовірність та
законність; здійснення статистичного,
валютного контролю, контролю
нарахованих митних платежів, контролю
правильності застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це
автоматизоване порівняння даних, які
містяться в митних деклараціях або
інших документах, поданих для митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, інших
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

Контроль із застосуванням системи
управління ризиками - це оцінка ризику
шляхом аналізу (у тому числі з
використанням інформаційних
технологій) поданих документів у
конкретному випадку переміщення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України з метою обрання форм та
обсягу митного контролю, достатніх для
забезпечення додержання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи.

На виконання вимог ст. 54 Митного
кодексу України під час проведення
митного контролю і митного
оформлення за МД № 110100000/2013/214587 від
18.05.2013 року відповідачем здійснено
контроль правильності визначення
митної вартості товарів шляхом
перевірки розрахунку, здійсненого
декларантом, та перевірки наявності
або відсутності застережень щодо
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору (контракту).

Відповідно до п. 4 ст. 54 Митного кодексу
України здійснено контроль наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

При проведені перевірки документів,
які надані у підтвердження митної
вартості, були виявлені наступні
розбіжності та відсутність відомостей,
а саме:

- в іновайсі від 27.03.2013 року № GEEE130059
відсутня інформація щодо
зовнішньоекономічного договору (не
можливо ідентифікувати товар), за яким
прибув товар;

- оплата за товар згідно платіжному
дорученню від 05.03.2013 року № 33 проведена
на суму 7586,66 дол. США, відповідно до п. 4
зовнішньоекономічного контракту від
25.02.2013 року № 20130225 оплата на дату
прибуття товару в порт призначення
повинна складати 100 % від вартсоті
товару, а саме 75 866,61 дол. США.

Зазначені невідповідності дають
підстави для сумнів у достовірності
заявлених відомостей.

Якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою митного органу встановлено
ризик заявлення неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Митного кодексу України, посадова
особа митного органу у графі "Для
відміток митного органу" ДМВ на
паперовому носії робить запис про
необхідність подання документів для
підтвердження митної вартості товарів
із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки (пункт 2.3. наказу
Міністерства фінансів України від
24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми
декларації митної вартості та Правил
її заповнення").

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, деларант і уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи, зазначені у цій
статті.

Згідно з п. 2.3. „Порядку виконання
митних формальностей при здійсненні
митного оформлення товарів із
застосуванням митної декларації на
бланку єдиного адміністративного
документа", затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
30.05.2012 N 631, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 10 серпня
2012 р. за N 1360/21672, у разі
здійснення митного оформлення товарів
за електронною митною декларацію
(далі-ЕМД) інформація про необхідність
подання додаткових документів чи
відомостей про зовнішньоекономічну
операцію або характеристики товару
згідно з МК України
надсилається Декларанту електронним
повідомленням, засвідченим
ЕЦП посадової особи митного органу.

Статтею 33 Митного кодексу України
визначено, що митні органи
використовують інформаційні ресурси,
що знаходяться у їх віданні, створені,
оброблені та накопичені в
інформаційних системах та складаються
із відомостей, що містяться у
документах, які надаються під час
проведення митного контролю та митного
оформлення товарів, транспортних
засобів, та інших документах.

Враховуючи те, що декларант позивача
використав електронне декларування,
18.05.13 року було створено та надіслано
декларанту засвідчене електронним
цифровим підписом електронне
повідомлення про вищевикладені
зауваження щодо поданих до митного
оформлення документів, та необхідність
подання відповідно до частин другої та
третьої статті 53 Кодексу, документів
для підтвердження митної вартості
товару із складанням їх переліку.

Відповідно до вимог ст. 53 МК України
додатково необхідно було надати: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3) прайс-
листи виробника; 4) виписку з
бухгалтерської документації.

Також згідно ст. 254 МК України декларант
повинен забезпечити переклад
документів для перевірки відомостей,
зазначених у митній декларації.

Згідно ст. 55 МК України декларант може
провести консультації з митних органом
з метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі.

Згідно п.6 ст.53 МК України декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.

Декларант позивача після отримання
вказаного електронного повідомлення
18.05.2013 з'явився до підрозділу митного
оформлення, де ним було проведено
консультації. Декларант позивача
власноручно вчинив на роздрукованому
примірнику електронного повідомлення
напис «Ознайомлений. Консультації
проведено. Надано додаткові документи:
прас-лист б/н від 05.02.2013 року; платіжне
доручення № 59 від 25.04.2013 року; лист
продавця б/н від 01.12.2009 року; виписка з
бухгалтерської документації № 112; лист
постачальника про підтвердження
здійснення даної поставки в рамках
контракту б/н 20.05.2013 року; лист
постачальника про підтвердження
власності б/н від 20.05.2013 року.

Прайс-лист виробника так і не надано,
замість нього надано лише прайс-лист
продавця (посередника).

Згідно ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Відповідно до наказу Міністерства
фінансів України від 24.05 2011 № 599
"Про затвердження Форми декларації
митної вартості та Правил її
заповнення", метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватись на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У наданому декларантом у підтвердження
вартості товару прас-листі зазначена
комерційна пропозиція, оскільки він
виданий не виробником товару, а
стороною контракту.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 58 МК України
розрахунки згідно із цією статтею (за
методом визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
робляться лише на основі об'єктивних
даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

Згідно вищевказаних норм Митного
кодексу України та у зв'язку з тим, що
позивачем було заявлено неповні
відомості про митну вартість товарів
та використані декларантом відомості
про митну вартість товарів відомості
не підтверджені документально, не
визначені кількісно і достовірні та не
піддаються обчисленню, позивачем не
надано витребувані відповідно до вимог
ст. 53 МК України додаткові документи,
тому митниця не мала достатніх підстав
для застосування методу визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції) (ст. 58 МКУ), на якому наполягає
позивач.

Керуючись положеннями ч.6 статті 54 МК
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом митною вартістю
за наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції вірно погодився з тим, що у
зв'язку з не підтвердженням позивачем
заявлених відомостей про митну
вартість товарів, не наданням
додаткових документів, митниця не мала
достатніх підстав для застосування
основного методу визначення митної
вартості, на якому наполягає позивач.

У зв'язку із неможливістю застосування
основного методу визначення митної
вартості товарів посадовою особою
Дніпропетровської митниці було
послідовно застосовано другорядні
методи визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 59 МК України, у разі
якщо митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 МК України, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорт)
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Відповідно до ст. 60 МК України (метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів), у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями ст. ст. 58
і 59 МК України, за митну вартість
береться прийнята митним органом
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не (
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Відсутність інформації про продаж
подібних (аналогічних) товарів
унеможливила застосування цього
методу для визначення митної вартості
товару.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (ст. ст. 62, 63 МК
України) повинні ґрунтуватися на даних,
які є об'єктивними, підтверджуються
документально, піддаються обчисленню
та належать до вартості витрат,
понесених виробником при виробництві
оцінюваних товарів. Відсутність
необхідних документів унеможливила
застосування зазначених методів.

Тому під час перевірки заявленої
митної вартості товару та здійсненні
митної оцінки виникла потреба у
використанні різних джерел її
обґрунтування та була необхідність
застосування різних підходів до оцінки
товарів.

Застосований митницею резервний метод
визначення митної вартості
(ст. 64 МК України) базується на
світовій практиці, згідно якої в рамках
цього методу допускається розумна
гнучкість в підходах до застосування
попередніх методів визначення митної
вартості.

З урахуванням позиції підприємства,
відсутності додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару,
посадова особа митниці, відповідно до
ст. 55 МК України, прийняла
рішення про коригування заявленої
митної вартості товару №
110100000/2013/200217/1 від 27.05.2013 р., відповідно до
якого митну вартість товару, що
імпортується, було скориговано із
застосуванням другорядного методу
визначення митної вартості - 2-ґ
резервним методом за МД від 24.05.2013 №
110100000/2013/103853 до 0,9 дол. США/кг.

Товар розмитнено за кодом 4101 (згідно
класифікатора - це непрямий контракт).

При цьому, посадовою особою
Дніпропетровської митниці у графі 33
рішення про коригування заявленої
митної вартості, відповідно до Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів Україні
від 24.05.2012 № 598, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за
№ 883/21195, зазначено причини,
через які митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Також посадовою особою митниці
зазначено про проведення консультацій
з декларантом та про здійснення
коригування митної вартості товару із
застосуванням другорядного методу 2 (г)
відповідно до ст. 60 МК України. З
урахуванням наявної у митному органі
інформації про вартість аналогічних
товарів за МД від 24.05.2013 року №
209120000/2013/103853.

Згідно п. 3 ст. 337 МК України проведений
контроль співставлення -
автоматизоване порівняння даних, які
містяться в митній декларації або
інших документах, поданої для митного
оформлення, з даними, які містяться в
електронних копіях ВМД. Наявна у
митного органу інформація щодо митної
вартості подібних (аналогічних)
товарів призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості.

Митну вартість товару, що імпортується,
було скориговано із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - 2-ґ (ст. 64 МКУ) - резервний, з
урахуванням наявної у митного органу
інформації про вартість подібних
(аналогічних) товарів за МД від 24.05.2013 №
110100000/2013/103853 -0,9 дол.США/кг.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що рішення
про коригування митної вартості
товарів №
110100000/2013/200217/1 від 27.05.2013 р. прийняте
митницею з дотриманням вимог чинного
законодавства.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про визначення митної вартості товару,
за вантажною митною декларацією було
відмовлено в митному оформленні та
видано картку відмови № 110100000/2013/00261.

Відповідно до ст. 256 МК України, відмова
у митному оформленні - це письмове
вмотивоване рішення митного органу про
неможливість здійснення митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через невиконання декларантом або
уповноваженою ним особою умов,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 264 МК України, у разі
відмови у прийнятті митної декларації
посадовою особою митного органу
заповнюється картка відмови прийнятті
митної декларації за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері фінансів. Один
примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи митного
органу.

Враховуючи вищевикладене,
спростовуються доводи позивача щодо
неправомірності прийняття
митницею картки відмови у митному
оформлені товарів №
110100000/2013/00261 від 27.05.2013 р.

Товар випущено у вільний обіг за
бажанням підприємства 27.05.2013 року за
ВМД № 110100000/2013/215771 під фінансову
гарантію декларанта зі сплатою
податків і зборів до Державного
бюджету України

Згідно до ч. 8 ст. 55 МК України протягом 80
днів з дня випуску товарів декларант
або уповноважена ним особа може надати
митному органу додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються. У
разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів митний орган розглядає
подані додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Жодних додаткових документів, з метою
підтвердження ціни товару за
договором, на момент розгляду справи
позивач до Дніпропетровської митниці
не надавав.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених
ст. 7 Кодексу адміністративного
судочинства України, є принцип
законності, який відповідно до ст. 9
Кодексу адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього
Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Від-так, митний орган повністю та
належним чином довів правомірність
оскаржуваних товариством з обмеженою
відповідальністю торгова група
"Інтерпап" рішення про коригування
митної вартості товарів та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів зазначає, що суд першої
інстанції вірно вважав позовні вимоги
позивача необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю Торгова
група "Інтерпап" - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06 серпня 2013 року у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
"Інтерпап" до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними і скасування рішення та
картки відмови - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів
відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС
України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай