Справа № 817/2233/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2233/14

27 серпня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю
секретаря судового засідання Сисун Н.В.
та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
доПриватного підприємства "Світ
Дукатів" про стягнення податкового
боргу,
ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
звернулася до суду з позовом до
Приватного підприємства "Світ Дукатів"
про стягнення коштів платника податків
на суму податкового боргу в розмірі
4426,88 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, в позовній заяві
просив суд справу розглядати без
участі представника.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, заперечень на
адміністративний позов не подав,
причини неприбуття суду не повідомив.
На адресу відповідача надсилались
копії ухвал про відкриття провадження
у справі, про призначення справи до
судового розгляду та
повідомлення-виклик до суду. Однак, на
адресу суду повернувся конверт з
відміткою поштового відділення про
повернення за закінченням терміну
зберігання (а.с.41).

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України,
відповідач вважається повідомленим
про дату, час і місце судового розгляду
належним чином.

Керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе вирішувати справу на
підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення з огляду на наступне.

Приватне підприємство "Світ Дукатів"
зареєстроване юридичною особою 07.02.2011
року (а.с.5) та перебуває на обліку як
платник податків у ДПІ у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області з 09.02.2011 року (а.с.6).

Згідно даних обліку позивача за
Приватним підприємством "Світ Дукатів"
рахується заборгованість по податку на
додану вартість та зі збору на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства в загальній сумі 4426,88 грн..

Заборгованість з податку на додану
вартість в сумі 4293,42 грн., виникла на
підставі:

- податкового повідомлення-рішення №
від 05.03.2014 р. на суму штрафних
санкцій в розмірі 190,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення №
від 05.03.2014 р. на суму штрафних
санкцій в розмірі 1020,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення №
від 17.04.2014 р. на суму штрафних
санкцій в розмірі 1020,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення №
від 03.06.2014 р. на суму штрафних
санкцій в розмірі 1020,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення №
від 03.06.2014 р. на суму штрафних
санкцій в розмірі 1020,00 грн.;

- нарахування пені в сумі 23,42 грн.

Заборгованість зі збору на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства в сумі 133,46 грн. виникла на
підставі звіту про суми нарахованого
збору на розвиток виноградарства №
від 20.06.2014 р. на суму 133,46 грн.

Дані обставини стверджені
дослідженими у судовому засіданні
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи (а.с.7-33).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 та п. 36.1.
ст. 36 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 57.1. ст. 57 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу положень п. 57.3. ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Оскільки доказів оскарження та
скасування вказаних вище податкових
повідомлень-рішень не надано, грошові
зобов'язання визначені вказаними
рішеннями, набули статусу узгоджених.
Проте, вказані податкові зобов'язання
платником податків не сплачувались.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

29.04.2014 року контролюючим органом
платнику податків виставлялась
податкова вимога форми "Ю" № 1110-25 на
суму податкового боргу в розмірі 2947,13
грн., отримана відповідачем 05.05.2014 року
(а.с.10).

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 Податкового
кодексу України, у разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Станом на дату розгляду справи судом
відповідачем доказів сплати
податкової заборгованості в сумі 4426,88
грн. не надано.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
встановлено право контролюючих
органів звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

За наведених обставин, позовна вимога
щодо стягнення коштів відповідача,
який має податковий борг, з рахунків у
банках обслуговуючих такого платника,
що належить такому платнику на суму
податкового боргу в розмірі 4426,88 грн.
підлягає до задоволення.

Щодо наявності підстав для стягнення з
платника податків заборгованості у
спосіб, визначений позивачем на
підставі п. 95.4 ст. 95 ПК України -
стягнення коштів за рахунок готівки,
суд зазначає наступне.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України
передбачено, що орган державної
податкової служби на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Деякі питання реалізації статті 95
Податкового кодексу України" від 29.12.2010
№1244 відповідно до пунктів 95.4, 95.15, 95.16 і
95.18 статті 95 Податкового кодексу
України затверджено Порядок стягнення
готівки, яка належить платникові
податків, у рахунок погашення його
податкового боргу (далі - Порядок) який
визначає механізм стягнення готівки,
яка належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу.

Згідно пункту 2 Порядку вилучення
готівки у платника податків у рахунок
погашення його податкового боргу
здійснюється працівниками органу
державної податкової служби з
урахуванням вимог пунктів 95.2-95.4 статті
95 ПК України.

Під час вилучення готівки працівники
рахують наявні кошти. У разі коли обсяг
готівки у платника податків перевищує
суму його податкового боргу, вилученню
підлягає готівка на суму боргу.

У рахунок погашення податкового боргу
спрямовується також готівка, виявлена
працівниками у касі платника податків,
у тому числі в скриньці реєстратора
розрахункових операцій, та в інших
місцях зберігання коштів.

Вилучена готівка в національній валюті
вноситься працівником органу
державної податкової служби до банку
для перерахування до відповідного
бюджету в день її стягнення, а в разі
неможливості такого внесення - на
наступний робочий день.

Зазначені положення законодавства,
вимагають доведення податковим
органом факту наявності у платника
податків готівки, що належить саме
відповідачу та за рахунок якої можливо
буде виконати рішення суду, або докази
на підтвердження здійснення платником
податків в своїй діяльності
розрахунків в готівковій формі, що в
свою чергу може свідчити про
можливість виявлення у боржника
готівки з метою її подальшого
стягнення в рахунок погашення
податкового боргу або недостатності
коштів на розрахункових рахунках
відповідача.

Оскільки таких доказів суду не надано,
позов в частині вимог про стягнення з
відповідача заборгованості у спосіб,
визначений п. 95.4 ст. 95 ПК України -
стягнення коштів за рахунок готівки не
підлягає задоволенню.

Таким чином, приймаючи до уваги
викладене, суд дійшов висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ст. 94
КАС України з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути кошти з рахунків у банках
обслуговуючих Приватне підприємство
"Світ Дукатів" () на
користь Державного бюджету України
податкову заборгованість в розмірі
4426,88 грн. (Чотири тисячi чотириста
двадцять шість грн. 88 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Гломб
Ю.О.