Справа № 810/7018/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/7018/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Щавінський В.Р.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
11 вересня 2014 року
Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
Головуючого судді
Суддів:
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
26 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
(далі - ФОП ОСОБА_3) звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - Білоцерківська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року позов задоволено, визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Білоцерківської
На вказану постанову
Білоцерківська ОДПІ подала апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
Відповідно до матеріалів справи,
Білоцерківською ОДПІ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку суб'єкта підприємницької
діяльності - ФОП ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах із
ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2012
р. та ФОП ОСОБА_5 за період з 01.06.2008 р. по
28.12.2012 р., за результатами якої складено
акт перевірки від 20.03.2013 р.
Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем п. 44.3 п. 44.5 ст. 44
Податкового кодексу України, а саме не
забезпечено зберігання первинних
документів протягом установлених
строків їх зберігання за період з 01.01.2010
р. по 31.12.2010 р., п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 201.1 ст. 201,
п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
грн. та завищення від'ємного значення з
ПДВ (р.19 декларації) за червень 2011 р. на
На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення від 30.04.2013 р.:
суму грошового зобов'язання з ПДВ в
р., яким визначено штрафні (фінансові)
санкції (штрафами) з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування ПДВ в розмірі 510,00
визначено суму грошового зобов'язання
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).
Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 статті
1 Закону України "Про податок на додану
вартість" (чинного на час виникнення
спірних правовідносин), податковий
кредит - сума, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.
Підпункти 7.2.1, 7.2.3 пункту 7.2 статті
7 цього Закону передбачають обов'язок
платника податку надати покупцю
податкову накладну з відповідними
реквізитами, яка складається в момент
виникнення податкових зобов'язань
продавця та є звітним податковим
документом і одночасно розрахунковим
Згідно пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7
зазначеного Закону право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрований як
платники податку у порядку,
передбаченому ст. 9 цього Закону.
Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7
цього Закону встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).
Згідно підпункту 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 цього Закону не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.
Аналогічні положення закріплені
у ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу
Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
Як вбачається з матеріалів
справи, за перевіряємий період позивач
мав фінансового-господарські
відносини з ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 на
підставі договорів поставки зернових.
На підтвердження реальності
виконання правочинів з поставки
товарів, позивачем надано такі
первинні документи: договори поставки,
відповідні видаткові та податкові
накладні, акти здачі-приймання робіт
(послуг), рахунки на оплату, квитанції
до прибуткових касових ордерів,
товарно-транспортні накладні, які
відповідають чинному законодавству та
дають можливість встановити зміст і
обсяг поставленого товару (виконаних
робіт), характеристики кількісних
показників, та ціновий вираз.
При цьому, колегія суддів зазначає, що
сама по собі наявність або відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.
В свою чергу, відповідачем не
спростовано доводів позивача та
доказів, наявних у матеріалах справи,
які доводять товарність та реальність
господарських операцій між позивачем
та зазначеними контрагентами.
Як вбачається з акту перевірки
податковим органом не надано належної
оцінки первинним документам, наданих
позивачем при перевірці та не
зазначено жодних зауважень щодо їх
Зазначені у акті перевірки
обставини стосуються лише
господарської діяльності контрагентів
позивача та подання ними податкової
звітності, і жодним чином не доводять
недобросовісності позивача та
відсутності реальності господарських
Отже, відповідач позбавив ФОП ОСОБА_3
права на формування валових витрат та
податкового кредиту через
недотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
Однак, чинним законодавством
України на сторону цивільно-правової
угоди - покупця товару (робіт, послуг),
яка є платником податків, не покладено
обов'язку в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
постачальників (виконавців) при
створенні підприємства та
здійсненні господарської діяльності
або через відсутність висновків
зустрічних перевірок зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на формування
валових витрат та податкового кредиту
та донарахування податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість та податку на прибуток.
Лише встановлення в ході судового
розгляду факту узгодженості дій
платника податків з недобросовісними
постачальниками з метою незаконного
отримання податкових вигод або його
обізнаності з такими діями
постачальників чи сприяння ухиленню
постачальниками товару від виконання
податкових зобов'язань може слугувати
підставою для відмови у праві на валові
витрати та податковий кредит.
Відповідачем не надано судового
рішення, яке б набрало законної сили,
щодо встановлення факту відсутності у
позивача мети на здійснення
господарської діяльності та
відсутності її реального здійснення.
Також не наданого судового рішення в
порядку ст. 234 Цивільного кодексу
України щодо фіктивності правочинів
між позивачем та його контрагентом.

При цьому, жодним законом не
передбачено право податкового органу
самостійно, в позасудовому порядку,
визнавати нікчемними правочини і дані,
вказані платником податків в
податкових деклараціях.

Відповідачем не спростовується
факт наявності спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарських операцій на момент
виконання договорів та зв'язку з
господарською діяльністю позивача.

Крім того, згідно п. 86.9 ст. 86
Податкового кодексу України у разі
якщо грошове зобов'язання
розраховується органом державної
податкової служби за результатами
перевірки, призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів
справи, підставою для винесення
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень стали постанови
старшого слідчого від 21.01.2013 р. №83/14,
№83/12 в рамках розслідування
кримінальної справи, однак податкове
повідомлення-рішення до набрання
законної сили відповідним рішенням
суду по кримінальній справі не повинно
було прийматись.

Таким чином, відповідачем як
суб'єктом владних повноважень не
доведено обґрунтованість прийняття
податкових повідомлень-рішень від
30.04.2013 р. №989//107, №990//108,
№988//106, а тому такі рішення є
протиправним та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову, а тому апеляційну
скаргу Білоцерківської ОДПІ необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року - без змін, оскільки вона ухвалена
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205,
206 КАС України, суд,-

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.