Справа № 813/4403/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2014 року
№ 813/4403/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Сільник
за участю представника позивача Бойко
Н.В., представника відповідача Стасишин
А.Р., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними та
скасування постанов,-
Реєстраційна служба Львівського
міського управління юстиції
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
заступника начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Стасишин А.Р. про
визнання протиправними та скасування
постанов ВП № 43135370 від 29.05.2014 року та
від 11.06.2014 року про накладення штрафів.
В обґрунтування позовної заяви
вказано, що при винесенні постанов
державний виконавець не врахував
поважності тих обставин, які
перешкоджали виконанню рішення суду.
Зокрема, резолютивна частина рішення
суду містила вимоги, які реєстраційна
служба виконати не може, про що було
повідомлено державного виконавця.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві.
Зазначив, що рішенням Апеляційного
суду Львівської області рішення
Шевченківського суду м. Львова в
частині зобов'язання Реєестраційної
служби внести зміни до державного
реєстру прав скасовано. Вказав, що
постанови державного виконавця
винесені з порушенням норм чинного
законодавства, є безпідставними та
незаконними, тому такі підлягають
скасуванню. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов заперечив. Зазначив,
що всупереч вимогам державного
виконавця рішення Шевченківського
районного суду м. Львова боржником не
виконано без поважних причин, а законні
вимоги державного виконавця
проігноровано, тому, відповідно до
вимог статті 89 Закону України «Про
виконавче провадження», постановами
від 29.05.2014 року та від 11.06.2014 року на
боржника накладено штраф.
Представник відповідача подані
заперечення підтримав. Вказав, що
постанови державного виконавця
винесені правомірно та не підлягають
скасуванню. Просив у задоволенні
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі факти,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд встановив наступні
обставини та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи судом встановлено,
що рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 25 лютого 2014 року у
справі № 466/8593/13-ц за позовом прокурора
Шевченківського району м. Львова в
інтересах недієздатних громадян
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції, третьої
особи Шевченківської
райадміністрації, позов задоволено та,
зокрема, зобов'язано Реєстраційну
службу Львівського міського
управління юстиції внести зміни до
державного реєстру прав, за яким
власниками будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та
07 квітня 2014 року на виконання вказаного
рішення в цій частині, видано
виконавчий лист, який прокурором
Шевченківського району м. Львова
пред'явлено до виконання в управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області (далі - УДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області).

Постановою державного виконавця від 05
травня 2014 року ВП №4313537 відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа №466/8593/13-ц, 2/466/574/14
виданого 07 квітня 2014 року
Шевченківським районним судом м.
Львова. Боржнику - Реєстраційній службі
Львівського міського управління
юстиції, надано строк до семи днів для
добровільного виконання судового
рішення. Вказану постанову скеровано
листом від 06 травня 2014 року.

22 травня 2014 року на адресу УДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області позивачем
скеровано лист щодо виконання судового
рішення, у якому повідомлено про
неможливість виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Оскільки у строк, встановлений
державним виконавцем для
добровільного виконання рішення,
рішення суду боржником не виконано,
постановою державного виконавця від 29
травня 2014 року на боржника накладено
штраф у розмірі 1 020,00 грн. Постанова
разом з вимогою державного виконавця
скерована 29 травня 2014 року до
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції.

11 червня 2014 року за повторне
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк на боржника накладено штраф у
розмірі 2 040,00 грн.

Не погодившись з вказаними постановами
про накладення штрафу позивач
звернувся до суду.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України «Про виконавче провадження».

Згідно з статтею 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Статтею 11 цього Закону визначено права
та обов'язки державного виконавця.
Зокрема, державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право накладати стягнення у
вигляді штрафу.

Відповідно до статті 89 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу та призначає новий
строк для виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець
у тому ж порядку накладає на нього
штраф у подвійному розмірі та
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 35 цього
Закону за наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладення провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам.

З матеріалів справи судом встановлено,
що Реєстраційною службою Львівського
міського управління юстиції оскаржено
рішення Шевченківського суду м. Львова
від 25 лютого 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 25 лютого 2014
року в частині зобов'язання
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції внести
зміни до державного реєстру прав, за
яким власниками будинку № 6 «а» на вул.
Очаківській у м. Львові є ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, скасовано та у задоволення
вказаної вимоги відмовлено.

У своєму рішенні апеляційний суд
зазначив, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень здійснюється виключно за
заявочним принципом. В ході
апеляційного перегляду встановлено, що
позивачі та/або їх законні
представники із заявами про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно не
зверталися, рішення з цього приводу
державним реєстратором не приймалося,
не допущено державним реєстратором і
бездіяльності з цього питання. Вказано,
що реєстраційною службою не порушено
прав та свобод чи інтересів позивачів,
заявлені вимоги є передчасними та
безпідставними, а суд їх задовольнив
необґрунтовано. Також вказано, що
належним відповідачем повинен бути
саме державний реєстратор.

Зі змісту статті 89 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
підставою для накладення штрафу є
невиконання боржником рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише
боржником у встановлений державним
виконавцем строк без поважних причин,
тобто державний виконавець має перед
застосуванням штрафних санкцій
з'ясувати, зокрема, наявність або
відсутність поважних причин
невиконання рішення і обов'язку
виконати певні дії лише боржником.

Як встановлено судом з пояснень
відповідача та матеріалів справи
державним виконавцем не вчинено жодних
дій щодо встановлення поважності
причин невиконання рішення суду
позивачем.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
позивачем рішення суду у визначений
строк не виконано з поважних причин, що
не взято державним виконавцем до уваги.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно зі статтями 2 та 11 КАС України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суб'єкти владних повноважень
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно з
статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши оскаржувані постанови про
накладення штрафу суд прийшов до
переконання, що вони прийняті без
дотримання вимог Закону України «Про
виконавче провадження» та
передбачених статтею 2 КАС України
принципів, оскільки наявність поважних
причин невиконання рішення суду не
було враховано державним виконавцем.

З врахуванням вищевикладеного суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог і
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України слід
стягнути з Державного бюджету України
на користь Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції 182,70 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
постанови заступника начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Стасишин А.Р. про
накладення штрафу ВП № 43135370 від 29.05.2014
року та від 11.06.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції 182,70 грн. (сто вісімдесят дві
гривні 70 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не
встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 15
вересня 2014 року.

Суддя
М.В. Лейко-Журомська