Справа № 416/1355/14-а
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чуванова А.М.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
справа №416/1355/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Яковенка М.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області на постанову Лутугинського
районного суду Луганської області від
13 червня 2014 року у справі №416/1355/14-а
(головуючий суду І інстанції Чуванової
А.М.) за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області про визнання неправомірними
дій щодо відмови в перерахунку
щомісячного грошового утримання судді
у відставці про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання та стягнення заборгованості,
-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області на постанову Лутугинського
районного суду Луганської області про
визнання неправомірними дії щодо
відмови у здійсненні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі довідок Апеляційного суду
Луганської області №290/14 та №291/14 від
24.04.2014 року; зобов'язано здійснити
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці з 01 січня
2013 року на підставі довідок
Апеляційного суду в Луганській області
№290/14 та №291/14 від 24.04.2014 року в розмірі
86% заробітної плати судді працюючого на
відповідній посаді, без отримання
розміру грошового утримання.

Постановою Лутугинського районного
суду Луганської області від 13 червня 2014
року позовні вимоги задоволені
частково, внаслідок чого визнано
неправомірною відмову в перерахунку
щомісячного грошового утримання судді
у відставці; зобов'язано з 03 червня 2013
року здійснити перерахунок розміру
довічного грошового утримання судді у
відставці, згідно довідок Апеляційного
суду в Луганській області №290/14 та №291/14
від 24.04.2014 року в розмірі 86% заробітної
плати працюючого судді на відповідній
посаді без обмеження розміру грошового
утримання, та зобов'язано провести
відповідні виплати на підставі
проведеного перерахунку недоплаченого
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 03 червня
2013 року по день припинення права на
такі виплати. В задоволені інших
позовних вимог відмовлено.

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що положень, які передбачали
б проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у зв'язку з підвищенням
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, діюче
законодавство не містить.

Позивачем надано клопотання про
розгляд адміністративної справи без
участі позивача.

Відповідач в апеляційній скарзі
заявляє клопотання про розгляд справи
без представника відповідача.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Позивач є суддею апеляційного суду
Луганської області. У зв'язку з виходом
в 1996 році у відставку, ОСОБА_4
призначено щомісячне довічне грошове
утримання суді у відставці на підставі
Закону України «Про статус суддів» в
розмірі 86% заробітної плати судді
працюючого на відповідній посаді. Стаж
роботи на посаді судді складає 24 роки 11
місяців.

Позивачка перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області та отримує щомісячне довічне
грошове утримання згідно з ст. 43 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів».

В матеріалах справи міститься довідка
Апеляційного суду Луганської області
за №290/14-вих.від 24 квітня 2014 року про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці про те, що
її заробітна плата, яка враховується
при призначенні (перерахунку)
довічного грошового утримання суддям у
відставці склала 21 436,80 грн., в тому
числі: оклад - 13 398,00 грн., надбавка за
вислугу років (60%) - 8 038,80 грн.

Позивач звертався до відповідача з
заявою від 24 квітня 2014 року про
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відпустці у зв'язку з підвищенням
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді.

Відповідно до рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області від 29 квітня 2014 року за №3809/02-21
позивачу відмовлено в перерахунку.

Частиною 3 статті 138 Закону України
від 07.07.2010 № 2453-VІ «Про судоустрій і
статус суддів» було встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання».

До наведеної норми Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року № 3668 були
внесені зміни, згідно до яких щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Статтею 2 Закону України від
08.07.2011р. № 3668-VІ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
визначено, що максимальний розмір
пенсії (крім пенсійних виплат, що
здійснюються з Накопичувального
пенсійного фонду) або щомісячного
довічного грошового утримання (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до законів
України "Про державну службу", "Про
судоустрій і статус суддів", не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Цим же законом частина п'ята
статті 138 Закону № 2453-VІ викладена в
новій редакції, відповідно до якої
максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Однак, рішенням Конституційного суду
України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року у
справі за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо зміну умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці), визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними): частину
третю, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI;
статтю 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року №3668-VI в частині поширення
її дії на Закон України «Про судоустрій
і статус суддів» від 7 липня 2010 року №
2453-VІ, абзац другий пункту 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Положення Закону України „Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року №2453-VI у редакції Закону України
„Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI та
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, визнані
неконституційними, втратили чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

З урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції погоджує
висновок суду першої інстанції щодо
застосування до спірних правовідносин
положень Закону України від 07.07.2010р. №
2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів»
без урахування змін, внесених Законом
№ 3668-VI, які визнані неконституційними,
а тому правомірно задоволено позов.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167,184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області на постанову Лутугинського
районного суду Луганської області від
13 червня 2014 року у справі №416/1355/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Лутугинського
районного суду Луганської області від
13 червня 2014 року у справі №416/1355/14-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів
Т.Г.Гаврищук

С.В.Білак

М.М.Яковенко