Справа № 2а-0370/555/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р.
Справа № 36579/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Кухтея Р. В., Клюби В. В.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу первинної профспілкової
організації відкритого акціонерного
товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2011 року в справі за позовом первинної
профспілкової організації відкритого
акціонерного товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» до
управління Пенсійного фонду України у
м. Луцьку Волинської області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій та нарахування
пені, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2011 року Волинським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву первинної профспілкової
організації відкритого акціонерного
товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» до
управління Пенсійного фонду України у
м. Луцьку Волинської області про
скасування рішення управління
Пенсійного фонду України у м. Луцьку
Волинської області № 160 від 14 лютого 2011
року про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків.

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що у зв'язку з кредиторською
заборгованістю ППО ВАТ «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» має
заборгованість по заробітній платі
перед своїми працівниками, тобто
страхувальник не має достатньо коштів
для здійснення в повному обсязі
виплати заробітної плати, а тому сплату
страхових внесків здійснює в
пропорційних розмірах до виплаченої
заробітної плати.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
позивач повинен перераховувати
страхові внески до Пенсійного фонду
України незалежно від фінансового
стану та виплаченої заробітної плати.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивачем - первинною
профспілковою організацією відкритого
акціонерного товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат»,
подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що страхові внески не
мають пріоритету перед зобов'язанням
щодо виплати заробітної плати.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не знаходить підстав для її
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ППО ВАТ «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» були
самостійно обраховані та вказані в
звітах про суми нарахованої заробітної
плати (грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України за
червень-грудень 2009 року, січень-лютий
2010 року, зокрема в пункті 3 звіту
(нарахування на фонд оплати праці)
нарахування на загальну суму 16131,55 грн.,
в пункті 5 звіту (утримання на фонд
оплати праці) нарахування на загальну
суму 971,78 грн. Однак, зазначені суми
страхових внесків не були своєчасно та
в повному обсязі сплачені позивачем.

Також, ППО ВАТ «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» не
було своєчасно перераховані страхові
внески за період з 20 січня 2009 року по 13
березня 2009 року, у звязку з чим УПФУ в м.
Луцьку було винесено рішення № 444 від 01
квітня 2009 року про застосування
фінансових санкцій в розмірі 240,77 грн.
та пені 62,81 грн., яке не оскаржувалося
позивачем, проте й не було сплачено.

Оскільки вказані суми страхових
внесків за червень 2009 року лютий 2010
року, не були сплачені ППО ВАТ «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат»
своєчасно та в повному обсязі, 14 лютого
2011 року УПФ Укаїни в м. Луцьку було
винесено рішення № 160 про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 1710,33 грн. (10% від суми страхових
внесків на загальнообовязкове
державне пенсійне страхування за
січень лютий 2010 року на загальну суму
17103,33 грн.) та нараховані пені в розмірі
4246,03 грн. (за затримку проплати від 212 до
274 днів).

Згідно вимог пункту 6 частини 2 статті 17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.
Страхові внески не включаються до
складу податків, інших обов'язкових
платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.
Законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати.

Статтею 5 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що збір на
державне обов'язкове пенсійне
страхування сплачується одночасно з
одержанням коштів в установах банків
на оплату праці. У разі недостатності у
платників збору коштів на оплату праці
і сплату збору в повному обсязі видача
коштів на оплату праці і сплата збору
здійснюються у пропорційних розмірах.
Суми збору, донараховані під час
перевірок органами державної
податкової служби та органами
державної контрольно-ревізійної
служби, та фінансових санкцій
перераховуються до Пенсійного фонду
України у повному обсязі.

Згідно вимог пункту 6 частини 2 статті 17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.
Страхові внески не включаються до
складу податків, інших обов'язкових
платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.
Законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати (стаття 18
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Статтею 5 Закону України від «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що збір на
державне обов'язкове пенсійне
страхування сплачується одночасно з
одержанням коштів в установах банків
на оплату праці. У разі недостатності у
платників збору коштів на оплату праці
і сплату збору в повному обсязі видача
коштів на оплату праці і сплата збору
здійснюються у пропорційних розмірах.
Суми збору, донараховані під час
перевірок органами державної
податкової служби та органами
державної контрольно-ревізійної
служби, та фінансових санкцій
перераховуються до Пенсійного фонду
України у повному обсязі.

Статтями 15, 24 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що оплата
праці працівників підприємства
здійснюється в першочерговому порядку.
Всі інші платежі здійснюються
підприємством після виконання
зобов'язань щодо оплати праці.
Своєчасність та обсяги виплати
заробітної плати працівникам не можуть
бути поставлені в залежність від
здійснення інших платежів та їх
черговості.

Згідно вимог частини 6, 12 статті 20
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. При цьому в
разі здійснення протягом базового
звітного періоду виплат (виплати
доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески,
страхувальники одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
авансові платежі у вигляді сум
страхових внесків, що підлягають
нарахуванню на зазначені виплати
(дохід). У разі недостатності у
страхувальника коштів для здійснення в
повному обсязі виплати заробітної
плати (доходу) та одночасної сплати
відповідних авансових платежів
виплата зазначених сум та сплата
страхових внесків здійснюється в
пропорційних розмірах у порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду. У разі несплати авансових
платежів до страхувальників
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом. Перерахування
страхових внесків здійснюється
страхувальниками одночасно з
одержанням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу), у тому
числі в безготівковій чи натуральній
формі або з виручки від реалізації
товарів (послуг). Страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків. У разі наявності в платника
страхових внесків одночасно із
зобов'язаннями із сплати страхових
внесків зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати страхових внесків
виконуються в першу чергу і мають
пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до вимог пп. 5.1.3 5.1.6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління пенсійного фонду України №
21-1 від 19 грудня 2003 року страхові внески
нараховуються незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а
такожнезалежно від того, чи були
зазначені суми фактично виплачені
після їх нарахування до сплати.
Нараховані за відповідний базовий
звітний період страхові внески
сплачуються платниками (крім гірничих
підприємств) шляхом перерахування
безготівкових сум з їх банківських
рахунків не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких
нараховуються страхові внески. У разі
здійснення протягом базового звітного
періоду виплат (виплати доходу), на які
нараховуються страхові внески,
страхувальники одночасно з видачею
зазначених сум зобовязані сплачувати
авансові платежі у. вигляді сум
страхових внесків. У разі
недостатності у страхувальника коштів
для здійснення в повному обсязі
виплати заробітної плати (доходу) та
одночасної сплати відповідних
авансових платежів виплата зазначених
сум та сплата страхових внесків
здійснюється в пропорційних розмірах.
Перерахування страхових внесків
здійснюється страхувальниками
одночасно з одержанням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплати доходу), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі або
з виручки від реалізації товарів
(послуг). При цьому фактичним
одержанням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу)
вважається одержання відповідних сум
готівкою, зарахування на банківський
рахунок одержувача, перерахування за
дорученням одержувача на будь-які цілі,
одержання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
в рахунок зазначених виплат (доходу),
фактичне здійснення із цих виплат
(доходу) відрахувань, передбачених
законодавством або за виконавчими
документами, чи будь-яких інших
відрахувань. Остаточний розрахунок за
базовий звітний період здійснюється
платником страхових внесків не пізніше
ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду незалежно від
виплати заробітної плати (доходу), на
суми яких нараховуються страхові
внески.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
нараховуються на суми, зазначені в
частинах першій та другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від
того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до
сплати. Визначено суми, на які
нараховуються страхові внески, зокрема
витрати роботодавця на виплату
заробітної плати найманим працівникам.
Отже, страхові внески нараховуються на
суму заробітної плати незалежно від
того, чи були вони виплачені
працівникам після їх нарахування.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або несплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

За несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10 %
своєчасно не сплачених сум. Одночасно
на суми своєчасно не сплачених (не
перерахованих) страхових внесків і
фінансових санкцій нараховується пеня
в розмірі 0,1 % зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Зважаючи на вищенаведене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач повинен перераховувати
страхові внески до Пенсійного фонду
України незалежно від фінансового
стану та виплаченої заробітної плати.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу первинної
профспілкової організації відкритого
акціонерного товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат»
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2011 року в справі № 2а-555/11/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей