Справа № 826/6473/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6473/14
Головуючий у 1-й інстанції: Соколова
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Бабенка К.А., Петрика І.Й.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 травня 2014 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Голови Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ про визнання нечинним рішення,
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до Голови
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, в якому, з урахуванням поданих
ним уточнень, просив:

- визнати нечинним рішення відповідача
в частині позбавлення його
Конституційних прав, а також основних
прав та свобод людини і громадянина;

- зобов'язати відповідача прийняти
рішення про поновлення його
Конституційних прав, а також основних
прав та свобод людини і громадянина;

- відшкодувати на його корить моральну
шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 31 408
280,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 травня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі.

На вказану ухвалу суду позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати її як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити його позов в повному
обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а ухвала суду
першої інстанції - скасуванню, як така,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направленню справи для
продовження розгляду, виходячи з
наступного.

Згідно із п.4 ч.1 ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Суд першої інстанції, проаналізувавши
доводи позовної заяви, прийшов до
висновку про неможливість розгляду
заявлених позивачем вимог у порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційного скарги,
не погоджується з позицією суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема,
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Ознакою суб'єкта владних повноважень,
як сторони в адміністративному
процесі, є здійснення цим суб'єктом
владних управлінських функцій у
правовідносинах, щодо яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
то він не має встановлених нормами КАС
України необхідних ознак суб'єкта
владних повноважень, а спір не має
встановлених нормами КАС України ознак
справи адміністративної юрисдикції, і,
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
та було зазначено позивачем в судовому
засідання суду апеляційної інстанції,
при зверненні до Голови Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, як органу влади, позивач просив
визнати нечинним рішення відповідача в
частині порушення його конституційних
прав на доступ до публічної інформації
та в частині вирішення питання щодо
надання права на участь в особистому
прийомі до Голови Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Відповідно до положень ч. 3 ст.1 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-VI,
судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами
загальної юрисдикції. Суди загальної
юрисдикції спеціалізуються на
розгляді цивільних, кримінальних,
господарських, адміністративних справ,
а також справ про адміністративні
правопорушення (частина 1 ст. 18 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів»).

Пунктом 4.2 рішення Конституційного
Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 (справа
за конституційним поданням
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень абзаців третього, четвертого,
п'ятого статті 248-3 Цивільного
процесуального кодексу України та за
конституційними зверненнями громадян
щодо офіційного тлумачення положення
абзацу четвертого статті 248-3
Цивільного процесуального кодексу
України (справа щодо конституційності
статті 248-3 ЦПК України) визначено, що
відповідно до частини першої статті 124
Конституції України правосуддя в
Україні здійснюється виключно судами.
При здійсненні правосуддя судді
незалежні і підкоряються лише закону
(частина перша статті 129 Конституції
України). Виключно законами України
визначаються судоустрій і судочинство.
Порядок здійснення правосудця
регламентується відповідним
процесуальним законодавством України.
Процесуальні акти і дії суддів, які
стосуються вирішення питань
підвідомчості судам спорів, порушення
і відкриття справ, підготовки їх до
розгляду, судовий розгляд справ у
першій інстанції, в касаційному і
наглядовому порядку та прийняття по
них судових рішень належать до сфери
правосуддя і можуть бути оскаржені
лише в судовому порядку відповідно до
процесуального законодавства України.
Позасудовий порядок оскарження актів і
дій суддів, які стосуються здійснення
правосуддя, неможливий.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 6 «Про
деякі питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів» встановлено, що у розумінні
положень ч. 1 ст. 2, п.п. 1, 7, 9 ст. 3 , ст. 17, ч. 3
ст. 50 Кодексу адміністративного
судочинства України суди та судді при
розгляді ними цивільних,
господарських, кримінальних,
адміністративних справ та справ про
адміністративні правопорушення не є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції, і не можуть бути відповідачами
у справах про оскарження їх рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

В даному ж випадку, суд першої
інстанції мав би переконатися в
існуванні обставин, які б давали
підстави для висновку про наявність
приватно-правового спору по даній
справі та неналежності її розгляду в
порядку адміністративного судочинства

На думку колегії суддів суду
апеляційної інстанції, даний спір
безпосередньо пов'язаний із захистом
прав, свобод та інтересів позивача з
боку органів судової влади, оскільки
оскаржене ним рішення відповідача в
частині порушення конституційних прав
на доступ до публічної інформації не
пов'язане з обов'язком по здійсненню
правосуддя в порядку ЦПК України, а
тому законність такого рішення може
перевірятись лише в судовому порядку з
дотриманням визначених законом норм
права.

Крім того, відповідно до частини 6
статті 109 КАС України у разі відмови у
відкритті провадження в
адміністративній справі з підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
цієї статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд такої справи, що не
було роз'яснено судом першої інстанції
при розгляді даної справи та
постановленні оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що допущені
судом першої інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання, та є підставою для скасування
ухвали Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 травня 2014 року та
направлення справи для продовження
розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Керуючись ст. ст. 199, 204, 205, 206, ч.2 ст. 211, ст.
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 травня 2014 року
скасувати і направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає як така,
що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М.
Собків К.А. Бабенко
І.Й. Петрик

Повний текст ухвали виготовлено - 02.09.14
р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.