Справа № 826/8295/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2014 року
№ 826/8295/14

Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України, в порядку письмового
провадження адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Фернет»до
відповідача-1 Управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС в м.
Києві відповідача-2Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києвіпрозобов'язання вчинити певні дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фернет» звернувся в
Окружний адміністративний суд міста
Києва з позовом до відповідача
Управління державної автомобільної
інспекції ГУ МВС в м. Києві про
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13.06.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/8295/14 та призначено справу до
судового розгляду на 22.07.2014 р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.07.2014 р. було залучено
до участі у справі № 826/8295/14 в якості
відповідача-2 Відділ державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
та оголошено перерву в судовому
розгляді справи № 826/8295/14 до 12.08.2014 р.

В судовому засіданні 12.08.2014 р.
представник позивача заявлені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримав повністю та просив суд:

- зобов'язати Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві зняти арешт з
транспортних засобів ТОВ «Фернет» (), накладений на підставі
постанови Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві вих. № 35/9 від 23.02.2009 р., шляхом
виключення відповідних записів з баз
даних АІС «АРЕШТ» та «Угон-СНД.Україна»
або будь-яких інших баз даних УДАІ м.
Києва.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач у позовній заяві
посилається на лист головного
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Максиміва
В.В. від 23.05.2014 р., згідно якого, при
перевірці Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень станом на 23.05.2014
р., відкритих виконавчих проваджень по
стягненню з ТОВ «Фернет» у відділі на
виконанні не перебуває, а копію
постанови про закриття провадження та
зняття арешту з майна боржника видати
немає можливості, так як провадження
закрите давно та було знищено, згідно п.
9.9 наказу Міністерства юстиції України
«Про затвердження порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби» № 2274/5 від 25.12.2008 р. у
зв'язку з завершенням терміну
зберігання у три роки.

Відповідачем-1, у свою чергу, до
матеріалів справи були надані письмові
заперечення на позовну заяву, та в
судовому засіданні 12.08.2014 р.
представник відповідача-1 проти
задоволення позовних вимог позивача
також заперечив повністю, наголосивши
на тому, що оскільки на адресу
Управління державної автомобільної
інспекції ГУ МВС в м. Києві постанови
про закінчення виконавчого
провадження та зняття арешту з майна не
надходили, то відповідно дії
Управління державної автомобільної
інспекції ГУ МВС в м. Києві відповідали
п. 41 «Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», а отже, порушення
прав позивача, за фактичної наявності
постанов про закінчення виконавчих
проваджень та зняття арешту з майна ТОВ
«Фернет», було здійснене саме
виконавчою службою Святошинського РУЮ
у м. Києві, що виразилося у не
надісланні постанов про закінчення
виконавчих проваджень та зняття арешту
з майна ТОВ «Фернет» до УДАІ ГУ МВС
України в місті Києві.

Натомість відповідач-2 в судове
засідання 12.08.2014 р. не прибув та не
скерував свого представника, хоча
останній належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, докази чого
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Зважаючи на викладене, а саме не
прибуття всіх осіб, що беруть участь у
справі, в судове засідання 12.08.2014 р., в
даному випадку: відповідача-2 Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві, що був повідомлений
належним чином про слухання справи,
суд, на підставі вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України, ухвалив продовжити розгляд
даної адміністративної справи № 826/8295/14
в порядку письмового провадження, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, проти чого також не
заперечили представники позивача та
відповідача-1.

Про перехід до розгляду зазначеної
справи в порядку письмового
провадження, відповідача-2 було
повідомлено належним чином, докази
чого також наявні в матеріалах справи.

Станом на 16.09.2014 р. інших документів від
сторін по справі № 826/8295/14 до канцелярії
суду не надходило.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем-1 документи та матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, заслухавши пояснення
представників позивача та
відповідача-1, та об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 21 січня 2014 р. позивач ТОВ
«Фернет» звернувся до відповідача-1
УДАІ ГУ МВС України в м. Києві за
інформацією про наявність арештів на
автомобілях, що належать позивачеві.

24 лютого 2014 року до позивача надійшла
відповідь, у якій зазначено, що згідно
даних інформаційно-пошукової системи
УДАІ м. Києва, станом на 17.02.2014 року, на
транспортні засоби ТОВ «Фернет»,
згідно постанов ВДВС Святошинського
РУЮ у м. Києві від 23.02.2009 № 35/9 та від
29.10.2009 року № 508/15 було накладено арешти.

З метою з'ясування інформації щодо
підстав накладення арештів на
автомобілі, та отримання копій
відповідних постанов про зняття
арешту, позивач 07.05.2014 року звернувся до
відповідача-2 Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві з відповідною заявою.

На зазначену заяву позивач отримав
лист-відповідь головного державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві Максиміва В.В. від 23.05.2014 р., згідно
якого, при перевірці Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень станом на 23.05.2014 р.,
відкритих виконавчих проваджень по
стягненню з ТОВ «Фернет» у відділі на
виконанні не перебуває.

Зважаючи на таке, та вважаючи порушеним
відповідачем-1 Управлінням державної
автомобільної інспекції ГУ МВС в м.
Києві права ТОВ «Фернет» на
розпорядження належними йому
транспортними засобами, позивач
звернувся за захистом своїх порушених,
на його думку, прав в судовому порядку
до Окружного адміністративного суду м.
Києва, відповідно до чого просив суд:
зобов'язати Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві зняти арешт з
транспортних засобів ТОВ «Фернет» (), накладений на підставі
постанови Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві вих. № 35/9 від 23.02.2009 р., шляхом
виключення відповідних записів з баз
даних АІС «АРЕШТ» та «Угон-СНД.Україна»
або будь-яких інших баз даних УДАІ м.
Києва.

Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача-1, а також
вивчивши норми відповідного
законодавства з приводу даного спору,
суд дійшов до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог позивача, зважаючи
зокрема на наступне.

Як вбачається з прохальної частини
позовної заяви, в даному випаду
позивачем було заявлено позовні вимоги
виключно до Управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС в м.
Києві, та до моменту розгляду судом
вказаної адміністративної справи по
суті - 16.09.2014 р., зазначені позовні
вимоги позивачем не уточнювалися.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, Управління ДАІ ГУ МВС України в
місті Києві, відповідно до п. 2
«Положення про державну автомобільну
інспекцію Міністерства внутрішніх
справ», затвердженого Постановою КМУ №
341 від 14.04.1997 року, керується
Конституцією України, законами
України, постановами Верховної Ради
України, указами і розпорядженнями
Президента України, декретами,
постановами і розпорядженнями
Кабінету Міністрів України, цим
Положенням, нормативними актами МВС.

Як підтверджується наявними у справі
доказами, та жодним чином не було
спростовано позивачем, Управлінням
державної автомобільної інспекції ГУ
МВС в м. Києві було отримано постанови
ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від
23.02.2009 р. № 35/9 та від 29.10.2009 р. № 508/15 щодо
накладання арешту на автомобілі, які
належать позивачу ТОВ «Фернет».

Відповідно до п. 1.6 Інструкції про
проведення виконавчих дій, вимоги
державного виконавця щодо
виконання зазначених у пункті 1.1 цієї
Інструкції рішень є обов'язковими для
всіх органів, організацій, посадових
осіб, громадян і юридичних осіб на
території України.

Реєстраційні операції з транспортними
засобами в Україні, здійснюються
підрозділами Державтоінспекції у
відповідності до «Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 року № 1388 (далі -Порядок).

Цим Порядком встановлюється єдина на
території України процедура державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі - транспортні
засоби), оформлення та видачі
реєстраційних документів і номерних
знаків.

Згідно пункту 41 зазначеного Порядку,
забороняється зняття з обліку
транспортних засобів, стосовно яких є
ухвала суду про накладення арешту або
заборону зняття з обліку чи постанова
державного виконавця про накладення
арешту.

В даному випадку, що також
підтверджується наявними матеріалами
справи та не було жодними доказами
спростовано позивачем, оскільки на
адресу Управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС в м.
Києві постанови про закінчення
виконавчого провадження та зняття
арешту з майна позивача ТОВ «Фернет»
від Відділу державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві не
надходили, то відповідно дії
Управління державної автомобільної
інспекції ГУ МВС в м. Києві відповідали
п. 41 «Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», що, у свою чергу, не
передбачали правових підстав для
зняття арешту з належних позивачеві
транспортних засобів.

Тобто, фактичні дії зі зняття арешту з
транспортних засобів ТОВ «Фернет», що
був накладений на підставі постанов
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у місті Києві, шляхом
виключення відповідних записів з баз
даних АІС «АРЕШТ» та
«Угон-СНД.Україна», могли бути
правомірно здійснені Управлінням
державної автомобільної інспекції ГУ
МВС в м. Києві виключно за наслідками
отримання від Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві постанов про закриття виконавчих
проваджень відносно позивача ТОВ
«Фернет», чого, в даному випадку, не
відбулося, проте як жодні дії стосовно
цього (не надіслання ВДВС
Святошинського РУЮ у місті Києві на
адресу УДАІ ГУ МВС в м. Києві постанов
про закриття виконавчих проваджень
відносно позивача ТОВ «Фернет»)
позивачем в судовому порядку не
оскаржувалися.

Отже, згідно наведених норм чинного
законодавства, дотримання «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 року за № 1388, є обов'язковим
як для органів Державної автомобільної
інспекції України, так і для органів
виконавчої служби.

З огляду на викладене можливо
допустити, що порушення прав позивача,
про яке останній зазначає у своїй
позовній заяві (щодо неможливості
розпоряджатися своїми транспортними
засобами, зважаючи на знаходження
останніх в арешті), відбулося внаслідок
саме протиправної бездіяльності
відповідача-2 Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві, що виразилося у ненадісланні
останнім на адресу відповідача-1
постанов про закінчення виконавчих
проваджень та зняття арешту з майна ТОВ
«Фернет» (у разі фактичної наявності
таких постанов), хоча на відміну від
викладеного позивачем у позовній заяві
витягу з листа головного державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві Максиміва В.В. від 23.05.2014 р.,
останній жодним чином не говорить про
неможливість надання копії постанов
про закриття провадження та зняття
арешту з майна боржника, оскільки
провадження закрите давно та було
знищено (як про це зазначає позивач у
позовній заяві), а виключно зазначає
про те, що при перевірці Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень станом на 23.05.2014 р.,
відкритих виконавчих проваджень по
стягненню з ТОВ «Фернет» у відділі на
виконанні не перебуває.

Та крім того, як було зазначено вище,
жодних дій стосовно вказаного (не
надіслання ВДВС Святошинського РУЮ у
місті Києві на адресу УДАІ ГУ МВС в м.
Києві постанов про закриття виконавчих
проваджень відносно позивача ТОВ
«Фернет»), позивачем в судовому порядку
не оскаржувалося, а тому, відповідач-1
(виключно до якого заявлені позовні
вимоги в даній адміністративній
справі), діяв у відповідності до
Конституції України, законів України
та підзаконних актів, що регулюють його
діяльність.

Зважаючи на вищевикладене в
сукупності, наведені норми
законодавства, та з урахуванням того,
що з боку відповідача-1 Управління
державної автомобільної інспекції ГУ
МВС в м. Києві (виключно до якого
заявлені позовні вимоги), будь-яких
порушень стосовно прав та інтересів
позивача вчинено не було, то відповідно
вказані позовні вимоги позивача є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

А відтак, на переконання суду, в даному
випадку позивачем був вибраний
невірний метод захисту порушених, на
його думку, прав, шляхом зобов'язання
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві зняти арешт з транспортних
засобів ТОВ «Фернет», накладений на
підставі постанов Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві, проте як зазначені дії щодо
зняття арешту з транспортних засобів
ТОВ «Фернет» шляхом виключення
відповідних записів з баз даних АІС
«АРЕШТ» та «Угон-СНД.Україна» можуть
бути здійснені Управлінням державної
автомобільної інспекції ГУ МВС в м.
Києві виключно після надіслання ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві на адресу
УДАІ ГУ МВС в м. Києві відповідних
постанов про закінчення або закриття
виконавчого провадження відносно
позивача ТОВ «Фернет», а жодних
позовних вимог до відповідача-2 Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві позивачем у даному
випадку не заявлялося.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, відповідач-1, як
суб'єкт владних повноважень, довів суду
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог позивача, оскільки
фактично на адресу Управління
державної автомобільної інспекції ГУ
МВС в м. Києві постанови про закінчення
виконавчого провадження та зняття
арешту з майна відносно позивача ТОВ
«Фернет» не надходили, а відповідно,
дії Управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС в м.
Києві відповідали п. 41 «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів».

Натомість позивач не надав суду
допустимих доказів на обґрунтування
заявлених ним позовних вимог до
відповідача-1, а до відповідача-2 жодних
позовних вимог позивачем так і не
заявлялося.

Зважаючи на викладене, враховуючи
наявні у справі докази та норми
наведеного законодавства, суд дійшов
до висновку про відмову позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В адміністративному позові
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
Я.І.
Добрянська

Дата складання та підписання постанови
в повному обсязі - 16.09.2014 р.