Справа № 2а-3710/12/2170
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3710/12/2170

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2012 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Херсонській
області про визнання незаконним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

07.09.2012р. ФОП ОСОБА_2 звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду із позовом до
РУ Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПС України у Херсонській області, у
якому просив визнати незаконним та
скасувати рішення від 09.08.2012 року
№-21 про застосування фінансових
санкцій в сумі 6 800 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване рішення про
застосування фінансових санкцій по
формі суперечить вимогам діючого
законодавства та було прийнято на
підставі висновків фактичної
перевірки, які не відповідають
дійсності, зокрема, факт продажу
неповнолітній особі пачки сигарет «LM»
не підтверджено розрахунковим
документом.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року адміністративний позов ФОП
ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконним
та скасовано рішення про застосування
фінансових санкцій від 09.08.2012 року
№-21 в розмірі 6800 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представник РУ Департаменту контролю
за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПС у Херсонській області 27.12.2012 р.
подав апеляційну скаргу, в якій
зазначив, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
матеріального і процесуального права
та просив скасувати постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 20.11.2012р. та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні адміністративного позову
ФОП ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ
представника позивача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи і доводи цієї
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
усіх належних підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

27.07.2012р. посадовими особами
регіонального управління, на підставі
направлення на перевірку від 25.07.2012р.
№77 та відповідно до наказу від 25.07.2012р.,
було проведено перевірку магазину,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ФОП ОСОБА_2

За результатами вказаної перевірки
складено акт від 27.07.2012р. №64/21/01/НОМЕР_1,
яким зафіксовано факт продажу
тютюнових виробів (т.б. пачки сигарет
«ЛМ» за ціною 9,25 грн.) особі, яка не
досягла 18 років - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується відповідним
фіскальним чеком від 27.07.2012р. №4314.

Також, в цьому акті перевірки
зазначено, що для ознайомлення з
матеріалами перевірки, надання
пояснень та документів щодо фактів,
викладених в акті, керівнику було
запропоновано прибути до РУ
Департаменту САТ ДПС України у
Херсонській області за адресою: м.
Херсон, вул.Суворова,29 - 31.07.2012р. о 9 год.,
а у разі неявки керівника або особи, що
його заміщає, питання про розгляд
матеріалів перевірки, застосування
фінансових санкцій, передання
матеріалів перевірки для складання
протоколу про адміністративне
правопорушення будуть розглянуті без
їх участі згідно з чинним
законодавством.

З матеріалів справи встановлено, що ФОП
ОСОБА_2 до РУ САТ ДПС у визначений в
акті перевірки час не з'явився та
ніяких заперечень або пояснень не
надав.

В подальшому, на підставі вказаних
матеріалів фактичної перевірки, 09.08.2012
року уповноваженою особою
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС у Херсонській
області прийнято рішення про
застосування до ФОП ОСОБА_2 фінансових
санкцій за порушення ст.15-3 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від
19.12.1995р. №481/95-BP у вигляді штрафу в
розмірі 6800 грн.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням відповідача, позивач оскаржив
його до суду.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції, встановивши наявність
порушення позивачем вимог Закону
3481/95-ВР, виходив з протиправності
спірного рішення відповідача, яке по
формі не відповідає приписам ПК
України.

Однак, колегія суддів апеляційного
суду, уважно дослідивши матеріали
справи та наявні в них докази, не може
повністю погодитися з такими
висновками суду 1-ї інстанції і вважає
їх необґрунтованими та не заснованими
на законі, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб
визначений Конституцією та законами
України.

А згідно із ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку та розмірах,
встановлених законом.

Так, положеннями пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК
України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України
також визначено, що фактичною
вважається перевірка, що здійснюється
за місцем фактичного провадження
платником податків діяльності,
розташування господарських або інших
об'єктів права власності такого
платника. Така перевірка здійснюється
органом державної податкової служби
щодо дотримання норм законодавства з
питань регулювання обігу готівки,
порядку здійснення платниками
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому
числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Крім того, слід зазначити, що згідно із
приписами п.80.1 ст.80 ПК України, фактична
перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи).

У відповідності до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК
України, фактична перевірка також може
проводитися і на підставі рішення
керівника органу податкової служби,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин: отримання в установленому
законодавством порядку інформації про
порушення вимог законодавства в
частині виробництва, обліку,
зберігання та транспортування спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів та цільового використання
спирту платниками податків, а також
здійснення функцій, визначених
законодавством у сфері виробництва і
обігу спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що в даному випадку,
фактична перевірка підприємства
позивача була проведена з дотриманням
усіх вимог податкового законодавства.
До того ж, при цьому, також слід
зазначити й про те, що позовних вимог
щодо визнання неправомірними дій ДПІ
щодо проведення цієї перевірки позивач
в своєму позові не заявляв.

Основні ж засади державної політики
щодо регулювання виробництва,
експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначені Законом
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від
19.12.1995р. №481/95-BP.

Так, відповідно до приписів ст.15-3
Закону №481/95-ВР, забороняється продаж
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів особам, які не досягли 18 років.

Тобто, даною нормою Закону
встановлюються певні обмеження на
реалізацію алкогольних напоїв і
тютюнових виробів. Продавець пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво,
алкогольні напої, слабоалкогольні
напої, вина столові або тютюнові
вироби, паспорт або інші документи, які
підтверджують вік такого покупця, якщо
у продавця виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку.

А частиною 2 статті 17 цього ж Закону
передбачено, що до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі порушення вимог статті 15-3 цього
Закону, в даному випадку, у розмірі 6800
грн.

Як встановлено судами обох інстанцій,
факт порушення позивачем вимог ст.15-3
Закону України №481/95-ВР повністю
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами, а саме, актом
перевірки; копією фіскального чеку від
27.07.2012р.; копією паспорту
неповнолітньої особи; письмовим
поясненням неповнолітнього ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1), з яких вбачається,
27.07.2012р. в магазині, розташованому на
базарі в пгт.Лазурне останній придбав
пачку сигарет по ціні 9,25 грн. та отримав
відповідний чек від продавця, який його
віку не спитав; а також і письмовими
поясненнями продавця магазину - ОСОБА_4,
який, в свою чергу, теж підтвердив факт
реалізації ним тютюнових виробів цій
неповнолітній особі, а також видачу
йому фіскального чеку.

Таким чином, за вказаних обставин,
судова колегія, як і суд 1-ї інстанції,
приходить до висновку про те, що
оскільки ФОП ОСОБА_2 було допущено
правопорушення, передбачене ст.15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», тому до нього, відповідно до
ст.17 Закону України №481/95-BP, повинна
бути застосована фінансова санкція у
розмірі 6800 грн., що, в свою чергу, і було
правильно зроблено відповідачем.

Що ж стосується висновків суду 1-ї
інстанції про порушення відповідачем
вимог ПК України щодо форми прийнятого
ним рішення про застосування до
позивача фінансових санкцій, то судова
колегія з цього приводу вважає за
необхідне зазначити наступне.

Так, рішення про застосування
фінансових санкцій за порушення норм
Закону України №481/95-ВР складається за
формою згідно із додатком до «Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених ст.17 Закону України
№481/95-ВР, затвердженого Постановою КМУ
№790.

Оскільки, ці фінансові санкції, згідно
зі ст.239 ГК України, фактично є
адміністративно-господарським
штрафом, яким відповідно до ч.1 ст.241
цього Кодексу є грошова сума, що
сплачується суб'єктом господарювання
до відповідного бюджету у разі
порушення ним встановлених правил
здійснення господарської діяльності і
не може вважатися податковим боргом у
розумінні ст.14 ПК України, оскільки,
відповідно до ст.1, Податковий кодекс
регулює відносини, що никають у сфері
справляння податків та зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Крім того, ст.6 ПК України визначені
поняття податку та збору, де «податком»
- є обов'язковий безумовний платіж, що
справляється з платників податків
відповідно до цього Кодексу, а норми
Закону, які в даному випадку були
порушені позивачем - це Закон України
№481/95-ВР, який безпосередньо встановлює
застосування фінансових санкцій за
виявлене порушення саме цього Закону, а
не застосування фінансових санкцій за
несплату чи несвоєчасну сплату
обов'язкового, безумовного платежу в
розумінні Податкового кодексу України.

Також, Податковий кодекс встановлює і
поняття «збору» (платою, внеском), яким
є обов'язковий платіж, що справляється
з платників зборів, з умовою отримання
ними спеціальної вигоди, у тому числі
внаслідок вчинення на користь таких
осіб державними органами, органами
місцевого самоврядування, іншими
уповноваженими органами та особами
юридично значимих дій.

Фінансові ж санкції за порушення
Закону України №481/95-ВР не є
обов'язковим платежем з умовою
отримання ними спеціальної вигоди, а є
обов'язковим лише тільки коли виявлено
порушення цього Закону та не дає
платнику податків спеціальної вигоди.

Таким чином, спірні фінансові санкції
винесені відповідачем за порушення
Закону України №481/95-ВР не є ні
податком, ні збором. Тому, при винесенні
рішення про застосування фінансових
санкцій Регіональне управління
Департаменту САТ керувалося виключно
Законом України №481/95-ВР.

Отже, за вказаних обставин, судова
колегія, виходячи із системного
аналізу вищевказаних норм діючого у
цій сфері законодавства, приходить до
висновку про те, що норми Податкового
кодексу України не поширюють свою дію
на відносини, які виникають у сфері
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом, алкогольними напоями та
тютюновими виробами.

Таким чином, судова колегія вважає, що
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій за порушення ст.15-3
Закону №481/95 та прийняття відповідачем
спірного податкового
повідомлення-рішення від 09.08.2012р.
№-21 було здійснено правомірно, у
межах наданих повноважень та з
дотриманням норм діючого у цій сфері
законодавства.

До того ж, ще слід зазначити, що згідно
із приписами ст.ст.11,71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, у
відповідності до ст.86 цього ж Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову, що, в свою чергу, в даному
випадку і було належним чином зроблено
відповідачем при розгляді справи в
суді 2-ї інстанції.

За вказаних обставин, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції було
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
частково неправильного вирішення
справи, до того ж, деякі висновки суду
не відповідають обставинам справи та
ґрунтуються на невірному тлумаченні
норм діючого законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Отже, з урахуванням вищевказаного,
судова колегія, діючи в межах заявлених
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, вважає за необхідне скасувати
постанову суду 1-ї інстанції та
ухвалити нову постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,254 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України у Херсонській області -
задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року - скасувати та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні
адміністративного позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко