Справа № 1801/1667/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/3435/13

К/800/4297/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Олендера І.Я.,

Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої
служби Білопільського районного
управління юстиції, Управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області про скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційними скаргами Відділу
Державної виконавчої служби
Білопільського районного управління
юстиції та Управління Пенсійного
фонду України в Білопільському районі
Сумської області на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Білопільського
районного управління юстиції,
Управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області про визнання незаконною та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження серії № 30318561
від 23 березня 2012 року з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-2639.

Постановою Білопільського районного
суду Сумської області від 04
травня 2012 року позивачу відмовлено у
задоволенні позовних вимог за
необґрунтованістю.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26
листопада 2012 року було скасовано
постанову суду першої інстанції та
ухвалено нову постанову, якою позов
задоволено частково. Скасовано
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби
Білопільського районного управління
юстиції ВП № 30318561 від 23 березня 2012
року.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі, Відділ
Державної виконавчої служби
Білопільського районного управління
юстиції та Управління Пенсійного
фонду України в Білопільському районі
Сумської області звернулися з
касаційними скаргами, в яких просять
постанову суду апеляційної інстанції
скасувати та залишити в силі постанову
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційних скарг, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою
Білопольського районного суду
Сумської області від 21 жовтня 2010 року
по справі № 2а-2639/10/1801 позов
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Білопольському районі
Сумської області про перерахунок
пенсій задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області здійснити перерахунок
основної і додаткової пенсії
ОСОБА_3 згідно ст.ст.49, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру, встановленого
частиною 1 статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 01 вересня 2009
року і провести відповідні виплати.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27 квітня 2011
року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білопольському районі Сумської
області задоволено частково.
Постанову Білопольського районного
суду Сумської області від 21 жовтня 2010
року по справі № 2а-2639/10/1801 скасовано в
частині задоволення позову за період
з 01 вересня 2009 року по 27 вересня 2009
року та залишено позов в цій частині
без розгляду. В іншій частині постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

На підставі рішення, було виписано
виконавчий лист, який направлений для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби
Білопільського районного управління
юстиції із заявою про відкриття
виконавчого провадження.

12 грудня 2011 року державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби управління юстиції у
Білопільському районному управлінні
юстиції відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа за № 2а-2639.

26 грудня 2011 року ВДВС Білопільського
РУЮ за вих. № 20809/01-04-46 від 22 грудня 2011
року Управлінням Пенсійного фонду
України в Білопільському районі було
повідомлено, що воно здійснило
перерахунок основної і додаткової
пенсії ОСОБА_3 і провело відповідні
виплати за період з 28 вересня 2010 року по
31 травня 2011року.

З 01 червня 2011року по 31 жовтня 2011 року
виплата пенсії проводилась щомісячно з
урахуванням вищезазначеного рішення
суду. Починаючи з листопада 2011 року
доплата за рішенням суду не була
виплачена у зв'язку з відсутністю
фінансування з незалежних від
управління Пенсійного фонду України
обставин.

23 березня 2012 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
управління юстиції у Білопільського
районного управління юстиції винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції,
дійшов висновку, що оскаржувана
постанова прийнята відповідачем без
дотримання вимог чинного
законодавства України, а тому підлягає
скасуванню.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції відповідає обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом України від 21
квітня 1999 року, № 606-XIV «Про
виконавче провадження».

Згідно статті 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
49 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

З системного аналізу наведених
правових норм вбачається, що
застосування державним виконавцем
положень пункту 11 частини 1 статті 49 та
частини 3 статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження», як підставу
закінчення виконавчого провадження та
повернення виконавчого документа,
можлива лише при виконанні рішень
майнового характеру, зокрема про
стягнення грошових коштів або про
звернення стягнення на майно.

А як вбачається із змісту оскаржуваної
постанови державним виконавцем
закінчено виконавче провадження не у
зв'язку з тим, що постанову суду без
участі боржника виконати не можливо, а
у зв'язку з відсутністю коштів на
рахунках боржника - Управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області для даного виду виплат та не
передбачення їх в кошторисних видатках
та в Державному бюджеті України.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, що оскаржувана
постанова відповідача є незаконною, у
зв'язку з чим підлягає скасуванню, а
позовні вимоги задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що постанова суду першої інстанції
скасована судом апеляційної інстанції,
а в справі ухвалено нове законне
рішення, колегія суддів вважає, що
касаційні скарги слід залишити без
задоволення, а постанову суду
апеляційної інстанції залишити без
змін, оскільки вона прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно, а
доводи касаційних скарг висновків суду
не спростовують..

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційні скарги Відділу Державної
виконавчої служби Білопільського
районного управління юстиції та
Управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області залишити без задоволення, а
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: