Справа № 442/1307/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
Справа
№ 876/5139/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 6 березня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
старшого державного виконавця
Державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Гівчак Оксани
Ярославівни, відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції про
визнання нечинною та скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження та
зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року позивач - ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
старшого державного виконавця
Державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Гівчак Оксани
Ярославівни, відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції, в
якому просить визнати нечинною та
скасувати постанову про відмову у
відкриті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа), винесену 18.01.2013
року старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Гівчак О.Я. та
зобов'язати останню відкрити виконавче
провадження за виконавчим листом
№1306/7940/2012 року, виданого 06.12.2012 року
Дрогобицьким міськрайонним судом
Львівської області та виконати рішення
суду по суті у встановлений законом
термін.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 6 березня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що державним
виконавцем постанову про відмову у
відкриті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) прийнято з
дотриманням вимог Закону України «Про
виконавче провадження».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною з порушенням
норм матеріального та процессуального
права, ОСОБА_1 оскаржила її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 6 березня 2013 року та
прийняти нову постанову, якою повністю
задовольнити позовні вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
оскільки судом зобов'язано Дрогобицьку
міську раду, яка є юридичною особою та
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
винести клопотання ОСОБА_1 про надання
дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3,
орієнтовний розмір земельних ділянок
необхідний для використання становить
відповідно 16 кв.м, та 8 кв.м, на розгляд
сесій Дрогобицької міської ради,
(Дрогобицька міська рада проводить
свої сесії у м. Дрогобич Львівської
області), тому виконавче провадження
підвідомче відділу виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції.

Апелянт вважає, що діях державного
виконавця вбачаються порушення ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», де зазначено, що:
«державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії». Таким
чином, постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) винесена
державним виконавцем ВДВС
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Гівчак О. Я. з
порушенням вимог чинного
законодавства, відповідно є незаконною
та такою, що підлягає скасуванню.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстації прийшов до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції відповідають нормам
матеріального та процесуального права
та фактичним обставинам справи.

Встановлено, підтверджено матеріалами
справи, що постановою старшого
державного виконавця Державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції ВП
№36033456 від 18.01.2013 року відмовлено в
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №1306/7940/2012, виданого
06.12.2012 року Дрогобицьким міськрайонним
судом Львівської області, про
зобов'язання Дрогобицької міської ради
винести клопотання ОСОБА_1 про надання
дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3,
орієнтований розмір земельних ділянок
необхідний для використання становить
відповідно 16 кв.м та 8 кв.м, на розгляд
сесії Дрогобицької міської ради, також
про стягнення з Дрогобицької міської
ради в користь ОСОБА_1 - 107,30 грн. судових
витрат, понесених нею при поданні
заяви.

Закон України «Про виконавче
провадження» є спеціальним Законом,
який визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, а також порядок
оскарження рішень, дій та
бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

Частиною 1 статті 11 Закону «Про
виконавче провадження» встановлений
обов'язок державного виконавця вживати
передбачені цим Законом заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ст. 17 Закону «Про виконавче
провадження» примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Згідно з п.п. 3.6.1. Інструкції Про
проведення виконавчих дій державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
якщо документ відповідає вимогам
статті 19 Закону та пред'явлений до
виконання до органу державної
виконавчої служби за належним місцем
виконання рішення.

Як слідує із матеріалів справи,
боржником за виконавчим документом
№1306/7940/2012 року, виданим 06.12.2012 року
Дрогобицьким міськрайонним судом
Львівської області, є Дрогобицька
міська рада.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження» на
відділ примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, зокрема за якими
боржниками є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи райони; державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи.

Таким чином, виходячи зі змісту
положень ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження» суд
апеляційної інстанції дійшов до
висновку, що на відділ примусового
виконання рішень управлінь державної
виконавчої служби головного
управління юстиції в області
покладається виконання рішень, за яким
боржником є міська рада.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та
обставин справи, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що дії
старшого державного виконавця щодо
відмови у відкриті виконавчого
провадження (відмови у прийнятті до
провадження виконавчого документа) є
правомірними, а постанова старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Гівчак О.Я. про
відмову у відкриті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа)
відповідає вимогам Закону України «Про
виконавче провадження», а відтак є
законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198,
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 6 березня 2013 року у справі
№442/1307/13-а за позовом ОСОБА_1 до старшого
державного виконавця Державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Гівчак Оксани Ярославівни, відділу
державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції про визнання
нечинною та скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язання до
вчинення дій - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник