Справа № 168/402/14 2-а/168/11/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
Справа № 876/7011/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Карпука О.П.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Старовижівського районного суду
Волинської області від 25 червня 2014 року
по справі № 168/402/14, 2-а/168/11/14 за позовом
ОСОБА_1 до Поліської сільської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, яким після
збільшення позовних вимог просив
визнати протиправним та скасувати
рішення сесії Поліської сільської ради
№29/3 від 03.04.2014 року «Про дострокове
припинення повноважень сільського
голови ОСОБА_1» та поновити його на
посаді голови Поліської сільської
ради; стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі за
час вимушеного прогулу.

Постановою Старовижівського районного
суду Волинської області від 25 червня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

ОСОБА_1 постанову суду першої інстанції
оскаржив, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду скасувати та
прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що факт лобіювання особистих
інтересів депутатів знайшов своє
обґрунтування і оцінку в постанові
Старовижівського районного суду від
01.08.2013 року, якою було скасовано та
визнано протиправним рішення сесії
Поліської сільської ради №22/6 від 16.02.2013
року «Про припинення повноважень
сільського голови ОСОБА_1». При цьому,
суд першої інстанції не надав увагу, що
іншим рішенням суду дана оцінка
фактично аналогічним діям депутатів
сільської ради, однак суд в черговий
раз починає встановлювати вже вияснені
обставини, всупереч вимогам ч. 1 ст. 72
КАС України.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача надали пояснення
та підтримали доводи апеляційної
скарги, а представник відповідача
заперечив проти них.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції, та
приймає нову постанову, якщо визнає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був
обраний і працював на посаді
Поліського сільського голови
Старовижівського району Волинської
області з 12.11.2010 року, що
підтверджується копією рішення №1/1 від
12.11.2010 року "Про визнання повноважень
сільського голови".

Рішенням позачергової ХХІХ сесії
Поліської сільської ради від 03.04.2014
року за №29/3 достроково припинено
повноваження сільського голови ОСОБА_1
та звільнено з посади з 03.04.2014 року
(а.с.6).

Рішенням позачергової ХХХ сесії
Поліської сільської ради за №30/2 від
22.04.2014 року були внесені зміни до
рішення від 03.04.2014 року, які полягали в
тому, що повноваження ОСОБА_1 були
достроково припинені з дня прийняття
цього рішення Поліською сільською
радою і було вирішено звільнити
позивача згідно рішення сесії від
03.04.2014 року після дня здачі лікарняного
листка (а.с.71).

Розпорядженням в.о. сільського голови
від 25.04.2014 року за №2 позивача звільнено
з посади сільського голови Поліської
сільської ради з 24.04.2014 року згідно
рішення сесії (а.с.72).

Підставою для дострокового припинення
повноважень ОСОБА_1, як сільського
голови був звіт тимчасової
депутатської слідчої комісії від 13.03.2014
року, оформлений протоколом №1
засідання цієї комісії
(надалі-протокол №1), згідно якого в
роботі позивача було виявлено ряд
порушень, суть яких полягає в тому, що:

1) в порушення вимог ч. 7 ст. 42 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" ОСОБА_1 як сільський голова не
звітувався перед громадою сільської
ради понад шість років і два роки перед
депутатами сільської ради;

2) надавав завідомо неправдиву
інформацію про проведені ним сходи
селян с.Поліське, с. Брунетівка і с.
Чевель, протоколи яких надати не зміг;

3) в порушення вимог ч. 7 ст. 46 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" 10.07.2013 року на вимогу 1/3
депутатів від загального складу не
скликав сесію сільської ради;

4) в порушення вимог ч. 8 ст. 60 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" передав ліс та підписав акт
прийому-передачі Старовижівському
держлісгоспу без рішення сільської
ради та без погодження із громадою
сільської ради;

5) в порушення вимог ч. 8 ст. 60 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" віддав понад 40 автомашин
будівельного піску на Ковельську
об"єднану базу відпочинку без рішення
сільської ради і погодження громади,
внаслідок чого в касу сільської ради не
поступило жодної гривні;

6) сфальсифікував рішення сільської
ради про закриття пожежної частини;

7) ОСОБА_1 нетактовно відноситься до
працівників та депутатів сільської
ради, та 27.08.2012 року його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

8) в порушення вимог Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" без
рішення сільської ради та згоди
бюджетної комісії одноосібно прийняв
зміни до бюджету Поліської сільської
ради за 2013 рік;

9) самоусунувся від виконання своїх
обов"язків по окультуренню
сміттєзвалищ сільської ради та не
вирішив питання з ФАПами с. Поліське і
с. Брунетівка;

10) використовував людей, які були
направлені на громадські роботи в
сільську раду для обслуговування свого
господарства та своїх родичів в
робочий час.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 79 закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" підставами дострокового
припинення повноважень сільського
голови є: його звернення з особистою
заявою до відповідної ради про
складення ним повноважень голови;
припинення його громадянства; набрання
законної сили обвинувальним вироком
щодо нього; набрання законної сили
рішенням суду про притягнення його до
відповідальності за адміністративне
корупційне правопорушення, пов'язане з
порушенням обмежень, передбачених
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції";
порушення ним вимог щодо обмеження
сумісності його діяльності з іншою
роботою (діяльністю), встановлених цим
Законом; визнання його судом
недієздатним, безвісно відсутнім або
оголошення таким, що помер; його смерті.
Повноваження сільського, селищного,
міського голови можуть бути також
достроково припинені, якщо він порушує
Конституцію або закони України, права і
свободи громадян, не забезпечує
здійснення наданих йому повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 вищезгаданого
закону повноваження сільського,
селищного, міського голови за
наявності підстав, передбачених
частиною другою цієї статті, можуть
бути припинені достроково за рішенням
місцевого референдуму або за рішенням
відповідної ради, прийнятим шляхом
таємного голосування не менш як двома
третинами голосів депутатів від
загального складу ради.

Таким чином, Поліська сільська рада
всупереч вимогам ч. 2 ст. 79 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» винесла рішення №29/3 від 03.04.2014
року «Про дострокове припинення
повноважень сільського голови ОСОБА_1»,
оскільки в ньому не зазначено в чому
конкретно полягає порушення
Конституції та законів України, не
забезпечення чиїх прав і свобод мало
місце, і які владні повноваження
позивачем не виконувались.

Суд зазначає, що ряд зауважень і
порушень Закону, які на думку окремих
депутатів були порушені позивачем,
були вже предметом розгляду
Старовижівського районного суду, яким
01.08.2013 року було винесено постанову,
якою скасовано та визнано протиправним
рішення сесії Поліської сільської ради
№22/6 від 16.02.2013 року «Про припинення
повноважень сільського голови ОСОБА_1».
Під час розгляду в зазначеному
судовому засіданні було встановлено,
що всі претензії окремих місцевих
депутатів до позивача носять особистий
та неприязний характер та мають на меті
лобіювання лише особистих інтересів і
аж ніяк не інтересів територіальної
громади (а.с.7-9).

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, колегія суддів не
погоджується з твердженнями
відповідача щодо фальсифікації
позивачем рішення сільської ради про
закриття пожежної частини,
використання людей, які направлені на
громадські роботи для обслуговування
власного господарства з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачаться, що
старшим слідчим СВ Старовижівського РВ
УМВС України старшим лейтенантом
міліції ОСОБА_4 26.12.2013 року з приводу
даних звинувачень винесено постанову
про закриття кримінального
провадження в зв'язку з відсутністю в
діях посадових осіб Поліської
сільської ради, в т.ч. ОСОБА_1, ознак
складу кримінальних правопорушень
передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст.
366 КК України. Постанова старшого
слідчого набула законної сили, ніким не
оскаржувалась і є чинною на даний час
(а.с.10-11).

Крім того, колегія суддів не
погоджується з твердженням суду першої
інстанції, що позивач свідомо не хотів
зібрати сесії сільської ради згідно
заяви 1/3 депутатів Поліської сільської
ради від 17.07.2013 року з наступних
підстав.

Протягом березня, квітня, липня, серпня
та вересня 2013 року депутати Поліської
сільської ради влаштовували системні
зриви сесій сільської ради. У випадку
зриву сесії позивачем разом з іншими
депутатами, які залишились,
проводились депутатські слухання з
питань, які відносяться до компетенції
ради, оскільки можливості провести
сесію не було у зв'язку з відсутністю
кворуму. Депутатські слухання
проводились 26.03.2013 року, 03.04.2013 року,
12.04.2013 року, 16.08.2013 року, 11.09.2013 року,
19.09.2013 року та в інші періоди.

Розпорядженням від 03.07.2013 року
позивачем скликалась сесія на 05.07.2013
року, депутати зявились, однак
бойкотували присутність ОСОБА_1 і
відмовились розглядати питання, згідно
порядку денного.

Розпорядженням від 25.07.2013 року
скликалась сесія на 30.07.2013 року, сесія
відбулась.

Щодо підписаного позивачем
розпорядження №57 від 27.12.2013 року «Про
внесення змін до кошторисних
призначень бюджету на 2013 рік», з
додатками №1 та №2, щодо фінансування
витрат на заробітну плату платежів за
електроенергію та фінансування
спортивних заходів колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» сільський голова має право
видавати розпорядження в межах своїх
повноважень з послідуючим їх
затвердженням на сесії ради.

Враховуючи, що з районного бюджету в
кінці року надійшли кошти на виплату
заробітної плати, оплати енергоносіїв,
а депутати сільської ради свідомо не
приймали рішення сесії про зміни до
бюджету, то позивач був змушений з
метою забезпечення виплати зарплати
бюджетникам та оплати за енергоносії,
прийняте вищевказане розпорядження.
Крім того, дане питання щодо змін до
бюджету було предметом розгляду на
розширеному засіданні виконавчого
комітету в кінці 2013 року, з приводу
цього давав пояснення.

Відповідно до ч. 9 ст. 46 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рішення про скликання сесії ради
доводиться до відома депутатів і
населення не пізніш як за 10 днів до
сесії, а у виняткових випадках - не
пізніш як за день до сесії із
зазначенням часу скликання, місця
проведення та питань, які
передбачається внести на розгляд ради.

Таким чином, Полільська сільська рада
приймаючи рішення про звільнення
ОСОБА_1 з посади її голови, грубо
порушила вимоги ч. 9 ст. 46 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», оскільки позивача ніхто не
повідомив про те, що відбудеться сесія
сільської ради, де буде виноситись
питання про його звільнення.
Представник відповідача в судовому
засіданні вказав, що позивача
викликали на сесію телефонним
дзвінком, але доказів, які
підтверджували б дане в матеріалах
справи відсутні. Крім того, позивач
перебував на лікарняному.

У зв'язку з чим, відповідачем порушено
вимоги ч. 3 ст. 40 КЗпП України, згідно
якої не допускається звільнення
працівника в ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період дії
його тимчасової непрацездатності,
оскільки 03.04.2014 року позивач перебував
на лікарняному, що підтверджується
листком непрацездатності Серії АБЖ
№903675 (а.с.14-15).

Згідно норм ч. 2 ст. 235 КЗпП при ухваленні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи, але не більше як за
один рік. Якщо заява про поновлення на
роботі розглядається більше одного
року не з вини працівника, орган, який
розглядає трудовий спір, виносить
рішення про виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно абз. 3 п. 2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року №100
(далі-Порядок №100) у всіх інших випадках
збереження середньої заробітної плати
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку №100 якщо
протягом останніх двох календарних
місяців працівник не працював, середня
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за попередні два місяці
роботи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку щодо задоволення
позовних вимог позивача, визнання
протиправним та скасування рішення
сесії Поліської сільської ради №29/3 від
03.04.2014 року «Про дострокове припинення
повноважень сільського голови ОСОБА_1»,
поновлення ОСОБА_1 на посаді голови
Поліської сільської ради з 03 вересня 2014
року та стягнення з Поліської
сільської ради на користь ОСОБА_1
середньомісячного грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
починаючи з 25 квітня 2014 року по 03
вересня 2014 року включно в сумі 11 379 грн.
55 коп., із утриманням обов'язкових
податків та зборів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
постановленням нової, якою позов
задоволити повністю.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 160, 195, ст. 196, п. 3 ч.1
ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Старовижівського районного
суду Волинської області від 25 червня 2014
року по справі № 168/402/14, 2-а/168/11/14 -
скасувати та прийняту нову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення сесії Поліської сільської ради
№29/3 від 03.04.2014 року «Про дострокове
припинення повноважень сільського
голови ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на посаді голови
Поліської сільської ради з 03 вересня 2014
року.

Стягнути з Поліської сільської ради на
користь ОСОБА_1 середньомісячне
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу починаючи з 25 квітня 2014 року по
03 вересня 2014 року включно в сумі 11 379
грн. 55 коп., із утриманням обов'язкових
податків та зборів.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич