Справа № 821/3372/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3372/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представників позивача - Чорнія Р.Ю.,
Сапожникової І.В.,

представника відповідача - Белінської
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунапак Таврія" до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дунапак Україна"
(далі - позивач, ТОВ "Дунапак Україна")
звернулось із адміністративним
позовом до Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
Цюрупинська ОДПІ), у якому просить
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 29.04.2014 р. №
про зменшення суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток за грудень 2012 року
на 170365 грн., № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість за грудень
2012 року на 34072 грн.

Свої вимоги мотивує протиправністю
висновків Цюрупинської ОДПІ щодо
безтоварності операцій з ТОВ "ЕКО Тест",
ТОВ "Рубан", ПП "БК
"Проектреконструкція", так як право ТОВ
"Дунапак Таврія" на витрати та
податковий кредит не залежить від
перебування чи не перебування його
постачальників за юридичною адресою та
можливості проведення їх перевірок чи
звірок.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити у повному
обсязі, оскільки позивачем виконано
всі вимоги Податкового кодексу України
щодо формування податкового кредиту та
валових витрат по операціях з
вказаними контрагентами.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позову, оскільки під
час проведення перевірки не було
підтверджено реальність здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Дунапак Таврія" та його контрагентами -
ТОВ "ЕКО Тест", ТОВ "Рубан", ПП "БК
"Проектреконструкція". Актами
перевірок контрагентів позивача
встановлено відсутність ТОВ "ЕКО Тест",
ТОВ "Рубан", ПП "БК "Проектреконструкція"
за юридичними адресами, вони не мають
необхідних матеріальних та трудових
ресурсів для здійснення операцій з
купівлі-продажу. Просить відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 04.04.2014
р. по 10.04.2014 р. фахівцями Цюрупинської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
"Дунапак Таврія" (код за ) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ "ЕКО Тест" (код за ), ТОВ
"Рубан" (код за ) за травень
2012 року та ПП "Проектреконструкція" (код
за ) за період з 01.10.2012 р. по
31.12.2012 р., за результатами якої складено
акт від 10.04.2014 р. № 85/22-0/38045226.

Перевіркою ТОВ "Дунапак Таврія"
встановлено порушення:

1. відсутність реально вчинених
господарських операцій ТОВ "Дунапак
Таврія" з ТОВ "Рубан", ТОВ "ЕКО Тест", ПП
"БК "Проектреконструкція" за травень,
жовтень, листопад, грудень 2012 року та,
як наслідок, юридична дефектність
відповідних первинних документів за
змістом п.44.1 ст.44 ПК України;

2. п.198.1 ст.198 ПК України, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість на загальну суму 24071,99 грн., в
тому числі: за травень 2012 року у сумі 7320
грн.; за жовтень 2012 року у сумі 3860 грн.;
за листопад 2012 року у сумі 8333,33 грн.; за
грудень 2012 року у сумі 14558,66 грн.;

3. перевіркою повноти визначення
податку на прибуток за період з 01.10.2012 р.
по 31.12.2012 р. в порушення п.44.1 ст.44, пп.138.1.1
п.138.1 ст.138 ПК України встановлено
завищення витрат, що призвело до
завищення збитків за 2012 рік на суму 170365
грн.

З акту перевірки слідує, що
відповідачем було використано акти:

- ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 23.01.2013 р. №
127/224/35544847 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "ЕКО Тест" (код за
) за період 01.12.2011 - 31.07.2013
року";

- ДПІ у Вишгородському районі Київської
області від 15.05.2013 р. № 32/22-00/37868598 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Рубан" (код за )
за лютий-червень 2012 року";

- ДПІ у м.Херсоні від 23.01.2014 р. №
46/21-03-22-04/365800776 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП "БК
"Проектреконструкція" (код 365800776) за
травень-грудень 2012 року та
січень-вересень 2013 року".

Вказаними актами встановлено
відсутність підприємств за податковою
адресою, відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та
покупців та по операціях з продажу цих
товарів (послуг)
підприємствам-покупцям.

На підставі висновків актів
контрагентів позивача, відповідачем
зроблено висновок про те, що
задокументовані ТОВ "Дунапак Таврія"
господарські операції з придбання
робіт ПП "БК "Проектреконструкція" та
товарів ТОВ "ЕКО Тест", ТОВ "Рубан", в
реальності не здійснювалися.

На підставі акту перевірки
Цюрупинською ОДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення від 29.04.2014 р. №
, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
грудень 2012 року на 170365 грн., № ,
яким підприємству зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за грудень 2012 року на
34072 грн.

Порядок формування податкового
кредиту та валових витрат врегульовано
Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК
України об'єктом оподаткування
податком на прибуток є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Приписами п.135.1 ст.135 ПК України
визначено, що доходи, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються до доходів звітного
періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК
України витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Положеннями п.138.1 ст.138 ПК України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктом 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК
України податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Приписами п.198.3 ст.198 ПК України
визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з, зокрема, придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, відповідно до п.201.1 ст.201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, в якій
зазначаються в окремих рядках певні
обов'язкові реквізити.

Відповідно до п.201.4 ст.201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п.201.11 ст.201 цього
Кодексу). У разі, якщо на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Отже, з точки зору податкового
законодавства України головними
умовами для віднесення сплаченого при
придбанні товару ПДВ до складу
податкового кредиту, а понесених
витрат до валових витрат є
використання придбаних товарів (робіт,
послуг) у власній господарській
діяльності платника податків у межах
оподатковуваних операцій та належне
документування сплаченого ПДВ.

Також суд вважає, що для встановлення
обґрунтованості декларування
податкового кредиту та валових витрат
необхідно встановити також наступні
обставини: реальність здійснення
господарських операцій, суми за якими
віднесені до податкового кредиту та
витрат; наявність у продавця товарів,
робіт (послуг), який видавав податкові
накладні, спеціальної податкової
правосуб'єктності; віднесення до
складу податкового кредиту лише сум,
сплачених (нарахованих) у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), що
підлягають використанню у
господарській діяльності платника
податку.

1) Судом встановлено, що ТОВ "Рубан" у
травні 2012 року поставило ТОВ "Дунапак
Таврія" мобільні телефони "Black Berry 9930 рус
бс" у кількості 1 шт. та "Black Berry 9860 бс" у
кількості 2 шт. загальною вартістю 19196,40
грн., в тому числі ПДВ 3199,40 грн.

Факт придбання товару підтверджується
рахунком фактурою від 22.05.2012 р. № СФ-2205/3,
видатковою накладною від 25.05.2012 р. №
РН-2505/3 та податковою накладною від
25.05.2012 р. № 42.

Товарно-матеріальні цінності
доставлено ТОВ "Нова пошта", що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 21.06.2012 р. №
НП/123-00005.

Розрахунок за товар ТОВ "Дунапак
Таврія" із ТОВ "Рубан" проведено у
безготівковій формі та у повному
розмірі, про що свідчить виписка банку.

2) 07.05.2012 р. між ТОВ "Дунапак Таврія" та
ТОВ "ЕКО Тест" було укладено договір
поставки № 0507-01, відповідно до п.1.1
якого постачальник (ТОВ "ЕКО Тест")
зобов'язується поставити продукцію на
умовах і в порядку, передбачених цим
договором. Покупець (ТОВ "Дунапак
Таврія") зобов'язується оплатити та
прийняти Продукцію на умовах і в
порядку, передбачених цим договором.
Найменування, асортимент, кількість
продукції обумовлюються сторонами в
Специфікаціях, які, після підписання
сторонами, є невід'ємними частинами
цього договору (п.2.1 договору).
Продукція постачається на умовах
франко-склад покупця, якщо інше не
обумовлено в Специфікації (п.5.1
договору).

Відповідно до Специфікації № 1
продукцією є PRI GSM шлюз G20, на 8 каналів у
кількості 1 шт., вартістю 24729,60 грн., у
тому числі ПДВ 4121,60 грн.

Факт придбання товару підтверджується
рахунком від 07.05.2012 р. № 0507-01, податковою
накладною від 10.05.2012 р. № 23, видатковою
накладною від 10.05.2012 р. № 0510-01.

3) Також між ТОВ "Дунапак Таврія" та ПП
"БК "Проектреконструкція" було укладено
договори на виконання робіт від 25.10.2012
р. № 25/10 та від 01.11.2012 р. № 1/11.

Відповідно до п.1.1 договорів виконавець
(ПП "БК "Проектреконструкція")
зобов'язується виконати роботи по
ремонту під'їзної колії, а замовник (ТОВ
"Дунапак Таврія") зобов'язується
прийняти такі роботи та оплатити їх
вартість. Пунктом 1.2 договорів
передбачено, що перелік, кількість,
графік проведення, загальний обсяг
робіт та їх вартість погоджуються
сторонами додатково у кошторисі.

Сторонами складено кошториси, в яких
визначено перелік проведених робіт,
виконавцем надано ТОВ "Дунапак Таврія"
рахунки фактури від 25.10.2012 р. № 25/10, від
06.11.2012 р. №№ 138, 139.

На виконання цих договорів ПП "БК
"Проектреконструкція" у листопаді та
грудні 2012 року виконало роботи на суму
23160 грн., з яких ПДВ 3860 грн., та на суму
137352 грн., з яких ПДВ 22892 грн.

Фактичне виконання робіт ПП "БК
"Проектреконструкція" підтверджується
актами здачі-прийняття робіт від 26.10.2012
р. № 85, від 09.11.2012 р. № 1 та від 28.12.2012 р. №1.

ПП "БК "Проектреконструкція" були
виписані податкові накладні від 09.11.2012
р. № 117, від 06.12.2012 р. № 5, від 26.12.2012 р. № 55.
Дані податкові накладні мають усі
обов'язкові реквізити, зазначені у п.201.1
ст.201 ПК України.

Розрахунки між підприємствами
проведено у безготівковій формі, про що
свідчать банківські виписки.

Тобто, сторонами повністю виконано
умови договорів: ПП "БК
"Проектреконструкція" виконало роботи,
а ТОВ "Дунапак Таврія" оплатило їх
вартість.

Суд зазначає, що у акті перевірки не
спростовується факт того, що суми
податку на додану вартість були
внесені позивачем до реєстру отриманих
податкових накладних від вказаних
контрагентів, включені до складу
податкового кредиту відповідного
податкового періоду, відображені у
реєстрах отриманих податкових
накладних, та відповідають даним
податкової декларації з податку на
додану вартість. А, отже, позивачем до
податкового кредиту були віднесені
лише витрати по сплаті податку, які
підтверджені податковими накладними.

Факт того, що ТОВ "ЕКО Тест", ТОВ "Рубан",
ПП "БК "Проектреконструкція" на момент
проведення операцій з позивачем мали
право на виписку податкових накладних
і були зареєстровані як платники
податку на додану вартість, не
оспорюється відповідачем ні в акті
перевірки, ні в ході розгляду справи.

Також суд зазначає, що будь-які
первинні документи (у тому числі
договори, податкові накладні, акти
виконаних робіт, тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

В той же час, з урахуванням закріпленої
в ст.204 ЦК України презумпції
правомірності правочину, а також
враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за
якою обов'язок доказування
правомірності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень покладається на такого
суб'єкта, ДПІ у м.Херсоні повинна була
надати суду належні та достовірні
докази своїх тверджень про те, що
задекларовані позивачем операції з
придбання товарів та робіт у ТОВ "ЕКО
Тест", ТОВ "Рубан", ПП "БК
"Проектреконструкція" в реальності не
виконувались, а мало місце лише
документування цих операцій з метою
завищення податкового кредиту та
валових витрат без фактичного
отримання від цих контрагентів робіт. А
оскільки такі дії мають злочинний
характер, то доказом їх вчинення може
бути лише відповідне рішення, винесене
в порядку кримінально-процесуального
судочинства. Однак Цюрупинська ОДПІ не
посилається на факти вчинення
позивачем таких дій і не надала докази
притягнення його до відповідальності
за такі дії.

Стосовно наведених в акті перевірки
обставин діяльності ТОВ "ЕКО Тест", ТОВ
"Рубан", ПП "БК "Проектреконструкція" суд
зазначає, що діюче податкове
законодавство України не містить норм,
які б ставили в залежність право
платника податку на формування
податкового кредиту та валових витрат
від можливих порушень податкової
дисципліни з боку його контрагентів,
або зобов'язували б платників податків
контролювати дотримання своїми
контрагентами норм законодавства.
Можливі порушення контрагентами
платника податків податкової
дисципліни, у тому числі не
декларування своїх зобов'язань або не
сплата податку до бюджету, ще не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з ПДВ та на формування валових
витрат по операціях з такими
контрагентами.

За приписами пп.16.1.2-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК
України платник податків зобов'язаний
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Таким чином, ведення податкового
обліку покладено на кожного окремого
платника податку. При цьому такий
платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Податковий кодекс України встановлює
вимоги лише щодо документального
підтвердження задекларованих
господарських операцій.

Окремо суд зазначає, що відповідачем
взято до уваги інформацію, викладену в
актах ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 23.01.2013 р. №
127/224/35544847 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "ЕКО Тест" (код за
) за період 01.12.2011 - 31.07.2013
року"; ДПІ у Вишгородському районі
Київської області від 15.05.2013 р. №
32/22-00/37868598 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Рубан" (код за
) за лютий-червень 2012 року";
ДПІ у м.Херсоні від 23.01.2014 р. №
46/21-03-22-04/365800776 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП "БК
"Проектреконструкція" (код 365800776) за
травень-грудень 2012 року та
січень-вересень 2013 року"

З аналізу положень п.73.5 ст.73 ПК України,
п.п.6, 7 Порядку проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою КМУ від 27.12.2010 р. № 1232,
слідує, що зустрічна звірка полягає у
співставленні первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання (в даному
випадку, позивача) з даними платника
податків (відносно якого проводиться
перевірка), з метою документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта
господарювання може бути проведена
податковим органом лише з питань
взаємовідносин з певним платником
податків (відносно якого проводиться
основна перевірка, в ході якої і
виникає необхідність ініціювання
зустрічної звірки) та лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу.

При цьому, діючим законодавством не
передбачено відображення в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки суджень щодо відсутності
об'єктів оподаткування, визнання
нікчемними правочинів, так як у ньому
мають зазначатись лише обставини,
котрі спричинили неможливість
проведення зустрічної звірки.

Таким чином, акт про неможливість
проведення зустрічної звірки не може
бути визнано належним та допустимим
доказом вчинення платником податків
порушення закону.

Підсумовуючи викладене, слід дійти
висновку, що за відсутності доказів
проведення позивачем фіктивних
господарських операцій з ТОВ "ЕКО Тест",
ТОВ "Рубан", ПП "БК "Проектреконструкція"
та при наявності належним чином
оформлених первинних документів по
операціях з отримання робіт від цих
постачальників, висновок Цюрупинської
ОДПІ про завищення позивачем
податкового кредиту та валових витрат
за такими операціями є протиправним.

Такий висновок узгоджується із
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з
практикою Європейського суду з прав
людини у справі "Булвес" АД проти
Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти
Болгарії.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про протиправність зменшення
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
грудень 2012 року на 170365 грн. та зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість за грудень
2012 року на 34072 грн. за податковими
повідомленнями-рішеннями від 29.04.2014 р.
№ та № , а тому вони
підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 29.04.2014 р. №№ , .

Стягнути з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунапак Таврія" () судовий збір у сумі 4089
(чотири тисячі вісімдесят девять) грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 15 вересня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.1