Справа № 676/5245/14-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 676/5245/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк В.В.
Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області на постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 30 липня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі про
визнання протиправними дій щодо
відмови у перерахунку пенсії,
включивши суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки, відповідно до Закону
України «Про державну службу» та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кам'янці -
Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області провести
перерахунок пенсії , включивши до сум
заробітної плати, з якої було
визначено розмір її пенсії, як
державному службовцю, суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки, відповідно до
Закону України «Про державну
службу» за період з листопада 2008
року по жовтень 2010 року з 04.07.2014
року.

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 липня 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідача подав апеляційну
скаргу, у якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
послався на неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, що, на його думку,
призвело до неправильного вирішення
спору.

Сторони у судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені завчасно
та належним чином.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст.
197 КАС України, колегія суддів визнала
за можливе здійснювати апеляційний
розгляд справи за відсутності
представників сторін у порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами, надавши їм оцінку,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що позивачу з 02 листопада
2010 року було призначено пенсію
державного службовця в зв'язку із
виходом на пенсію по інвалідності.

Однак при призначенні пенсії
відповідачем не було враховано інші
виплати , які їй були виплачені, а
саме: матеріальну допомогу на
оздоровлення до відпусток 8650,22 грн.,
індексацію заробітної плати до
розрахунку пенсії - 11840,59 грн., грошову
винагороду за безперервну державну
службу у розмірі 1384,87 грн., що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Кам'янець-Подільської
міської ради за № 162 від 01.07.2014 року,
відповідно до якої інші виплати
були виплачені позивачу у період з
листопада 2008 року по жовтень 2010 року
у сумі 10034,49 грн.

Позивач звернулася 04 липня 2014 року з
листом до відповідача про проведення
перерахунку пенсії з урахуванням
інших виплат, оскільки розрахунок її
пенсії було проведено з порушенням
Закону України «Про державну
службу».

Відповідач листом від 11 липня 2014
року в задоволенні заяви позивача про
проведення перерахунку пенсії
відмовив.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив із того, що відмова
відповідача не ґрунтується на вимогах
норм чинного законодавства, які
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону N 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року N 108/95 ВР
"Про оплату праці" (далі - Закон N 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених законодавчих норм дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
05 листопада 1991 року N 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон N 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Саме до цього зводиться правова
позиція, висловлена Верховним Судом
України у постанові від 20 лютого 2012
року, яка згідно зі статтею 244 -2 КАС
України є обов'язковою для суддів, які
зобов'язані привести судову практику у
відповідність до його рішень.

Суми індексації заробітної плати, яку
просила включити позивачка при
обрахуванні пенсії, підлягають
включенню, оскільки з них сплачувалися
страхові внески.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апеляційної
скарги не знайшли свого підтвердження
під час апеляційного розгляду, а
відтак, відсутні підстави для її
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 30 липня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді
Боровицький Олександр Андрійович

Сушко Олег Олександрович