Справа № 758/3123/14-а
Суддя: Богінкевич С. М.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/3123/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С.
М.,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної у м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи тим,
що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, інвалідом III групи.

Крім того, вказує, що за рішенням
медико-соціальної експертної комісії
(МСЕК) та згідно з положеннями ст.14
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ,
віднесений до категорії 1 осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Вказує, що на підставі положень ст.48
Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ
він має право отримати одноразову
компенсацію як інвалід III групи з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок чорнобильської
катастрофи в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат, та як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1986 року, на той час
віднесений до категорії 2, отримувати
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 (п'ять) мінімальних заробітних
плат, яка повинна виплачуватись
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення, з визначенням розміру
мінімальної заробітної плати на момент
виплати.

Звертає увагу суду на те, що оскільки на
даний час він не має ґрунтовної довідки
про розмір виплаченої йому щорічної
допомоги на оздоровлення за період
починаючи з 1996 року по 2013 рік включно, у
зв'язку з чим, виходячи з положень ст.48
Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ,
розмір належної йому щорічної допомоги
на оздоровлення за період з 1996 року по
2013 рік включно слід обраховувати як
суму, яка дорівнює 5 мінімальних
заробітних плат щороку, станом на
момент виплати та складає 17 років х 5
мінімальних заробітних плат, що
дорівнює 85 розмірам мінімальних
робітних плат.

У зв'язку з вищевикладеним, 23.08.2013 року
звернувся до відповідача - Управління
праці та соціального захисту населення
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації із заявою
отримання довідки про отримання ним
одноразової компенсації в розмірі 30
мінімальних заробітних плат та довідки
про отримання ним щорічної допомоги на
оздоровлення за період починаючи з 1996
року. Крім того, у вищезазначеній заяві
від 23.08.2013 року позивач просив
відповідача призначити, нарахувати та
виплатити різницю між вищезазначеними
компенсаціями, у разі, якщо вони були
здійснені у меншому розмірі ніж це
передбачено чинним законодавством
України.

Вказує, що у задоволенні
вищезазначеної заяви від 23.08.2013 року
йому було відмовлено, з підстав того, що
одноразова компенсація йому, як
інваліду III групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат не виплачувалась, а
щорічна допомога на оздоровлення
призначена у відповідності до положень
чинного законодавства України, підстав
для перерахунку та виплати допомоги в
іншому розмірі відповідач не вбачає.
Крім того, з метою отримання довідки
про розмір виплаченої йому щорічної
допомоги на оздоровлення останній
рекомендував звернутися до
відповідача Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат.

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки
відповідачами не виконуються вимоги
зазначеного Законодавства України, а
тому бездіяльністю останніх були,
змушений був звернутись до суду з даним
позовом та просить визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати відповідачів здійснити
перерахунок, нарахування та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат в
порядку та на умовах, визначених
положеннями ст. 48 Закону України від 28
лютого 1991 року №796-ХІІ, за період
починаючи з 1996 року по 2013 рік включно,
що дорівнює 85 розмірам мінімальних
заробітних плат; визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати
відповідачів здійснити перерахунок,
нарахування та виплату одноразову
компенсацію як інваліду ІІІ групи з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат; зобов'язати
відповідачів в подальшому
нараховувати та виплачувати йому
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
в порядку та на умовах, визначених
положеннями ст.48 Закону України від
28.02.1991 року №796-ХІІ.

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 28.08. 2014 року вищезазначений
позов ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат в частині
вимог про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення за
період з 1996 року до 2013 року залишено без
розгляду (а.с.97-99).

У судове засідання 28.08.2014 року позивач
та його представник не з'явились, як
вбачається з матеріалів справи, про час
та місце судового розгляду
повідомлялись належним чином, однак на
адресу суду надійшла заява про розгляд
справи за їх відсутності (а.с.79).

У судове засідання 28.08.2014 року
представник відповідача управління
праці та соціального захисту населення
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації не з'явився, як
вбачається з матеріалів справи, про час
та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином, однак на
адресу суду надійшли його письмові
заперечення, в яких він позов не визнав
та просив у його задоволенні відмовити,
оскільки позов необґрунтований,
безпідставно заявлений та такий, що не
підтверджується жодним належним та
допустимим доказом.

У судове засідання 28.08.2014 року
представник відповідача Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат не
з'явився, як вбачається з матеріалів
справи, про час та місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
однак на адресу суду надійшли його
письмові заперечення, в яких він позов
не визнав та просив у його задоволенні
відмовити, оскільки позов
необґрунтований, безпідставно
заявлений та такий, що не
підтверджується жодним належним та
допустимим доказом.

Крім того, зазначив, що в частині вимог
щодо виплати, перерахунку та
нарахування щорічної допомоги на
оздоровлення за період з 1996 року до 2013
року, вказав на те, що позивачем
пропущено строк, встановлений ст. 99 КАС
України, виплата щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік була проведена
шляхом перерахування коштів на
картковий рахунок позивача в ТВБВ
НОМЕР_4 філії Головного управління по м.
Києву та київській області АТ
«Ощадбанк» 27.12.2013 року.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС І категорії та інвалідом ІІІ
групи, що підтверджується
посвідченнями серії НОМЕР_1 від 12.02.1992
року, серії НОМЕР_2 с від 21.05.2010 року та
вкладкою НОМЕР_5 до посвідчення НОМЕР_3
(а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу з 12.04.2012 року встановлена ІІІ
група інвалідності довічно, що
підтверджується довідкою МСЕК серія 10
ААА №117720 (а.с.9-зворот).

Крім того, слід зазначити, що з 10.09.2013
року позивач перебуває на обліку, як
постраждалий внаслідок Чорнобильської
катастрофи , інвалід ІІІ групи, із числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії по призначенню
компенсаційних виплат, згідно Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що підтверджується листом управління
праці та соціального захисту населення
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації від 24.09.2013 року
№К-389 (а.с.7).

Як вбачається з довідки Управління
праці та соціального захисту населення
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації №59 від 15.07.2014
року (а.с.89)позивачу в межах визначених
повноважень та даних що знаходяться в
матеріалах особової справи було
призначено щорічну допомогу на
оздоровлення наступним чином: з 2003 по
2004 рік - у розмірі 26,70 грн., з 2005 по 2010 рік
- розмірі 100 грн., з 2011 по 2013 рік - у
розмірі 90 грн.

Відповідно до довідки про надання
інформації Київського міського центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат від 15.08.2014 року
№09/1915-11 (а.с.93) позивачу, як особі, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інваліду ІІІ
групи, щорічна допомога на
оздоровлення була нарахована
наступним чином: за 2012 рік - у розмірі 90
грн., за 2013 рік - у розмірі 90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи
23.08.2013 року позивач звернувся до
відповідача - Управління праці та
соціального захисту населення
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації із заявою
отримання довідки про отримання ним
одноразової компенсації в розмірі 30
мінімальних заробітних плат та довідки
про отримання ним щорічної допомоги на
оздоровлення за період починаючи з 1996
року. Крім того, у вищезазначеній заяві
від 23.08.2013 року позивач просив
відповідача призначити, нарахувати та
виплатити різницю між вищезазначеними
компенсаціями, у разі, якщо вони були
здійснені у меншому розмірі ніж це
передбачено чинним законодавством
України.

Відповідно до листа Управління праці
та соціального захисту населення
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації від 24.09.2013 року
№К-389 (а.с.7) позивачу у її задоволенні
було відмовлено, оскільки до їх
компетенції відносяться лише
повноваження щодо призначення
компенсаційних виплат, а підготовка та
їх виплата проводиться відповідачем
Київським міським центром по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат.

Відповідно до п. 30 «Положення про
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації», яке затверджено 23.12.2013
року за № 854 Розпорядженням
Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації, відповідно до
якого Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної у м. Києві державної
адміністрації здійснює лише
призначення передбачених чинним
законодавством України компенсацій та
доплат громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.4.9 «Положення про
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат»
затвердженого розпорядженням
Київської міської державної
адміністрації від 27.01.2007 року № 65
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи перерахунки грошової
допомоги, у тому числі у зв'язку з
індексацією, в м.Києві здійснюються
Київським міським центром по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат.

Крім того, слід зазначити, що Згідно з
«Положенням про Департамент
соціальної політики виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)», затвердженого
Рішенням Київської міської ради від
02.12.2010 № 260/5072 (далі - Департамент),
Департамент, в межах визначених
повноважень, утворює підрозділ
комп'ютерної обробки інформації,
підтримує єдине інформаційне і
телекомунікаційне середовище у складі
єдиної інформаційної системи Мінпраці,
тобто Відповідач працює на
автоматизованій системі
«Информационно-вычислительный центр
Министерства социальной защиты
населения Украины.Автоматизированная
система обработки пенсионной
документации на базе компьютерных
технологий (АСОПД/КОМТЕХ)», а алгоритм
розрахунку сум відповідних
призначених допомог, які закладений до
програми, здійснюється на підставі
чинних нормативно-правових актів
України і лише Департамент має доступ
та право вносити зміни до зазначеної
вище електронної системи.

Стаття 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» надає право інвалідам З
групи на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних
заробітних плат, а стаття 62 -
регламентує, що порядок застосування
цього Закону визначається Кабінетом
Міністрів України, рішення якого,
відповідно ст.117 Конституції України, є
обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету
України, який затверджується Верховною
Радою України і є законом України, а
фінансування видатків на соціальний
захист та соціальне забезпечення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи
здійснюється в межах коштів
передбачених Законом України «Про
Державний бюджет України» на
відповідний рік, а відтак виконання
Закону повністю залежить від
фінансових ресурсів доходної частини
Державного бюджету, а ст. 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України» на відповідний рік
визначено - «установити, норми і
положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Держбюджету та Пенсійного
фонду», тобто розміри соціальних
виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, проте мають забезпечувати
конституційне право кожного на
достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї.

Крім того, ст. 62 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що роз'яснення порядку
застосування зазначеного закону
визначено у порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України згідно з
ст. 117 Конституції України, рішення
якого є обов'язковими для виконання
органами державної виконавчої влади
України всіх рівнів та всіма суб'єктами
господарювання, незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Відповідно до положень ст.ст.95, 116, 117
Конституції України, ст.ст.62, 63 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст.ст.4, 7 Бюджетного кодексу України,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20.09.2005 року № 936 та пп.4 п.4 «Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виплата
щорічної допомоги на оздоровлення
проводиться відповідно до ч.4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», здійснюються відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року №562 ( 562-2005-п )
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а ч.1
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20.09.2005 № 936 встановлено порядок яким
визначено механізм використання,
обліку, звітності і контролю за
використанням коштів Державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи головним
розпорядником яких є Мінсоцполітики, а
рішень щодо невідповідності
Конституції України вищезазначених
Постанов не приймались, чинності вони
не втрачали, а відтак є обов'язковими
для виконання, також відповідно до ст. 87
Бюджетного кодексу України видатки на
державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи здійснюються у
встановленому порядку за рахунок
наявних надходжень до державного
бюджету в межах обсягів призначень,
передбачених у Державним бюджетом
України і виходячи з зазначеного
Урядом були гарантовані виплати
окремих видів компенсацій, доплат і
допомоги, у розмірах визначених
зазначеними постановами Кабінету
Міністрів України.

Статтю 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» було доповнено ч.7
відповідно до Закону Украхїни від 06.06.96
pоку № 230/96-ВР в якій зазначено, що
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Згідно з ч.2 ст. 95 Конституції України
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, їх розмір і
цільове спрямування визначаються
виключно законом про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України
встановлено, що до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України, належать, зокрема, видатки на
державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно ст.150 Конституції України до
повноважень Конституційного Суду
України належить вирішення питань про
відповідність Конституції України (
конституційність ) законів та інших
нормативно - правових актів Верховної
Ради України, актів Президента України,
актів Кабінету Міністрів України.

Затвердження Державного бюджету та
внесення змін до нього належить до
повноважень Верховної Ради України (п.4
ст. 85 Конституції України).

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до рішення Конституційного
суду України від 25 січня 2012 року
№3-рп/2012, де надається офіційне
тлумачення положень ст.1, ч.1 ст.17, ч.3
ст.22, ст.ст. 46, 48, ч.1,3 ст.95, ч.2 ст.96, пн.2, 3, 6
ст. 116 Конституції України, положень ст..
6, ч.2 ст.19, ч.2 ст. 95, ч.1 ст. 117, ч. 2 ст. 124, ч. 1
ст. 129 Конституції України у
взаємозв'язку з положеннями пн.5 ч. 1 ст.4
Бюджетного кодексу України, пн.2 ч.1 ст. 9
Кодексу адміністративного судочинства
України, надання Верховною Радою
України права Кабінету Міністрів
України встановлювати у випадках,
передбачених законом, порядок та
розмірі соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України. Отже, Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України,
виходячи з фінансових можливостей
держави. Також слід зазначити, що
Конституційним Судом України не
розглядалось і не приймалось рішення
про визнання неконституційною
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог позивача що до визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії, оскільки
відповідачі діяли на підставі, в межах
повноважень та у спосіб який
передбачений чинним законодавством
України, у зв'язку з чим позов
задоволенню не підлягає.

Крім того, не підлягає задоволенню
позов в частині позовних вимог про
зобов'язання відповідача в подальшому
нараховувати та виплачувати позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
оскільки згідно норм чинного
законодавства виплата щорічної
допомоги на оздоровлення проводиться
щороку відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та Закону
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік, а тому підстав для
нарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення на майбутнє
немає.

Керуючись ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», п.п. 2, 3
Положення про порядок виплати
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям за втрату
годувальника, затвердженого наказом
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи від 31 грудня
1996 року № 28, ст.ст. 2, 9, 71, 72, 86, 104, 105, 158 - 163,
167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Подільської
районної у м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя С. М. Богінкевич