Справа № 2-а-2441/11/2213
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2441/11/2213
Головуючий у 1-й інстанції: Бобяк Б. В.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

представника позивача - ОСОБА_2.

представника відповідача - Банашко О. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4,
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
орбласті на постанову Полонського
районного суду Хмельницької області
від 09 грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
Полонського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі, в якому просив
визнати нечинним та скасувати протокол
комісії з призначення пенсії по
інвалідності УПФ України в Полонському
районі від 14.06.2010 року №4118; зобов'язати
відповідача зарахувати період роботи в
районі Крайньої Півночі з 22 жовтня 1981
року по 01.01.1991 року з урахуванням
коефіцієнта 1,5 до стажу роботи;
провести новий розрахунок, перерахунок
та виплату пенсії по інвалідності
ОСОБА_4 із застосуванням в формулу
розрахунку пенсії за віком середньої
заробітної плати в галузі економіки
України за 2009 рік, визначеної
Держкомстатом України - 1909, 25 грн. з 05
травня 2010 року з урахуванням
виплачених сум індексації та
компенсації.

Постановою Полонського районного суду
Хмельницької області від 09 грудня 2011
року позов задоволено частково:
визнано частково незаконним протокол
комісії з призначення пенсії № 4118 від 14
червня 2010 року управління Пенсійного
фонду України у Полонському районі в
частині відмови зарахувати стаж роботи
ОСОБА_4 в районах Крайньої Півночі в
кратному розмірі; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі зарахувати ОСОБА_4
до стажу його роботи при призначенні
пенсії за період з 22 жовтня 1981 року по 01
січня 1991 року один рік його роботи за
один рік і шість місяців, здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з
врахуванням пільгового стажу за період
з 20 лютого 2011 року, з урахуванням
проведених виплат; постанову звернуто
до негайного виконання; зобов'язано
управління Пенсійного Фонду України у
Полонському районі надати суду звіт
про виконання постанови у строк не
пізніше одного місяця з дня отримання
копії даної постанови, а в задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, сторони подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати постанову суду першої
інстанції від 09 грудня 2011 року,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Представники позивача та відповідача в
судовому засіданні підтримали доводи
апеляційних скарг та просили рішення
суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційних скарг, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційні скарги слід залишити без
задоволення, а постанову Полонського
районного суду Хмельницької області
від 09 грудня 2011 року - без змін,
виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Задовольняючи позов в частині визнання
частково незаконним протоколу комісії
з призначення пенсії № 4118 від 14 червня
2010 року управління Пенсійного фонду
України у Полонському районі щодо
відмови зарахувати стаж роботи ОСОБА_4
в районах Крайньої Півночі в кратному
розмірі; зобов'язання управління
Пенсійного фонду України у Полонському
районі зарахувати ОСОБА_4 до стажу його
роботи при призначенні пенсії за
період з 22 жовтня 1981 року по 01 січня 1991
року один рік його роботи за один рік і
шість місяців, здійснивши перерахунок
та виплату пенсії ОСОБА_4 з врахуванням
пільгового стажу за період з 20 лютого
2011 року, з урахуванням проведених
виплат, суд першої інстанції виходив із
того, що факт укладання трудового
договору з роботодавцем підтверджений
записами у трудовій книжці позивача, а
також відповідною довідкою, що згідно
із п. 5 розділу XV "Прикінцевих
положень"Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"є достатніми документами
для перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції в цій частині
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивач у період часу з 22.10.1981 року по
20.03.1991 року працював в Пересувній
механізованій колоні №177 Ризького
треста крупнопанельного
будинкобудування - Пересувній
механізованій колоні №177 Ризького
будинкобудівельного комбінату №2 -
Державного будівельного підприємства
«Латкогалимстрой», що
підтверджується копією трудової
книжки та довідкою Генеральної
дирекції державних архівів Латвії від
06.10.2010 року №3698/6-8.

Вказана місцевість прирівняна до
районів Крайньої Півночі відповідно до
Указу Президії Верховної Ради СРСР від
26 червня 1967 року та Постанови Ради
Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року
№1029.

Відповідно до п.5 розділу ХV
"Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування"період роботи до 1 січня 1991
року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Підпунктом "д"пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі"передбачено,
що робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану -два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Указом Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 26 вересня 1967 року "Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі"було скорочено
тривалість трудового договору, який
надає право на отримання пільг,
передбачених ст.5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року "Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", а саме:
зарахування одного року роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців роботи при обчисленні стажу, що
дає право на отримання пенсії за віком
та по інвалідності, виключно
працівникам, які прибули на роботу в
райони Крайньої Півночі та місцевості,
прирівняні до районів Крайньої Півночі
з інших місцевостей країни за умови
укладення ними трудового договору про
роботу в цих районах строком на три
роки, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до вимог вищезазначених
норм закону, а також Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженому постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року, пільгове
обчислення стажу роботи з 01 березня 1960
року по 31 грудня 1990 року проводиться на
підставі документів, які підтверджують
право на пільги, які були встановлені
для працюючих в районах Крайньої
Півночі чи в місцевостях, прирівняних
до цих районів. До інших документів
відносяться документи, видані
безпосередньо підприємством чи
архівною установою, де зазначено, що
працівник мав право на пільги,
передбачені відповідними Постановами
чи Указами.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
те, що відповідачем безпідставно
відмовлено у зарахуванні пільгового
страхового стажу роботи за періоди
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі з 22.10.1981 року 01.01.1991
року з розрахунку один рік за один рік і
шість місяців.

Посилання відповідача на те, що пільги,
встановлені вказаними нормативними
актами, не розповсюджуються на
позивача, у зв'язку з відсутністю
письмових трудових договорів, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
факт укладання трудового договору з
роботодавцем підтверджується записами
у трудовій книжці, а також довідкою, що
згідно із п.5 розділу ХV "Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" є достатніми документами
для перерахунку пенсії.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача провести новий розрахунок
та виплату пенсії з врахуванням
пільгового стажу та середньої
заробітної плати в галузі економіки з
врахуванням пільгового стажу та
середньої заробітної плати в галузі
економіки України за 2009 рік, визначеної
Держкомстатом України--1909,25 грн. з 05
травня 2010 року з урахуванням
виплачених сум індексації та
компенсації, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу призначено пенсію по
інвалідності з 16 березня 2010 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Полонському районі при призначенні
пенсію враховано показник заробітної
плати в середньому на одну особу, з якої
сплачено страхові внески за 2009 рік в
розмірі 1650, 43 грн.

01.08.2011 року ОСОБА_4 звернувся до
відповідача з заявою про новий
розрахунок пенсії із застосуванням у
формулу її розрахунку середню
заробітну плату в галузі економіки
України за 2009 рік, визначену
Держкомстатом України.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, управління Пенсійного фонду
України в Полонському районі
Хмельницької області від 15 серпня 2011
року №312/М-7 повідомило про відмову у
перерахунку пенсії, посилаючись на те,
що призначення пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки, визначеного Державним
комітетом статистики України
враховується для призначення пенсій по
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст.40 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин ( з урахуванням рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008
року) передбачено, що заробітна плата
(дохід) для обчислення пенсії
визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск :
К), де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз + Кз + Кз
+ ... + Кз ); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

В той же час, відповідно до статті 40
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (із змінами) та пункту 12
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.10.2007 № 1261,
постановою Пенсійного фонду України №
4-4 від 01.02.2008 року затверджено Порядок
визначення показників середньої
заробітної плати (доходу) в середньому
на одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
враховується для обчислення пенсії.
Цим Порядом, зокрема, визначено
показник заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії за рік що
використовується для визначення
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, скоригованої згідно з частиною
другою статті 40 Закону № 1058.

Оскільки постанова Пенсійного фонду
України № 22-1 від 31.12.2003 року про
затвердження Тимчасової методики
визначення показників середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях національної економіки, для
призначення пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втратила чинність на
підставі постанови Пенсійного фонду
України № 4-3 від 01.02.2008 року, то колегія
суддів вважає, що відповідачем
правомірно розрахований третій
складовий показник за формулою, а саме,
заробітна плата (дохід) для обчислення
пенсії відповідно до вимог Порядку
визначення показників середньої
заробітної плати (доходу) в середньому
на одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
враховується для обчислення пенсій,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 01.02.2008 р. N
4-4, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.02.2008 р. за № 146/14837, так
як іншої методики розрахунку
зазначеного показника на час
виникнення спірних правовідносин не
існувало.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні вищевказаної позовної
вимоги.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційні скарги належить залишити
без задоволення, а рішення суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_4, управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької орбласті, -
залишити без задоволення, а постанову
Полонського районного суду
Хмельницької області від 09 грудня 2011
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
09 вересня 2014 року .

Головуючий
Біла Л.М.

Судді
Гонтарук В. М.

Матохнюк Д.Б.