Справа № 804/12778/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 серпня 2014 р.
Справа №804/12778/14

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Верба І.О.,
розглянувши у місті Дніпропетровську
матеріали адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області до Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції, в якому
позивач просить:

- визнати дії державного виконавця
неправомірними;

- скасувати постанову державного
виконавця Волох О.В. про відмову у
відкритті виконавчого провадження про
примусове виконання рішення №380 про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України, винесене 23.01.2012 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про стягнення з ПП «Ерпол» на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області фінансових санкцій в сумі 170,00
грн.;

- зобов'язати державного виконавця
Волох О.В. відкрити виконавче
провадження про примусове виконання
рішення №380 про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України,
винесене 23.01.2012 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про стягнення з ПП «Ерпол» на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області фінансових санкцій в сумі 170,00
грн.

Судом встановлено, що адміністративний
позов подано з порушенням вимог
встановлених статтею 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
106 Кодексу адміністративного
судочинства України у позовній заяві
зазначається зміст позовних вимог
згідно з частиною третьою статті 105
цього Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

Частиною другою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Згідно частин четвертої та п'ятої
статті 105 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може містити вимоги про:
скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень; зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії;
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій; стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю;
виконання зупиненої чи невчиненої дії;
встановлення наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень; примусове
відчуження земельної ділянки, інших
об'єктів нерухомого майна, що на ній
розміщені, з мотивів суспільної
необхідності. Адміністративний позов
суб'єкта владних повноважень може
містити інші вимоги у випадках,
встановлених законом.

Таким чином, Кодексом
адміністративного судочинства України
передбачено право позивача
оскаржувати рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Позивач у позовних вимогах просить
визнати неправомірними дії державного
виконавця. Однак, позивачем не
визначено які саме дії відповідача
оскаржуються, у зв'язку із чим подано до
суду позовну заяву про захист
порушених прав. Таким чином, позивачу
належить визначитися із позовними
вимогами, заявленими до суду.

Щодо строків звернення до суду з даною
позовною заявою належить зазначити
наступне.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною першою статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно частини першої статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено спеціальні строки
звернення до суду.

Так, рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби може бути оскаржено у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

У разі порушення цього строку слід
застосовувати приписи статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України, за якими адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

З позовної заяви та доданих до неї
документів вбачається, що оскаржувана
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження винесена
16.06.2014 року, та отримана позивачем 23.06.2014
року.

При цьому, з позовної заяви не
вбачається та суд не може самостійно
встановити причин пропущення
позивачем строку звернення до суду, а
відповідного клопотання про визнання
причин пропуску строку звернення до
суду позивачем при поданні позовної
заяви не надано.

Крім того, у позовній заяві позивач
зазначив про подання 03.07.2014 року скарги
начальнику Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції в порядку частини
третьої статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження», рішення щодо
якої прийнято відповідачем 10.07.2014 року.

Статтею 82 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачена
можливість стягувача та інших
учасників виконавчого провадження
(крім боржника) оскаржити рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби до
начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Таким чином, вказаною нормою чітко
визначено порядок та види оскарження
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця. Отже, скаржник
(позивач) має обрати один або декілька з
визначених способів захисту та
подавати відповідну скаргу (позов). При
цьому, черговість подання таких скарг
(позовів) Кодексом адміністративного
судочинства України та Законом України
«Про виконавче провадження» на відміну
від Цивільного процесуального кодексу
України не передбачена.

За таких обставин, вважаю за необхідне
позовну заяву залишити без руху із
наданням строку для усунення
недоліків.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області до Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків
позовної заяви до 10 вересня 2014 р.

Недоліки позовної заяви можуть бути
усунені шляхом надання належним чином
оформленого адміністративного позову
з урахуванням вимог статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: визначення змісту
позовних вимог з урахуванням положень
статті 105 Кодексу адміністративного
судочинства України із зазначенням які
саме дії відповідача оскаржуються
позивачем, в чому такі дії полягають та
коли були вчинені; надання
відповідного клопотання із
зазначенням обґрунтованих обставин та
наданням доказів на підтвердження
таких обставин про визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть
усунені у зазначений строк, позовна
заява буде вважатися неподаною та
повернута. Залишення позовної заяви
без руху не позбавляє права повторного
звернення до адміністративного суду в
порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що
звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена особою,
яка подала позовну заяву, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у п'ятиденний
строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.О.
Верба