Справа № 2а-4051/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року Справа № 76892/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Гінди О.М., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ужгородському районі
Закарпатської області на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 30 вересня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

16.08.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив, визнати неправомірною
бездіяльність відповідача, стягнути з
відповідача підвищення щомісячної
державної соціальної допомоги в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
як дитині війни за 2011 рік.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 30
вересня 2011 року адміністративний позов
за період з 01 січня 2011 року по 15 лютого
2011 року залишено без розгляду.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 30 вересня 2011 року заявлений
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії
відповідача.Зобов'язано нарахувати та
виплатити позивачу підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", починаючи з 16 лютого 2011 року по 18
червня 2011 року із урахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Постанова звернена до
негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що встановлений ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що позивач належить до
категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітей війни, а тому має право
на встановлене ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
підвищення до пенсії.

Безспірно встановлено, що позивач є
дитиною війни та відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мав право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії, колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню, так як Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2011рік" дію ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей" не зупинено.
Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України" розміри
державних соціальних гарантій, що
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму, встановлюються відповідними
законами України, цим Законом, та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Таким чином,
відповідач, повинен діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Пунктом 7 частини першої Закону
України від 14 червня 2011 року № 3491 - VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» Прикінцеві положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
за вказаний період, колегія суддів не
вбачає.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивача здійснює Пенсійний
фонд України в особі Управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області, а також виходячи з вимог п.15
Положення про Пенсійний фонду України,
затв. постановою КМ України № 1261 від
24.10.2007р., відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача у справі.

Покликання апелянта на
відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України "Про
соціальний захист дітей війни" доплат
до пенсії як на причину невиконання
покладених на нього зобов'язань до
уваги не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами лише цього
Закону, чинним законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, тому слід застосовувати
цей розмір.

За наведених обставин колегія
суддів приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
Закарпатської області щодо
нездійснення нарахування та виплати
позивачу підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", протиправними; зобов'язати
відповідача провести нарахування і
виплату позивачу підвищення до пенсії
в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 16 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року, із урахуванням
вимог ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та проведених виплат за
вказаний період.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області задоволити частково. Постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 30 вересня 2011
року у справі №2а-4051/11 скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
Закарпатської області щодо
нездійснення нарахування та виплати на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" починаючи з 16 лютого 2011 року по 22
липня 2011 року, з врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
Закарпатської області провести
нарахування і виплату на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
починаючи з 16 лютого 2011 року по 22 липня
2011 року, з врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
проведених виплат за вказаний період.

В решті вимог відмовити.

Звернути зазначену постанову до
негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.М.Гінда

А.Р.Курилець