Справа № 818/1315/14
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 р.
Справа №818/1315/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Мікулінцевої А.П.,

представника відповідача - Мачули А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/1315/14

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся з адміністративним позовом
до Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області (далі - відповідач, Шосткинська
ОДПІ), в якому просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 30.04.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем «Орендна
плата» на 5442грн.44коп., з яких 3628грн.29коп.
- за основним платежем та 1814грн.15коп. -
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Свої вимоги мотивує тим, що за
результатами камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2014 рік, були
встановлені порушення ФОП ОСОБА_2
п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу
України. На підставі вказаних
висновків 30 квітня 2014 року
Шосткинською ОДПІ прийняте податкове
повідомлення-рішення №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з орендної плати на 5442грн.44коп. Проте,
на переконання позивача, висновки про
порушення ним податкового
законодавства є необґрунтованими,
оскільки п.8 договору оренди землі від
27.12.2006 року та п.8 угоди про внесення
змін до договору оренди землі від 23.04.2007
року, укладеними з Ямпільською
селищною радою, передбачено, що розмір
орендної плати за рік становить 1% від
нормативної грошової оцінки земель під
проїздами та площадками.

Пунктом 288.1. ст.288 Податкового кодексу
України закріплено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Пунктом 288.4. ст.288
Податкового кодексу України
встановлено, що розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюється у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Таким чином, Податковим кодексом
України чітко і недвозначно визначено,
що конкретний розмір орендної плати
(фактично ставка податку в розумінні
ст. 7 Податкового кодексу України) за
земельну ділянку визначається
договором оренди.

Крім того, рішенням апеляційного суду
Сумської області від 21.01.2014 року у
справі №590/1121/13-ц, що набрало законної
сили 21.01.2014 року, договір оренди землі
від 08.02.2007 року, укладений в с. Ямпіль
Сумської області між Ямпільською
селищною радою, ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2
щодо передачі в оренду ОСОБА_3 2/3 частин
земельної ділянки загальною площею
0,4811га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, було розірвано, у зв'язку з чим
позивачу безпідставно нараховані
податкові зобов'язання за період з
01.01.2014 року до 28.01.2014 року.

Тому позивач приходить до висновку, що
податкове повідомлення - рішення
№ від 30.04.2014 року не відповідає
вимогам вищезазначених Законів
України та умовам договорів, будучи
протиправним.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце розгляду справи
(а.с.62), в судове засідання не з'явився,
надіслав заяву, в якій позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
розглядати справу у його відсутність
(а.с.63).

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення
позовних вимог заперечувала (а.с.21-23, 29),
пояснивши, що з 01 січня 2011 року
мінімальний розмір річної орендної
плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності та грошову
оцінку яких встановлено, становить 3%
від їх нормативної грошової оцінки.

Оскільки збільшення мінімального
розміру орендної плати за землю
відбулося не у зв'язку з волевиявленням
сторін договорів, а у зв'язку зі зміною
ставки податку відповідно до закону, то
необхідність сплати земельного
податку у новому розмірі виникла у
позивача незалежно від внесення змін
до договорів оренди за ініціативою
сторін договору оренди землі.

Також Шосткинською ОДПІ правомірно
застосовано штрафні санкції у розмірі
50% суми нарахованого податкового
зобов'язання відповідно до ст.123
Податкового кодексу України з огляду
на те, що на момент винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 23.04.2014 року у справі №818/772/14 за
позовом ФОП ОСОБА_2 до Шосткинської
ОДПІ ГУ Міндоходів, якою було визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 05.03.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем «Орендна
плата з фізичних осіб» в розмірі 45
198грн.09коп., в тому числі 30132грн.06коп. - за
основним платежем та 15066грн.03грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями, ще
не набрала законної сили (а.с.30-32).

Заслухавши доводи представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 08.04.2014 року
Шосткинською ОДПІ проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності), за 2014 рік
поданої до Ямпільського відділеня
Шосткинської ОДПІ 12.02.2014 року №
(код бюджетної класифікації ) ФОП
ОСОБА_2, за результатами якої складено
акт від 10.04.2014 року №57/18-18-15-0016/НОМЕР_2
(а.с.46-48).

30.04.2014 року на підставі вищезазначеного
акту перевірки Шосткинською ОДПІ
прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 30.04.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем «Орендна
плата» на 5442грн.44коп., з яких 3628грн.29коп.
- за основним платежем та 1814грн.15коп. -
за штрафними (фінансовими) санкціями
(а.с.5).

Визнаючи протиправним та скасовуючи
вищевказане податкове повідомлення
рішення в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з орендної
плати на 5008грн.35коп., з яких: за основним
платежем 3338грн.90коп. та 1669 грн.45коп. - за
штрафними (фінансовими) санкціями, суд
зазначає, що 27.12.2006 року між позивачем
та Ямпільською селищною радою укладено
договір оренди земельної ділянки,
згідно з яким позивачу надана в
користування земельна ділянка
загальною площею 1,4946 га, в тому числі
під капітальною одноповерховою
забудовою - 0,2698га, під проїздами та
площадками - 1,2248га, за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.41-45).

Крім того, 08 лютого 2007 року між
Ямпільською селищною радою та ФОП
ОСОБА_2 укладено договір оренди
земельної ділянки, згідно з яким
позивачу надана в користування
земельна ділянка загальною площею 0,4811
га., в тому числі: забудованих земель
-0,4811 га з них: земель, які
використовуються в комерційних цілях
-0,4811 га в тому числі під капітальною
забудовою - 0,2238 га, під проїздами та
площадками -0,2573 га, відповідно дольових
часток в об'єкті нерухомого майна: 1/3
частини ОСОБА_2, 2/3 частини ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1. Договір укладено
терміном до 13 липня 2055 року (а.с.38-40).

23.04.2007 року до договору оренди землі від
08.02.2007 року складена угода про внесення
змін, пунктом 2 якої визначено, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 325 822грн.80коп., в тому
числі капітальна одноповерхова
забудова - 58 816грн.40коп. та під проїздами
та площадками - 267 006грн.40коп. (а.с.36-37).

Пунктом 8 договору оренди землі від
27.12.2006 року та пунктом 8 угоди про
внесення змін до договору оренди землі
від 23.04.2007 року, укладеними з
Ямпільською селищною радою,
передбачено, що розмір орендної плати
за рік становить 1% від нормативної
грошової оцінки земель під проїздами
та площадками (а.с.36,41).

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Варто відмітити, що жоден
нормативно-правовий акт не закріплює
обов'язок орендаря перераховувати
оренду плату (сплачувати її в більшому
розмірі) в разі законодавчої зміни
граничного розміру цієї плати. Тобто
орендар зобов'язаний буде сплачувати
більший розмір орендної плати лише у
випадку внесення відповідних змін до
договору.

Суб'єктами права власності на землю
відповідно до пункту "б" статті 80
Земельного кодексу України (далі - ЗК) є,
зокрема, територіальні громади, які
реалізують це право безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування,
- на землі комунальної власності.

Відповідно до частин першої та другої
статті 83 Земельного кодексу України
землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу (пункт "в" статті 12 ЗК).

За приписами ст.ст. 125, 126 ЗК України
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Право оренди
земельної ділянки посвідчується
договором оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 3
липня 1992 року №2535-XII "Про плату за землю"
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон №2535-XIІ)
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. За земельні ділянки,
надані в оренду, справляється орендна
плата.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України "Про
оренду землі" від 6 жовтня 1998 року №161-XIV
(далі - Закон №161), та є обов'язковим при
укладанні відповідних договорів.

За змістом ст.15 Закону №161 орендна
плата із зазначенням її розміру,
індексації, форм платежу, строків,
порядку її внесення, її перегляду та
відповідальності за її несплату
належить до істотних умов договору
оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 21 цього ж
Закону орендна плата за землю - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою для нарахування земельного
податку відповідно до статті 13 Закону
№2535-XIІ є дані державного земельного
кадастру, а орендної плати за земельну
ділянку, яка перебуває у державній або
комунальній власності, - договір оренди
такої земельної ділянки.

Правові засади проведення оцінки
земель в Україні визначені Законом
України "Про оцінку земель".

Згідно з ч.5 ст.5 вказаного Закону
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується, зокрема, для
визначення розміру земельного податку,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.

Пунктом 13 Типового договору оренди
землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3
березня 2004 р. N220, передбачено перегляд
розміру орендної плати, зокрема, у разі
зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, у тому числі
внаслідок інфляції.

Законом України "Про оренду землі" та
Законом України "Про плату за землю"
законодавець передбачив внесення змін
до розміру орендної плати за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності.

Положеннями ст. 30 Закону України "Про
оренду землі" визначено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

При цьому, статтею 654 Цивільного
кодексу України передбачено, що зміна
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється, якщо
інше не встановлено договором або
законом чи не випливає зі звичаїв
ділового обороту.

Разом з тим, з 01.01.2011 року справляння
плати за землю здійснюється відповідно
до положень Податкового кодексу
України з урахуванням критеріїв, які
визначені у розділі ХІІІ "Плата за
землю".

Так, відповідно до вимог п.288.1 та п.288.4
ст.288 Податкового кодексу України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки, у якому
встановлюється розмір та умови
внесення орендної плати.

Згідно із положеннями підпункту 288.5.1
пункту 288.5 статті 288 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:

- для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу;

- для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу.

Відповідно до ст.9 Податкового кодексу
України до загальнодержавних податків
та зборів належить плата за землю.
Згідно з розділом ХІІІ Податкового
кодексу плата за землю сплачується у
вигляді земельного податку та орендної
плати.

Водночас слід зауважити, що державна
податкова служба відповідно до
Податкового кодексу України наділена
повноваженнями зі здійснення контролю
за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів податків і зборів, а
також неподаткових доходів,
установлених законодавством, проте
ініціативою вносити зміни в договори
оренди землі відповідно до статей 12, 80,
83 ЗК, статті 30 Закону № 161-ХІV наділена
тільки одна зі сторін цих договорів,
якою у справі, що розглядається, є
селищна рада - орган місцевого
самоврядування, через яку відповідною
територіальною громадою реалізовано
право власності на передані в оренду
земельні ділянки, що знаходяться у
комунальній власності.

Договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Таким чином, суд зазначає, що хоча зміна
розміру земельного податку є підставою
для перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичної зміни орендної
палати та, відповідно, донарахування
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій за податковим
повідомленням-рішенням.

Зазначена правова позиція
кореспондується з висновками,
викладеними в постанові Верховного
Суду України від 11.06.2013 року у справах
№21-166а13 та №21-443а12.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
визначення податковим органом
податкового зобов'язання з орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності не ґрунтується
на приписах Податкового кодексу,
Закону України "Про оренду землі" та
інших правових актів, що врегульовують
спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідач факти, вказані в акті
перевірки, та правомірність винесеного
податкового повідомлення-рішення
№ від 30.04.2014 року в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з орендної плати на 5008грн.35коп., з яких:
за основним платежем 3338грн.90коп. та 1669
грн.45коп. - за штрафними (фінансовими)
санкціями, належним чином не довів,
внаслідок чого позовні вимоги в цій
частині визнаються судом
обґрунтованими.

Проте, в іншій частині позовних вимог
суд вважає необхідним відмовити,
зважаючи на те, що в поданій ФОП ОСОБА_2
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2014 рік по
договору оренди землі від 08.02.2007 року
задекларовано податкові зобов'язання з
орендної плати за період з 01.01.2014 року
до 28.01.2014 року (а.с.33-35) та згідно з
рішенням апеляційного суду Сумської
області від 21.01.2014 року у справі
№590/1121/13-ц договір оренди землі від
08.02.2007 року, укладений в селищі Ямпіль
Сумської області між Ямпільською
селищною радою, ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2,
було розірвано не щодо передачі в
оренду останньому 1/3 частин земельної
ділянки загальною площею 0,4811га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а щодо
передачі ОСОБА_3 2/3 частин земельної
ділянки за вказаною адресою.

Відтак, позивач продовжує
користуватися наданою йому в оренду
земельною ділянкою із урахуванням
дольових часток в об'єкті нерухомого
майна - 1/3, адже договір оренди землі
від 08.02.2007 року був розірваний не з ним,
а з ОСОБА_3, який орендував 2/3 частини
цієї ж земельної ділянки.

Тому Шосткинська ОДПІ правомірно
збільшила ФОП ОСОБА_2 суму грошового
зобов'язання з орендної плати за
січень-лютий 2014 року на 289грн.39коп. та
застосувала до нього штрафні санкції у
розмірі 144грн.70коп., у зв'язку з чим
позовні вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення -задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 30.04.2014 року № в
частині збільшення суми грошового
зобов'язання з орендної плати в сумі 5008
грн. 35коп., з яких: за основним платежем
3338грн.90коп., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 1669грн. 45коп.

В іншій частині позовних вимог-
відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя
О.О. Осіпова

Повний текст постанови складено та
підписано 18.08.2014 року.