Справа № 872/11415/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2014 рокусправа № 804/5111/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового
засідання:Кязимової Д. В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
29 квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, третя
особа: Покровська селищна рада про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у
Дніпропетровській області звернулась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, в якому
позивач з урахуванням уточнень від
24.04.2013 року просив: визнати незаконними
дії посадових осіб відділу державної
виконавчої служби управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області стосовно
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження від 22.03.2013 року
по виконавчому листу від 15.03.2012 року №
2а/0470/10236/11; визнати незаконними дії
посадових осіб відділу державної
виконавчої служби управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області стосовно
затягування строків здійснення
виконавчого провадження № 32227251;
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 22.03.2013 року
по виконавчому листу від 15.03.2012 року №
2а/0470/10236/11.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
29 квітня 2013 року
адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області залишено
без задоволення.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 22.03.2013 року по виконавчому листу від
15.03.2012 року № 2а/0470/10236/11 винесена
державним виконавцем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; вимоги позивача про визнання
незаконними дій посадових осіб відділу
державної виконавчої служби
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області стосовно
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження від 22.03.2013 року
по виконавчому листу від 15.03.2012 року №
2а/0470/10236/11 та про скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 22.03.2013 року по
виконавчому листу від 15.03.2012 року №
2а/0470/10236/11 є безпідставними та
необґрунтованими, а отже задоволенню
не підлягають.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі позивач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення

норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що
12.04.2012 року постановою головного
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа від 15.03.2012 року № 2а/0470/10236/11 та
22.03.2013 року вказане виконавче
провадження було закінчено на підставі
п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження». Так як
державним виконавцем не приймалися
постанови про накладення штрафів на
боржника та не направлялося подання до
правоохоронних органів, що є
обов'язковою умовою закінчення
виконавчого провадження з цієї
підстави, постанова про закінчення
виконавчого провадження є незаконною.
Крім того, боржником у виконавчому
провадженні не виконано рішення суду, а
лише вчинено декілька дій, направлених
на його виконання, а тому відсутні
підстави для закінчення виконавчого
провадження. Також, виконавчий
документ перебував на виконанні понад
два місяці, проте виконавче
провадження не зупинялося та не
відкладалося, таким чином було
порушено строки здійснення
виконавчого провадження.

Представник позивача зазначив, що
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2013 року винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог.

Представник відповідача зазначив, що
рішення суду фактично виконано не було,
боржник вжив всіх заходів щодо
виконання рішення суду, а тому
державний виконавець не вбачав підстав
для накладення на боржника штрафів та
направлення подання до правоохоронних
органів. У зв'язку з цим виконавче
провадження було закінчено. Вважає
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим, а тому просить
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи
повідомлений належним чином, що у
відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України не перешкоджає
розгляду справи за відсутністю
останнього.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
04.04.2012 року до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області на
примусове виконання надійшов
виконавчий лист по адміністративній
справі № 2а/0470/10236/11, виданий 15.03.2012 року,
про зобов'язання Покровську селищну
раду виконати обов'язкову вимогу КРУ у
Дніпропетровській області від 09.03.2011
року № 440-27/186, а саме: відшкодувати
зайво отримані кошти Стабілізаційного
фонду шляхом повернення коштів
селищній раді на загальну суму 14 398,80
грн.

12.04.2012 року головним державним
виконавцем Бойко О.С. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 32227251 та боржнику було
надано строк для самостійного
виконання вимог виконавчого документа
до 19.04.2012 року. Постанова
надійшла на адресу Покровської
селищної ради 27.04.2012 року.

11.05.2012 року до відділу примусового
виконання рішень надійшло
повідомлення боржника № 721 від 07.05.2012
року про фактичне виконання рішення
суду у зв'язку із порушення
господарським судом Дніпропетровської
області провадження за позовом
прокурора Покровського району в
інтересах держави в особі Покровської
селищної ради до ТОВ «Нікопольська
будівельна компанія «БЕСТ» про
стягнення надлишково отриманих коштів
у сумі 14 398,80 грн.

11.06.2012 року державним виконавцем на
адресу Покровської селищної ради було
направлено вимогу № 1814/10043 про надання
інформації щодо виконання судового
рішення та надання документів
претензійно-позовної роботи, що
підтверджують фактичне, у повному
обсязі виконання рішення суду. Вимога
отримана боржником 11.07.2012 року.

17.07.2012 року Покровська селищна рада
повідомила відділ примусового
виконання рішень про проведення
претензійно-позовної роботи та
направила копії позовної заяви про
стягнення кошів, рішення
господарського суду Дніпропетровської
області по справі № 5005/4276/2011
та апеляційної скарги на вказане
рішення.

24.07.2012 року державним виконавцем на
адресу Покровської селищної ради було
направлено вимогу № 23-14/12109 про надання
інформації щодо виконання судового
рішення та надання документів
претензійно-позовної роботи, що
підтверджують відшкодування зайво
отриманих коштів Стабілізаційного
фонду та повернення коштів Покровській
селищній раді. Вимога була отримана
боржником 20.09.2012 року.

01.10.2012 року Покровською селищною радою
було повідомлено за вихідним
№ 913 відділ примусового виконання
рішень, що вимога КРУ у
Дніпропетровській області та
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
фактично виконані, а саме: рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 26.06.2012 року у справі №
5005/4276/2011 за позовом прокурора
Покровського району в інтересах
держави в особі Покровської селищної
ради до ТОВ «Нікопольська будівельна
компанія «БЕСТ» про стягнення
надлишково отриманих коштів у сумі 14
398,80 грн. у позові було відмовлено,
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.08.2012 року апеляційна
скарга прокурора Покровського району
залишена без задоволення, а рішення
суду без змін, 19.09.2012 року Вищим
господарським судом України було
отримано касаційну скаргу Покровської
селищної ради на вказані рішення.

22.03.2013 року державним виконавцем,
керуючись п. 11 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження», було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №
2а/0470/10236/11.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно ст. 11 цього Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Таким чином, вживаючи заходи
примусового виконання державний
виконавець обмежений способом та
порядком, встановлених виконавчим
документом, і він не має повноважень на
вчинення інших, не передбачених
судовим рішенням, дій.

З матеріалів справи вбачається, що
виконавчий лист по адміністративній
справі № 2а/0470/10236/11, виданий
15.03.2012 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом, містить
наступну резолютивну частину
постанови: зобов'язати Покровську
селищну раду виконати обов'язкову
вимогу КРУ у Дніпропетровській області
від 09.03.2011 року № 440-27/186, а саме:
відшкодувати зайво отримані кошти
Стабілізаційного фонду шляхом
повернення коштів селищній раді на
загальну суму 14 398,80 грн.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що за
вказаним виконавчим документом
немайнового характеру, державний
виконавець має зобов'язати боржника -
Покровську селищну раду виконати
вимогу КРУ у Дніпропетровській області
від 09.03.2011 року № 440-27/186 саме в частині,
що стосується відшкодування зайво
отриманих коштів шляхом їх повернення
селищній раді.

При цьому для повного з'ясування змісту
вимоги КРУ у Дніпропетровській області
від 09.03.2011 року № 440-27/186 в частині, що
передбачена рішенням суду, суд першої
інстанції здійснив його аналіз та
встановив, що вона має наступний зміст:

1. Провести претензійно-позовну роботу
з виконавцями робіт шляхом
відшкодування зайво отриманих коштів
Стабілізаційного фонду шляхом
повернення коштів селищній раді, а
саме: ТОВ «Нікопольська будівельна
компанія «БЕСТ» у сумі 14 398,80 грн.

2. З метою повного відшкодування
завданої шкоди до органів суду подати
цивільний позов відносно
вищезазначеного об'єкту.

3. У разі повернення коштів виконавцем
робіт, негайно відшкодувати завдані
збитки

Стабілізаційного фонду державного
бюджету в сумі 14 398,80 грн.

В іншому випадку стягнути з осіб,
винних у проведенні зайвих виплат,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст. ст. 130, 133, 136 Кодексу
законів про працю України.

Таким чином, суд першої прийшов до
вірного висновку, що за вказаним
виконавчим документом державний
виконавець повинен зобов'язати
боржника вжити заходів щодо повернення
коштів лише шляхом проведення
претензійно-позовної роботи з
ТОВ «Нікопольська будівельна
компанія «БЕСТ», і жодним чином
вказаний виконавчий документ не
містить вимог про відшкодування коштів
шляхом їх стягнення з осіб, винних у
проведенні зайвих виплат. Отже, суд
вважає, що державним виконавцем
вживалися заходи на виконання
виконавчого документа відповідно до
його змісту.

Загальні умови виконання рішень, за
якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, встановлені статтею 76 Закону
України «Про виконавче
провадження».

Вказаною статтею передбачено, що після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

При цьому умови накладення штрафу та
внесення подання передбаченні
статтями 89 та 90 Закону України
«Про виконавче провадження», згідно
яких постанова про накладення штрафу
на боржника виноситься у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк виконавчого документа, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
а подання вноситься за наявності ознак
злочину в діях особи, яка умисно
перешкоджає виконанню рішення чи іншим
чином порушує вимоги закону про
виконавче провадження.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що боржником вживалося
всіх заходів щодо виконання
виконавчого документа, а саме:
вчинялися дії на проведення
претензійно-позовної роботи для
повернення коштів і вказані заходи не
принесли результатів не з його вини,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що у державного
виконавця не було підстав для
винесення постанови про накладення на
боржника штрафу, як і не було підстав
для направлення подання до
правоохоронних органів для
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що виконавче провадження
підлягає закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

За таких умов, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
постанова про закінчення виконавчого
провадження від 22.03.2013 року по
виконавчому листу від 15.03.2012 року №
2а/0470/10236/11 винесена державним
виконавцем на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
вважав вимоги позивача про визнання
незаконними дій посадових осіб відділу
державної виконавчої служби
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області стосовно
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження від 22.03.2013 року
по виконавчому листу від 15.03.2012 року №
2а/0470/10236/11 та про скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 22.03.2013 року по
виконавчому листу від 15.03.2012 року №
2а/0470/10236/11 безпідставними та
необґрунтованими, а отже останні
задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги позивача про
визнання незаконними дій посадових
осіб відділу державної виконавчої
служби управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області стосовно
затягування строків здійснення
виконавчого провадження № 32227251 слід
зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк.

Враховуючи, що виконавче провадження №
32227251 було відкрито 12.04.2012 року та
закінчено 22.03.2013 року і за цей час
виконавче провадження не було
зупинено, колегія суддів погоджується
з твердженнями позивача, що державним
виконавцем було перевищено строки
здійснення виконавчого провадження,
визначені Законом України
«Про виконавче провадження».

Водночас, колегія суддів звертає увагу,
що судом першої інстанції не було
встановлено жодних дій, а позивачем не
було їх наведено у позовній заяві та
представником позивача - у своїх
поясненнях в судовому засіданні,
внаслідок вчинення яких державним
виконавцем було допущено затягування
строків здійснення виконавчого
провадження.

До того ж вказане не вплинуло на
законність прийнятої постанови.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів зазначає, що суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що позовні вимоги Державної фінансової
інспекції у Дніпропетровській області
є безпідставними, необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
29 квітня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Державної фінансової інспекції у
Дніпропетровській області до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, третя
особа: Покровська селищна рада про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів
відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС
України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай