Справа № 826/7600/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2014 року 11:13
№ 826/7600/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді -
Кобилянського К.М., за участю секретаря
судового засідання Голод А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Мостобуд»до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києвіпро визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,за
представник позивача: Пегза К.К.
представник відповідача: Недашківська
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 03.09.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
Публічне акціонерне товариство
«Мостобуд» звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, у якій
просить суд визнати протиправним та
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
розмір орендної плати встановлюється
виключно Договором оренди, а тому без
внесення відповідних змін до договору,
на думку позивача, податковий орган
протиправно здійснив донарахування
орендної плати за земельні ділянки. У
зв'язку з цим, позивач вважає податкове
таким, що не відповідає вимогам чинного
законодавства України та спричиняє
порушення прав за охоронюваних законом
Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечив. Зазначив, що положення
договорів оренди не можуть суперечити
вимогам Податкового кодексу України.
Вказав на те, що нормами Податкового
кодексу України покладено на платника
податків обов'язок самостійно
визначати суму орендної плати, отже,
позивач зобов'язаний був нараховувати
та сплачувати орендну плату з
дотриманням вимог податкового
законодавства. Вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить відмовити
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
Посадовими особами Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників на підставі наказу
№868 від 20.12.2013, направлення від 25.12.2013
№724, згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1
статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПАТ
«Мостобуд» з питання дотримання вимог
пункту 288.5 статті 288 Податкового
кодексу України щодо повноти
обчислення орендної плати за землю за
період з 01.01.2011 по 31.07.2013.
За результатами вказаної перевірки
контролюючим органом складено акт від
30.01.2014 №106/28-10-42-30/01386326, згідно висновків
якого, в ході перевірки встановлено
порушення ПАТ «Мостобуд» пункту 286.2
статті 286, підпункту 288.5.1 пункту 288.5
статті 288 Податкового кодексу України,
пунктів 1.8, 2.1-2.3 Порядку визначення
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок у місті Києві, затвердженого
рішенням Київської міської ради від
26.07.2007 №43/1877, в результаті чого позивач
занизив податкові зобов'язання з
орендної плати за земельні ділянки
Голосіївського району міста Києва на
суму 11 708 326,91 грн. та занизив податкові
зобов'язання з орендної плати за
земельну ділянку Дарницького району
міста Києва на суму 327 643,32 грн.

Позивач вважаючи протиправними та
необґрунтованими зазначені висновки
податкового органу, подав заперечення
на акт перевірки від 30.01.2014
№106/28-10-42-30/01386326, за результатом
розгляду яких Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників листом від 11.02.2014 №
3160/10/28-10-42-3-34 повідомив про залишення
висновків вказаного акту без змін.

17.02.2014 відповідач на підставі акту від
30.01.2014 №106/28-10-42-30/01386326 прийняв
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення №, яким
збільшив суму грошового зобов'язання
ПАТ «Мостобуд» з орендної плати з
юридичних осіб на загальну суму 13 988 010,00
грн., в т.ч. 11 708 327,00 грн. - основний платіж
та 2 279 683,00 грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

Позивач оскаржив зазначене податкове
повідомлення-рішення у порядку
адміністративного оскарження,
передбаченому статтею 56 Податкового
кодексу України.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 22.05.2014 № 9084/6/99-99-10-01-15 скарга
позивача залишена без задоволення, а
податкове повідомлення-рішення від
17.02.2014 № - без змін.

Вважаючи протиправним податкове
повідомлення-рішення відповідача від
17.02.2014 №, ПАТ «Мостобуд» оскаржило
його до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Суд встановив, що між позивачем
(Орендар) та Київською міською радою
(Орендодавець) укладено ряд договорів
оренди земельної ділянки, а саме:

- від 05.02.2000, який зареєстрований
Київським міським управлінням
земельних ресурсів 13.06.2000 за №76-6-00005,
предметом якого є оренда строком на 49
років земельної ділянки, місце
розташування якої вул. Паньківська, 5 у
Старокиївському районі міста Києва,
розміром 0,1716 га для обслуговування та
експлуатації адміністративного
будинку і господарських споруд;

- від 23.09.2002, який зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів КМДА 12.11.2002 за №79-6-00064,
предметом якого є оренда строком на 10
років земельної ділянки, місце
розташування якої вул. Тарасівська, 8,
літ. Б у Голосіївському районі міста
Києва, розміром 0,0115 га для експлуатації
та обслуговування гаража-лабораторії;

- від 29.07.2003, який зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів КМДА 29.08.2003 за №79-6-00138,
предметом якого є оренда строком на 10
років земельних ділянок, місце
розташування яких вул. Баренбойма, 8, у
Голосіївському районі міста Києва,
загальним розміром 11,4311 га для
експлуатації та обслуговування
комплексу будівель і споруд
виробничого, житлового,
соціально-побутового та культурного
призначення Мостозагону №2;

- від 30.07.2007, який зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів КМДА 02.08.2007 за №79-6-00526,
предметом якого є оренда строком на 50
років земельної ділянки, місце
розташування якої вул. Промислова, у
Голосіївському районі міста Києва,
розміром 16,7351 га для перенесення
промислової бази ВАТ «Мостобуд»
мостозагону №2, яка підпадає під
забудову залізнично-автомобільного
мостового переходу через р. Дніпро у
місті Києві, її подальшої експлуатації
і обслуговування;

- від 25.04.2001, який зареєстрований
Київським міським управлінням
земельних ресурсів 29.05.2001 за №90-6-00022,
предметом якого є оренда строком на 10
років земельної ділянки, місце
розташування якої вул. Нова, 1, у
Харківському районі міста Києва,
розміром 6,5674 га для експлуатації та
обслуговування комплексу будівель і
споруд виробничої бази Управління
механізації;

- від 25.04.2001, який зареєстрований
Київським міським управлінням
земельних ресурсів 29.05.2001 за №90-6-00021,
предметом якого є оренда строком на 10
років земельної ділянки, місце
розташування якої Чапаєвське шосе, 10 у
Харківському районі міста Києва,
розміром 2,6031 га для експлуатації та
обслуговування комплексу будівель і
споруд виробничої бази Управління
механізації;

- від 25.04.2001, який зареєстрований
Київським міським управлінням
земельних ресурсів 29.05.2001 за №90-6-00023,
предметом якого є оренда строком на 7
років земельної ділянки, місце
розташування якої вул. Нова, 1, у
Харківському районі міста Києва,
розміром 0,0116 га для експлуатації та
обслуговування комплексу будівель і
споруд виробничої бази Управління
механізації.

Відповідач зазначив, що ПАТ «Мостобуд»
занизив суму орендної плати за землю за
рахунок наступного.

В ході перевірки відповідач встановив,
що ПАТ «Мостобуд» продало ТОВ
«Ностромо Плюс» нежитловий будинок по
вул. Паньківська, 5-а (земельна ділянка
76:062:001) та майнові комплекси,
розташовані по шосе Чапаєвському, 10 і
шосе Чапаєвському, 8 (земельна ділянка
90:119:004) згідно договорів
купівлі-продажу майнових комплексів за
реєстраційними номерами 582 та 584.

В подальшому за договорами
купівлі-продажу від 03.03.2012
(реєстраційні номери 48, 49, 50) нежитловий
будинок по вул. Паньківська, 5-а та
майнові комплекси, розташовані по шосе
Чапаєвському, 10 і шосе Чапаєвському, 8
перейшли у власність Monumentenbezit RE B.V.
(Нідерланди).

З моменту переходу права власності на
вказані об'єкти нерухомого майна, ТОВ
«Ностромо Плюс» та Monumentenbezit RE B.V.
(Нідерланди) передавали вказані
будівлі в оренду ПАТ «Мостобуд», однак
останнім право користування
земельними ділянками не переоформлено,
витяги з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельних
ділянок в зв'язку зі зміною
функціонального використання земель
не отримувало.

Перерахунок податкових зобов'язань з
орендної плати за земельні ділянки по
вул. Паньківській, 5 та шосе
Чапаєвському, 10 з використанням
функціонального коефіцієнту 2,5
(комерційне використання) позивач
здійснив тільки 01.01.2012.

Суд витребовував у позивача зазначені
договори та документи, на підставі яких
ним було визначено коефіцієнт
індексації, однак вимоги суду виконані
ним не були. Водночас, позивач не
заперечував факту укладання
вищезазначених договорів та того, що
коефіцієнт 2,5 до вищезазначених
земельних ділянок він застосовував з
01.01.2012.

Питання щодо оподаткування
регулюються Податковим кодексом
України і не можуть встановлюватися
або змінюватися іншими законами
України, крім законів, що містять
виключно положення щодо внесення змін
до цього Кодексу та/або положення, які
встановлюють відповідальність за
порушення норм податкового
законодавства.

Положення Податкового кодексу України
регулюють відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема визначають вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
плата за землю - це загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового
кодексу України встановлено, що базою
оподаткування є:

- нормативна грошова оцінка
земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
розділом XIII ПКУ;

- площа земельних ділянок,
нормативну грошову оцінку яких не
проведено.

Для визначення розміру податку та
орендної плати використовується
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок (пункт 289.1 статті 289 Податкового
кодексу України).

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки визначається на підставі
пункту 3 наказу Держкомзему,
Міністерства аграрної політики,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства,
Української академії аграрних наук від
27.01.2006 №18/15/21/11 «Про Порядок нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів».

Відповідно до додатку №3 вказаного
Порядку коефіцієнт 2,5 застосовується
до земель комерційного використання.
Землі комерційного використання
включають в себе землі підприємств, що
здійснюють операції з нерухомістю,
здавання під найм та послуги юридичним
особам.

Отже, у зв'язку зі зміною
функціонального використання
земельних ділянок позивач повинен був
застосовувати коефіцієнт 2,5 з моменту
зміни такого функціонального
використання, чого ним своєчасно
зроблено не було.

У зв'язку із застосуванням в період з
23.03.2011 коефіцієнту 1,2 замість 2,5, ПАТ
«Мостобуд» занижено податкові
зобов'язання з орендної плати за землю
у Голосіївському районі міста Києва в
сумі 280 393,00 грн.

Стосовно заниження суми зобов'язання з
орендної плати за землю у
Голосіївському районі міста Києва в
сумі 11 427 933,45 грн., суд встановив
наступне.

ПАТ «Мостобуд» сплачував суму орендної
плати за землю на підставі
вищезазначених договорів оренди,
укладених з Київською міською радою у
розмірі, вказаному у таких договорах.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового
кодексу України визначено, що
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.
Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки, об'єктом
оподаткування - земельна ділянка,
надана в оренду (пункт 288.2 статті 288
Податкового кодексу України).

Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом, для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом (пункт 288.5 статті 288
Податкового кодексу України в редакції
чинній в періоді, який перевірявся
контролюючим органом).

Згідно із пунктом 289.1 статті 289
Податкового кодексу України, для
визначення розміру податку та орендної
плати використовується нормативна
грошова оцінка земельних ділянок.

У відповідності до пункт 288.4 статті 288
Податкового Кодексу України, розмір та
умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем,
але річна сума платежу, відповідно до
пункту 288.5 статті 288 Податкового
Кодексу України, не може бути меншою
для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу та для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом ХШ
Кодексу.

Отже, мінімальний розмір орендної
плати за використання земельної
ділянки для позивача становить 3
відсотки від її нормативної грошової
оцінки.

Податкове зобов'язання по орендній
платі за земельну ділянку державної та
комунальної власності, визначено
позивачем у податкових деклараціях з
плати за землю (орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за періоди
січень 2011 року - липень 2013 року (а.с. 185-230
Т. І) з порушенням положень статті 288
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження, податкового
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної та
комунальної власності за вказаний
період по Голосіївському району міста
Києва на суму 11 427 933,45 грн.

Суд відхиляє посилання позивача на
умови договорів, якими передбачена
інша сума оплати за оренду землі,
оскільки з 01.01.2011 порядок сплати
орендної плати за землю регулює
Податковий кодекс України та діючі
договори оренди не мають вищу юридичну
силу ніж Закон.

Згідно положень Податкового кодексу
України незалежно від визначеного у
договорах оренди розміру орендної
плати, він не може бути нижчим, ніж
встановлений чинним законодавством.

Отже, відповідач правомірно
донарахував позивачу суму
обов'язкового платежу з податку на
землю, оскільки мінімальний розмір
плати за землю чітко визначений
Податковим кодексом України, а
обов'язок контролювати повноту та
своєчасність надходження таких
платежів покладений саме на
відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України, зокрема, в ухвалах від
18.02.2014 №К/800/20182/13, від 26.06.2014 №К/9991/22239/12,
від 18.02.2014 К/800/27623/13, від 29.05.2014 №К/800/33882/13,
постанові від 22.04.2014 №К/9991/76936/12.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку про правомірність
податкового повідомлення-рішення від
17.02.2014 №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «орендна плата з юридичних
осіб» на загальну суму 13 988 010,00 грн.

Положеннями частини 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визначено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог позивача та відсутність
підстав для їх задоволення.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 69-71, 94,
158-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, статтею 4 Закону
України «Про судовий збір», Окружний
адміністративний суд м. Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Мостобуд»
відмовити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Мостобуд» ()
решту суми судового збору у розмірі
1548,44 грн. (одна тисяча п'ятсот сорок
вісім гривень 44 коп.) на розрахунковий
рахунок № 4007 до ГУ ДКСУ у місті
Києві, код 38004897, МФО 820019, код
класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський

Повний текст постанови складено та
підписано 08.09.2014.