Справа № 2-а-12770/09/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-12770/09/2170

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецстроймонтаж-02»
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 січня 2011
року за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні до товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецстроймонтаж-02»,
за участю третіх осіб Державної
екологічної інспекції в Херсонській
області, Херсонської обласної
державної адміністрації,
Контрольно-ревізійного управління в
Херсонській області, Державного
підприємства «Цюрупинське
лісомисливське господарство» про
застосування
адміністративно-господарських
санкцій,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2008 року Державна податкова
інспекція у м.Херсоні звернулася до
суду з позовом про застосування до ТОВ
«Спецстроймонтаж-02»
адміністративно-господарських санкцій
у вигляді вилучення прибутку (доходу) в
сумі 1 415 302,84 грн. шляхом стягнення з
відповідача вказаної суми до
Державного бюджету України.

Позов обґрунтовувала тим, що укладений
між позивачем (який являється
правонаступником ТОВ «Кварц») та
Державним підприємством «Цюрупинське
лісомисливське господарство» договір
підряду №7/1 від 24.05.2000р. на проведення
робіт по будівництву під'їзної дороги
до біотехнічного протипожежного
комплексу та проведення планувальних
робіт, фактично не виконаний, а лише
відбувалося видобування та реалізація
відповідачем природного матеріалу -
піску за відповідну плату. ДПІ
стверджує, що договір №7/1 від 24.05.2000р.
укладений без мети реального настання
певних наслідків і мав за мету
отримання незаконних доходів від
реалізації піску з території можливих
робіт по договору субпідряду. На
балансі відповідача відсутні
транспортні засоби та механізми для
проведення робіт за договором підряду,
а також у штатному розкладі товариства
немає кваліфікованих працівників.
Оскільки пісок є корисною копалиною, то
її виїмка, реалізація та вивезення за
межі родовища повинна проводитися при
наявності спеціального дозволу на
право користування надрами гірничого
та земельного відводів, який ТОВ
«Спецстроймонтаж-02» не видавався. За
відсутності окремих дозвільних
документів на розробку корисних
копалин, розробка та реалізація піску
Цюрупинського родовища спрямована на
заволодіння майном держави без згоди
на це уповноважених державних органів,
а тому, на підставі ст.239 Господарського
кодексу України, до ТОВ
«Спецстроймонтаж-02» слід застосувати
адміністративно-господарські санкції
у вигляді вилучення прибутку (доходу),
що становить 1 415 302,84 грн.

26.06.2008р. позивач збільшив свої позовні
вимоги та просив суд застосувати до ТОВ
«Спецстроймонтаж-02»
адміністративно-господарські санкції
в сумі 2 423 282,36 грн., посилаючись на те, що
обрахована штрафна санкція
підтверджена даними обліку товариства
про реалізацію піску.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Одеським
окружним адміністративним судом 18
січня 2011 року ухвалено постанову про
задоволення адміністративного позову
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні.

Суд першої інстанції постановив
застосувати до ТОВ «Спецстроймонтаж-02»
адміністративно-господарську санкцію
у вигляді вилучення прибутку (доходу) в
сумі 2 423 282,36 грн. шляхом стягнення з
відповідача
адміністративно-господарські санкції
в зазначеній сумі до Державного
бюджету України.

Приймаючи означене рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що укладаючи
договір підряду №7/1 від 24.05.2000р. на
проведення робіт по будівництву
під'їзної дороги до біотехнічного
протипожежного комплексу та
проведення планувальних робіт,
відповідач мав мету добування піску та
його реалізацію, а не ту, яка зазначена
в договорі. У відповідача відсутні
будь-які документи про здійснення
робіт по будівництву водойм та
під'їзних доріг. ТОВ
«Спецстроймонтаж-02» порушено правила
здійснення господарської діяльності,
що вплинуло на результат
оподаткування, а тому прибуток,
одержаний товариством під виглядом
здійснення діяльності по будівництву
протипожежного комплексу, підлягає
вилученню в дохід Державного бюджету.

В апеляційній скарзі ТОВ
«Спецстроймонтаж-02», посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати, повністю відмовити
позивачу у задоволенні заявлених
позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, товариство зазначило, що чинним
законодавством не надано податковим
органам повноважень на звернення до
суду з позовом про застосування
адміністративно-господарських
санкцій, оскільки питання регулювання
використання надр відноситься до
компетенції Верховної Ради України,
Кабінету Міністрів України, Верховної
Ради АРК, обласних, Київської та
Севастопольської міських рад на їх
території, сільських, селищних, міських
та районних рад на їх території.
Апелянт вважає, що ДПІ, встановивши
факти без ліцензійної діяльності у
сфері надрокористування, повинна була
передати матеріали за виявленими
порушеннями спеціально уповноваженим
органам. При розгляді справи судом
проігноровано юридичні факти,
встановлені судовими рішеннями, про
законність діяльності ТОВ
«Спецстроймонтаж-02» та ДП «Цюрупинське
лісомисливське господарство» з питань
використання надр при будівництві
біотехнічного природоохоронного
протипожежного комплексу у
Пролетарському лісництві. Судом не
взято, також, до уваги надані
відповідачем докази виконання
договору на 70%, що не заперечувалося
позивачем. У справі жодним чином не
доведена вина з боку ТОВ
«Спецстроймонтаж-02» вчинення
правочину як такого, що порушує
публічний порядок.

В судовому засіданні протокольною
ухвалою колегією суддів здійснено
заміну Державної податкової інспекції
у м.Херсоні на правонаступника -
Державну податкову інспекцію у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів в Херсонській області.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, 24 травня 2000 року між
Цюрупинським державним
лісомисливським господарством
(Замовник) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Кварц» (з 28.02.2008р. -
ТОВ «Спецстроймонтаж-02») (Генеральний
підрядчик) було укладено договір
підряду №7/1 на проведення робіт по
будівництву під'їзної дороги до
біотехнічного протипожежного
комплексу в 16 кварталі Пролетарського
лісництва та проведення планувальних
робіт, з терміном дії договору до
31.12.2002р. За умовами вказаного договору
якість предмету підряду повинна
відповідати затвердженій
проектно-кошторисній документації та
до 15 числа кожного місяця Генеральний
підрядник повинен подавати звіт
виконання робіт, форма якого
регламентується діючим
законодавством.

Згідно додатку №3 від 19.04.2001р. до
договору №7/1 від 24.05.2000р. Генеральний
підрядник проводить будівництво БТППК,
тимчасового під'їзного шляху до
комплексу та під'їзного шляху до БТППК,
здійснює планувальні роботи;
виготовляє та надає Замовнику
проектно-кошторисну документацію
БТППК, проходження державної
експертизи ПКД. Термін виконання робіт
- до 31.12.2007р.

Додатком №4 від 19.04.2001р. до договору №7/1
від 24.05.2000р. визначено розмір
договірної ціни будівництва у сумі
14864,91 тис. грн.

Згідно Додатку №6 від 18.01.2007р. до
договору №7/1 від 24.05.2000р. договір діє до
моменту його остаточного виконання,
але в будь - якому випадку до 30.04.2009р.

На підставі направлень від 21.01.2008р.
№113/23-4, від 09.02.2008р. №275/23-4, відповідно до
п.1 ст.11-1, ч.11 ст.11-1 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні», у
період з 21.01.2008р. по 14.02.2008р. Державною
податковою інспекцією у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів в
Херсонській області проведено виїзну
планову перевірку ТОВ «Кварц» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2006р. по 30.09.2007р., за
результатами якої складено акт
перевірки №666/23-4/30667002 від 21.02.2008р.

В акті перевірки, серед іншого,
зазначено, що фактично у період з
01.07.2006р. по 30.09.2007р. підприємство
здійснювало без ліцензійну діяльність
по розробці піску (корисна копалина)
під видом виконання підрядних робіт по
будівництву біотехнічного
протипожежного комплексу та під'їзних
до нього доріг в Пролетарському
лісництві Цюрупинського державного
лісомисливського господарства та
здійснювало операції з купівлі-продажу
піску. В порушення пунктів 3.4, 3.5, 3.6
договору №7/1 від 24.05.2000р. Генеральний
підрядник ТОВ «Кварц» не надавав
Цюрупинському ДЛМГ у визначений
договором термін звіт про виконання
робіт, а саме, акти виконаних робіт.
Перевіркою правильності складання
довідок про вартість виконаних робіт
та актів виконаних робіт встановлено,
що первинні документи з обліку в
будівництві складені не за типовими
формами КБ-3 та КБ-2, чим порушено Наказ
Державного комітету статистики
України і Державного комітету України
з будівництва та архітектури «Про
затвердження типових форм первинних
документів з обліку в будівництві» від
21.06.2002р. №237/5. Крім того, ТОВ «Кварц» не
дотримано вимоги складання актів
виконаних робіт, а саме, відсутня
інформація щодо понесених трудовитрат,
вартість експлуатації машин та
механізмів, загально виробничих та
адміністративних витрат, не вказаний
стан поточних цін на момент складання
акта виконаних робіт, що порушує ДБН
Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості
будівництва», затвердженого Наказом
Держбуду України від 27.08.2000р. №174.

Також, в акті перевірки зазначено, що
згідно актів виконаних робіт ТОВ
«Кварц» виконує наступні види робіт
для ДП «Цюрупинське лісомисливське
господарство»: розробка ґрунту,
розробка виїмок з відсипанням ґрунту в
кавальєри, перевезення трактором,
переміщення ґрунту, вертикальне
планування ґрунту. Потім, між ДП
«Цюрупинське лісомисливське
господарство» та ТОВ «Кварц»
укладаються акти, згідно яких підлягає
вивезенню з території будівництва
БТППК пісок «кучугурний» (будівний);
згідно первинних документів (видаткові
накладні) вказаний пісок передається
ДП «Цюрупинське лісомисливське
господарство» в рахунок оплати
виконаних робіт ТОВ «Кварц». Зазначене,
на думку податкового органу, свідчить
про те, що ТОВ «Кварц» виконує лише
роботи по розробці ґрунту, добування
піску та його подальшої реалізації, а
фактичне будівництво БТППК не
здійснюється, що підтверджується
відсутністю актів поетапної передачі
готових робіт по будівництву БТППК ДП
«Цюрупинське лісомисливське
господарство», складання яких
передбачено п.5.2 договору підряду №7/1
від 25.05.2000р. До перевірки не надано
спеціальний дозвіл на користування
надрами, затверджених планів виконання
робіт, актів прийому-передачі готових
для експлуатації елементів під'їзної
дороги до БТППК, проектно-кошторисної
документації на будівництво БТППК,
висновків комплексної державної
експертизи щодо об'єкту будівництва,
дозволів державних установ на
спорудження штучних водойм; на балансі
ТОВ «Кварц» відсутні транспортні
засоби та механізми для проведення
робіт та у штатному розкладі немає
кваліфікованих фахівців.

На підставі вказаного акту перевірки,
податковий орган дійшов висновку, який
підтримав суд першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови, що
ТОВ «Кварц» замість будівництва
комплексу та під'їзних доріг до нього
фактично здійснювало розробку та
реалізацію піску. Отже, сторонами (ТОВ
«Кварц» та ДП «Цюрупинське
лісомисливське господарство») вчинено
правочини на виконання підрядних робіт
для приховування іншого правочину,
який вони насправді вчинили; за
відсутності окремих дозвільних
документів на розробку корисних
копалин розробка та реалізація піску
Цюрупинського родовища спрямована на
заволодіння майном держави без згоди
на це уповноважених державних органів.

Херсонський окружний адміністративний
суд визнав обґрунтованими доводи ДПІ у
м.Херсоні, що відповідачем у справі
порушено правила здійснення
господарської діяльності, що вплинуло
на результат оподаткування, у зв'язку з
чим, одержаний товариством прибуток
щодо здійснення діяльності по
будівництву протипожежного комплексу,
підлягає вилученню до державного
бюджету.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Як в акті перевірки так і в
оскаржуваній постанові міститься
посилання на лист Державного
науково-виробничого підприємства
«Державний інформаційний геологічний
фонд України» («Геоінформ України») від
14.08.2007р. №03/303-1588, в якому зазначено, що
запаси Цюрупинського родовища пісків
знаходяться на державному балансі у
«Геоінформ України» та є власністю
держави в кількості 123731 тис. куб.м.
(пісок будівельний). Оскільки пісок є
корисною копалиною, то його виїмка,
реалізація та вивезення за межі
родовища повинна проводитися при
наявності спеціального дозволу на
право користування надрами гірничого
та земельного відводів, як того
вимагають статті 17, 18, 19, пункт 2 статті 24
Кодексу України «Про надра». До
матеріалів перевірки спеціальний
дозвіл на користування надрами
Генпідрядником (ТОВ «Кварц») не надано.
Крім того, в інформації Геоінформ
України повідомляється, що спеціальний
дозвіл на розробку родовищ піску ДП
«Цюрупинське ЛМГ» не надавався та
Цюрупинське родовище в Державному
балансі запасів значиться як таке, що
не розроблялось.

Однак, Херсонським окружним
адміністративним судом не взято до
уваги посилання ТОВ
«Спецстроймонтаж-02» на постанову
господарського суду Херсонської
області від 06.10.2006р. у справі №4/291-ПН-05,
яку ухвалою Запорізького апеляційного
господарського суду від 24.01.2006р.
залишено без змін, якою відмовлено в
задоволенні позову Державного
управління екології та природних
ресурсів до ТОВ «Кварц» про заборону
вчинення дій та спонукання до
отримання спеціального дозволу.
Зазначеним судовим рішенням
встановлено, що при будівництві
біотехнічного протипожежного
комплексу та під'їзних шляхів до нього
ТОВ «Кварц» проводиться передбачене
проектом будівництва планування
території, яке пов'язане із зрізанням
кучугур піску до генеральної відмітки
рельєфу 11,5 метрів над рівнем моря; в
результаті зрізання кучугур піску
утворюється надлишок піску, який
оприбутковується ДП «Цюрупинське ЛМГ»
і використовується, у зв'язку з
відсутністю бюджетного фінансування,
для розрахунку з ТОВ «Кварц» за
виконанні роботи, що відповідає п.5.4
Договору №7/1. ДП «Цюрупинське ЛМГ»,
відповідно до ст.ст. 29, 55 Кодексу
України «Про надра», звільняється від
плати за надра у зв'язку з
використанням надр для господарських
та побутових потреб. На діяльність ТОВ
«Кварц» при здійсненні будівництва не
розповсюджується Постанова Кабінету
Міністрів України від 03.07.1998р. №1020 «Про
порядок ліцензування підприємницької
діяльності», оскільки таке будівництво
не передбачає дослідно-промислової
розробки корисних копалин, їх
видобування та створення геологічних
територій. Відповідно до зазначеної
постанови ліцензія ДП «Цюрупинське
ЛМГ» при умові виконання будівельних
робіт не потрібна, а ТОВ «Кварц»
отримало дозвіл на початок будівельних
робіт. Суд зазначив, що факт
видобування корисних копалин - піску з
подальшою його реалізацією не
доведений, а тому отримання ТОВ «Кварц»
чи ДП «Цюрупинське ЛМГ» спеціального
дозволу не потрібно.

Аналогічні висновки містяться, також, і
в постанові Вищого адміністративного
суду України від 24.10.2006р. у справі
№К-25467/06 за позовом ТОВ «Кварц» до
Херсонської обласної державної
адміністрації про скасування п.1
розпорядження №604 від 08.06.2005р. щодо
тимчасового зупинення діяльності ТОВ
«Кварц» через порушення ним
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища з
перевищенням своїх повноважень.

В силу ч.1 ст.72 КАС України зазначені
обставини не потребують доказування
та, приймаючи до уваги встановлені
зазначеними судовими рішеннями
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що ТОВ «Кварц»
не є користувачем надрами з метою
видобування корисних копалин, а є
підрядником, і тому йому не потрібні
спеціальні дозволи (ліцензії) на
користування надрами для виконання ним
договірних зобов'язань по договору
підряду №7/1 від 24.05.2000р.

Суд першої інстанції не надав
відповідної правової оцінки вказаним
обставинам попри наявність в
матеріалах справи копій постанови
господарського суду Херсонської
області від 06.10.2006р. у справі №4/291-ПН-05,
ухвали Запорізького апеляційного
господарського суду від 24.01.2006р., а
також постанови Вищого
адміністративного суду України від
24.10.2006р. у справі №К-25467/06.

Варто зазначити, що в матеріалах справи
відсутнє будь-яке документальне
підтвердження того, що станом на момент
проведення перевірки проведення робіт
згідно договору підряду полягало у
виїмці та переміщені піску на глибину,
яка перевищує 2 метри, а також його
реалізації не для господарських
потреб.

Колегія суддів знаходить помилковим
висновок суду першої інстанції щодо
відсутності будь-яких документів, які б
засвідчили фактичні обсяги
здійсненого будівництва БТППК, з
огляду на наявність в матеріалах
справи протоколу №5 від 02.07.2008р.
засідання робочої групи з координації
дій щодо будівництва доріг та водойм
протипожежного призначення в лісах
області, яким встановлено, що у
відповідності до Проекту будівництва
біотехнічного природоохоронного
комплексу ТОВ «Кварц», згідно
заключеного договору підряду на
виконання будівельних робіт з ДП
«Цюрупинське ЛМГ», виконало приблизно
70% запланованого обсягу робіт.

Твердження позивача на відсутність
документального підтвердження
поетапної передачі окремих об'єктів
комплексу з посиланням на п.6.3 договору
підряду №7/1 є необґрунтованими,
оскільки п.6.3 вказаного договору
визначено лише спосіб
приймання-передачі виконаних робіт
через акти прийому-передачі, та не
встановлено будь-яких етапів виконання
робіт із визначенням обсягу та
конкретних строків виконання.

Більше того, Запорізьким апеляційним
господарським судом у постанові від
25.03.2008р. у справі №4/494-пд-07 за позовом ДП
«Цюрупинське лісомисливське
господарство» до ТОВ «Кварц» про
розірвання договору підряду №7/1 від
24.05.2000р., встановлено виконання ТОВ
«Кварц» планувально-вишукувальних
робіт, робіт по розробці ґрунту,
проведення комплексної експертизи,
плануванню територій та вивіз піщаного
ґрунту, що є основним змістом робіт по
будівництву об'єкту - Біотехнічного
протипожежного комплексу.

В оскаржуваній постанові суд зазначив,
що сума прибутку (доходу), отриманого
відповідачем, складає 2423282,39 грн., що
підтверджується винесеними ДПІ у м.
Херсоні податковими
повідомленнями-рішеннями від 01.04.2008р.
№/1, №/1 та №/0 і ця сума
підлягає вилученню в дохід бюджету.
Однак, Херсонським окружним
адміністративним судом не враховано,
що на час звернення з даним позовом до
суду ТОВ «Спецстроймонтаж-02»
оскаржувалися в судовому порядку
податкові повідомлення-рішення,
винесені позивачем на підставі акту
перевірки №666/23-4/30667002 від 21.02.2008р.,
тобто, зазначені в них суми були
неузгодженими податковими
зобов'язаннями.

Висновки суду щодо недійсності
договору суперечать ст.204 Цивільного
кодексу України, якою встановлено
презумпцію правомірності правочину та
визначено, що недійсність правочину,
окрім випадків прямо встановлених
законом, визначається в суді. Вказане
кореспондується з нормами ст.ст.207, 208
Господарського кодексу України, згідно
яких господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині. Виконання господарського
зобов'язання, визнаного судом
недійсним повністю або в частині,
припиняється повністю або в частині з
дня набрання рішенням суду законної
сили як таке, що вважається недійсним з
моменту його виникнення. У разі, якщо за
змістом зобов'язання воно може бути
припинено лише на майбутнє, таке
зобов'язання визнається недійсним і
припиняється на майбутнє.

Якщо господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.У разі
визнання недійсним зобов'язання з
інших підстав кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні
все одержане за зобов'язанням, а за
неможливості повернути одержане в
натурі - відшкодувати його вартість
грошима, якщо інші наслідки
недійсності зобов'язання не
передбачені законом.

Правочин юридичної особи, вчинений нею
без відповідного дозволу (ліцензії),
згідно з статтею 227 ЦК України, є
оспорюваним. Вимоги про визнання
такого правочину недійсним можуть
заявлятися як сторонами правочину, так
і будь-якою заінтересованою особою,
якщо таким правочином порушено її
права чи законні інтереси, а також
органами державної влади, які
відповідно до закону здійснюють
контроль за видом діяльності, яка
потребує ліцензування.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованими твердження
апелянта, що правочин - договір підряду
на будівництво біотехнічного
протипожежного комплексу, укладений
між ТОВ «Кварц» (ТОВ
«Спецстроймонтаж-02») та ДП
«Цюрупинське ЛМГ» всупереч висновків
суду першої інстанції не може бути
нікчемним, так як він є оспорюваним, і
оскільки він на 70% виконаний сторонами,
тому лише за позовом спеціально
уповноваженого державного органу у
сфері охорони та використання надр чи
сторін договору такий договір підряду
може бути визнано недійсним. В
будь-якому випадку дане питання є
предметом судового розгляду і лише суд
має визначати наслідки його укладення
для сторін, момент недійсності
правочину, розрахунки за договором.

Більше того, при кваліфікації
правочину за статтею 228 Цивільного
кодексу України має враховуватися
вина, яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією із сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним.

Вина, як доказ вчинення правочину, що
порушує публічний порядок з боку ТОВ
«Спецстроймонтаж-02» матеріалами
справи не доведена. В справі міститься
копія постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи, а також
копія листа Генеральної прокуратури
України про закриття кримінальної
справи відносно посадових осіб ТОВ
«Кварц» за відсутністю в їх діях ознак
складу злочину.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції
не може погодитися з твердження
апелянта щодо відсутності повноважень
в ДПІ у м.Херсоні Головного управління
Міндоходів в Херсонській області
заявляти позов до суду про
застосування
адміністративно-господарських
санкцій. При цьому, суд виходить з
наступного.

Статтею 218 Господарського кодексу
України визначено підстави
господарсько-правової
відповідальності, зокрема, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.238 Господарського
кодексу України за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Згідно п.1 ч.1 ст.239 зазначеного Кодексу
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно
до своїх повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такий вид
адміністративно-господарських санкцій
як вилучення прибутку.

На підставі вказаних норм
Господарського кодексу України в
повноваження ДПІ у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів в Херсонській
області, як органу державної влади,
входить звернення до позовом до суду
про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій. Доводи апеляційної скарги в
цій частині ґрунтуються на помилковому
тлумаченні чинного законодавства та не
спростовують висновки Херсонського
окружного адміністративного суду щодо
цього.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно п.2, п.4 ч.1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Оскільки при прийнятті рішення
Херсонський окружний адміністративний
суд не надав відповідної правової
оцінки всім матеріалам справи, а лише
прийняв позицію податкового органу, а
також допустив порушення норм
матеріального права, постанова від 18
січня 2011 року підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови суду про
відмову в задоволенні позову ДПІ у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів в Херсонській області у
зв'язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецстроймонтаж-02» задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 січня 2011
року скасувати та прийняти нову
постанову.

Відмовити в задоволенні позову
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецстроймонтаж-02»
про застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:
Димерлій О.О.

Судді:
Романішин В.Л.

Єщенко О.В.