Справа № 825/2634/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2014 року
Чернігів Справа №
825/2634/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

за участю прокурора Коляда Ю.О.,
представника позивача Амельченко Ю.В.,
представника відповідача Хоменка В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Ніжинського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Чернігівській області до
Талалаївської сільської ради про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ніжинський міжрайонний прокурор в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції в Чернігівській
області звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Талалаївської сільської ради, в якому
просить суд зобов'язати відповідача
оформити документи на експлуатацію
полігону твердих побутових відходів
згідно вимог чинного законодавства, а
саме: розробити та затвердити місцеву
програму поводження з відходами на 2014
рік; розробити земельну документацію
щодо відведення земельної ділянки в
постійне користування під
сміттєзвалище та затвердити паспорт
сміттєзвалища; зобов'язати відповідача
організувати збирання і видалення
побутових відходів виключно на
створене відповідно до вимог чинного
законодавства сміттєзвалище, також
організувати розподільне збирання
корисних компонентів цих відходів;
зобов'язати відповідача впровадити
ведення первинного обліку відходів за
встановленою формою № 1-ВТ.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор зазначає, що проведеною
перевіркою дотримання вимог
законодавства України у сфері
поводження з відходами на території
Талалаївської сільської ради
встановлено відсутність вжиття
відповідачем заходів щодо виконання
вимог законодавства у сфері поводження
з відходами.

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали та просили суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав повністю та
пояснив, що відповідачем здійснюється
вивіз побутових відходів та
розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки під
сміттєзвалище.

Вислухавши пояснення прокурора,
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Державною
екологічною інспекцією у
Чернігівській області на підставі
наказу від 14.04.2014 № 440 та постанови
Ніжинської міжрайонної прокуратури
Чернігівської області про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 01.04.2014 проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства
Талалаїською сільською радою, за
результатами якої складено акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
15.04.2014 № 175/05, згідно якого на момент
перевірки відповідачем не
здійснюється достатній контроль за
додержанням вимог у сфері поводження з
виробничими та побутовими відходами,
що є порушенням статей 21, 33 Закону
України «Про відходи» (а.с. 7-8, 12-13).

Також, 15.04.2014 Державною екологічною
інспекцією у Чернігівській області
внесено припис № 175/05 про усунення
виявлених порушень, яким зобов'язано
відповідача в термін до 01.06.2014
забезпечити контроль за операціями
поводження з відходами; забезпечити
повну ліквідацію несанкціонованих
смітників на підвідомчій території;
забезпечити утримання сміттєзвалища
згідно вимог чинного законодавства
(а.с. 14), який згідно матеріалів справи
відповідачем виконаний не в повному
обсязі.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а»
частини першої статті 33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать: підготовка і подання на
затвердження ради проектів місцевих
програм охорони довкілля, участь у
підготовці загальнодержавних і
регіональних програм охорони довкілля.

Пунктом «г» частини першої статті 21
Закону України «Про відходи»
визначено, що органи місцевого
самоврядування у сфері поводження з
відходами забезпечують затвердження
місцевих і регіональних програм
поводження з відходами та контроль за
їх виконанням.

Суд звертає увагу, що програма
поводження з відходами не є місцевою
програмою охорони довкілля, оскільки
повинна регулювати забезпечення
повного збирання, перевезення,
утилізації, знешкодження та
захоронення побутових відходів і
обмеження їх шкідливого впливу на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини.

Повноваження щодо затвердження
програм соціально-економічного та
культурного розвитку відповідного
району, області, цільових програм з
інших питань, заслуховування звітів
про їх виконання належать до відання
районних та обласних рад (пункт 16
частини першої статті 43 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні»).

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України від 04.03.2004 № 265 «Про
затвердження Програми поводження з
твердими побутовими відходами» в
пункті 2 надано доручення Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласним, Київській та
Севастопольській міським, районним
державним адміністраціям розробити і
затвердити відповідні місцеві
програми поводження з твердими
побутовими відходами.

З аналізу наведених норм права слідує,
що затвердження місцевих та
регіональних програм поводження з
відходами належить до компетенції
районної та обласної ради, а не
сільських та селищних рад.

Згідно з пунктом «а» частини першої
статті 12 Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на виконання договору № 30/10 про
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
укладеного між відповідачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Рікол», останнім
розроблено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
організації сільського сміттєзвалища
в повному обсязі (а.с. 46-48).

Тому, зобов'язання відповідача
розробити земельну документацію щодо
відведення земельної ділянки в
постійне користування під
сміттєзвалище при наявності вже
розробленого проекту є безпідставним.

У відповідності до вимог частини
другої статті 33 Закону України «Про
відходи» на кожне місце чи об'єкт
зберігання або видалення відходів
складається спеціальний паспорт, в
якому зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів.

Згідно пункту 3 Порядку ведення реєстру
місць видалення відходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.1998 № 1216, місця
видалення відходів - спеціально
відведені місця чи об'єкти (полігони,
комплекси, котловани, споруди, ділянки
надр тощо), на використання яких для
видалення відходів отримано дозвіл від
спеціально уповноважених органів у
сфері поводження з відходами; власник
місць (чи об'єктів) видалення відходів -
будь-яка фізична або юридична особа, що
здійснює видалення відходів на
законних підставах, у тому числі
виробник відходів.

Спеціальний паспорт місця видалення
відходів (далі - МВВ) складається
власником МВВ (абзац 2 розділу 1
Інструкції про зміст і складання
паспорта місць видалення відходів,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 14.01.1999 № 12).

Таким чином, сільська рада може
виступати в якості суб'єкта у сфері
поводження з відходами щодо відходів,
які безпосередньо пов'язані з її
діяльністю, як установи, однак у
питаннях визначення режиму
використання безхазяйних відходів,
відповідальності за додержання умов
поводження з ними, ліквідації
несанкціонованих та неконтрольованих
звалищ відходів, здійснення контролю
за діяльністю суб'єктів господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами виступає як уповноважений
законом орган, а не як суб'єкт
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами.

За таких обставин, позовна вимога про
зобов'язання відповідача оформити
документи на експлуатацію полігону
твердих побутових відходів згідно
вимог чинного законодавства, а саме:
розробити та затвердити місцеву
програму поводження з відходами на 2014
рік; розробити земельну документацію
щодо відведення земельної ділянки в
постійне користування під
сміттєзвалище та затвердити паспорт
сміттєзвалища не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача організувати збирання і
видалення побутових відходів виключно
на створене відповідно до вимог
чинного законодавства, сміттєзвалище,
також організувати розподільне
збирання корисних компонентів цих
відходів суд зазначає наступне.

Побутові відходи - відходи, що
утворюються у процесі життя і
діяльності людини в житлових та
нежитлових будинках (тверді,
великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім
відходів, пов'язаних з виробничою
діяльністю підприємств) і не
використовуються за місцем їх
накопичення.

Відповідно до пункту «в» частини
першої статті 21 Закону України «Про
відходи» органи місцевого
самоврядування у сфері поводження з
відходами забезпечують організацію
збирання і видалення побутових
відходів, у тому числі відходів дрібних
виробників, створення полігонів для їх
захоронення, а також організацію
роздільного збирання корисних
компонентів цих відходів.

Статтею 15 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
зокрема, визначено, що місцеві ради
несуть відповідальність за стан
навколишнього природного середовища
на своїй території і в межах своєї
компетенції.

Як вбачається з копії рішення
Талалаївської сільської ради від 24.03.2014
та Акту перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
01.08.2014 № 335/05 (а.с. 43-44, 49),
відповідачем проведено заходи по
ліквідації несанкціонованих
сміттєзвалищ та розроблено графік
подвійного вивезення відходів, дані
послуги зобов'язався виконувати ФОП
ОСОБА_3

Тобто, відповідачем вжиті заходи
стосовно збирання побутових відходів,
а щодо роздільного збирання, то
частиною третьою статті 17 Закону
України «Про відходи», обов'язок
роздільного збирання покладено на
суб'єкта господарювання, який в
установленому порядку визначений
виконавцем послуг на вивезення
побутових відходів на певній
території.

З урахуванням викладеного, у
задоволенні вказаної позовної вимоги
необхідно відмовити.

Також не підлягає задоволенню позовна
вимога про зобов'язання відповідача
впровадити ведення первинного обліку
відходів за встановленою формою № 1-ВТ
з огляду на таке.

Частиною першою статті 26 Закону
України «Про відходи» державному
обліку та паспортизації підлягають в
обов'язковому порядку всі відходи, що
утворюються на території України і на
які поширюється дія цього Закону.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення
державного обліку та паспортизації
відходів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01.11.1999 №
2034, правила ведення державного обліку
та паспортизації відходів, поширюються
на підприємства, установи, організації
всіх форм власності, громадян -
суб'єктів підприємницької діяльності,
діяльність яких пов'язана з утворенням
відходів та здійсненням операцій
поводження з ними.

Первинний облік за типовою формою
первинної облікової документації №
1-ВТ «Облік відходів та пакувальних
матеріалів і тари», згідно пункту 3
наказу Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 07.07.2008 № 342, здійснюється
юридичними особами всіх форм
власності, видів економічної
діяльності та організаційно-правових
форм господарювання, фізичними особами
- підприємцями, у діяльності яких
утворюються відходи та
використовуються пакувальні матеріали
й тара.

Оскільки, відповідач не є суб'єктом
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами, діяльність
якого пов'язана з утворенням відходів,
то і обов'язок по веденню обліку
відходів та пакувальних матеріалів і
тари за типовою формою № 1-ВТ у нього
відсутній.

Згідно з частинами першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову Ніжинського
міжрайонного прокурора необхідно
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Ніжинського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Чернігівській області до
Талалаївської сільської ради про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Непочатих