Справа № 803/1484/14
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Справа № 803/1484/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

при секретарі судового засідання
Шаблій Л.П.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лапківа А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Волинській області про скасування
наказу, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення
заробітної плати за час роботи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у Волинській
області (далі - Волиньрибохорона) про
скасування наказу від 27 червня 2014 року
№ 41-О/С, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, а також стягнення
заробітної плати за час роботи, оплата
якої не відбулася у зв'язку із
складанням актів про відсутність на
робочому місці.

В обґрунтування позову вказав, що
наказом відповідача від 27 червня 2014
року № 41-О/С його звільнено з посади
головного державного інспектора
відділу охорони водних біоресурсів
Волиньрибохорони за прогул -
відсутність на роботі без поважних
причин більше трьох годин протягом
робочого дня 23 червня 2014 року і
систематичні прогули - відсутність на
роботі без поважних причин більше
трьох годин щоденно протягом робочих
днів 13, 14, 15 та 26 травня 2014 року, що
встановлено актом про проведення
службового розслідування від 27 червня
2014 року № 5.

Звільнення з посади вважає незаконним,
оскільки акт про проведення службового
розслідування від 27 червня 2014 року № 5
не відповідає фактичним обставинам, а
підставою для звільнення стали
особисті неприязні стосунки з
начальником Волиньрибохорони.

На проведення службової перевірки має
бути виданий наказ про її проведення.
На час проведення перевірки такий
наказ, як зазначає позивач, йому для
ознайомлення наданий не був.

Усі акти про відсутність на робочому
місці складені 27 червня 2014 року - в один
день і не за місцем вчинення
правопорушення.

Позивач стверджує, що 23 червня 2014 року,
у день проведення перевірки і
складання акта про відсутність на
робочому місці, о 8:30 год. ним була
передана роботодавцю інформація про
виконану за тиждень роботу. Після цього
він перебував у Шацькому районному
суді, проводячи звірку по справах про
адміністративні правопорушення за
позовами, поданими Волиньрибохороною.
На робоче місце він прибув за 5-8 хв.
після телефонного дзвінка об 11 год.
ОСОБА_4, з участю якого складено акт про
відсутність на робочому місці 23 червня
2014 року.

Крім того, позивач вважає, що факти
систематичного прогулу протягом 13, 14, 15
та 26 травня 2014 року, які зафіксовані
відповідачем на підставі деталізації
локальних дзвінків абонента, не можуть
вважатись встановленими, оскільки такі
докази отримані з порушенням чинного
законодавства.

З наведених підстав просив позов
задовольнити.

У письмовому запереченні проти позову
відповідач його вимоги не визнав
(а.с.36-47). В обґрунтування заперечення
відповідач пояснив, що 23 червня 2014 року
рейдовою групою з числа працівників
Волиньрибохорони було встановлено
факт відсутності у службовому
приміщенні Шацької рибоохоронної
дільниці в с. Світязь ОСОБА_1, який у цей
день з 9:00 до 12:00 був зобов'язаний
здійснювати прийом громадян на
підставі наказу Волиньрибохорони від 01
лютого 2013 року № 40-В/Д. ОСОБА_1 прибув на
робоче місце через 15-20 хв. після
запрошення його о 13:00 год. по службовому
телефону. За час відсутності працівник
не перебував у рибоохоронному рейді, не
знаходився на лікарняному, не
перебував у відрядженні чи у відпустці.
Зазначені обставини зафіксовані актом
від 23 червня 2014 року. ОСОБА_1 від надання
пояснень та підписання акта
відмовився.

За даним фактом на підставі
розпорядження начальника
Волиньрибохорони від 23 червня 2014 року
№ 9 було проведено службове
розслідування.

Крім того, начальником
Волиньрибохорони доручено
координатору корпорації
Волиньрибохорони отримати офіційну
інформацію про місцезнаходження та
дзвінки з абонентського службового
номера телефону ОСОБА_1, що належить
корпорації Волиньрибохорона у ПрАТ
«Київстар». За отриманою інформацію
було встановлено відсутність ОСОБА_1 на
робочому місці і у травні 2014 року.

За результатами службового
розслідування отримано погодження
профкому Профспілкової організації
працівників рибоохорони Волині на
звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4
статті 40 Кодексу законів про працю
України (далі - КЗпП України) за прогул 23
червня 2014 року та систематичні прогули
протягом п'яти робочих днів - 13, 14, 15 та 26
травня 2014 року.

Приймаючи наказ про звільнення
позивача враховано показники роботи
ОСОБА_1, застосування заходів
дисциплінарного впливу.

Відповідач вважає, що ним повно і
об'єктивно встановлено обставини, які
стали підставою для звільнення
позивача, а також дотримано процедуру
звільнення, а тому відсутні підстави
для задоволення позову.

У судовому засіданні позивач і його
представник позов підтримали з
підстав, викладених у позовній заяві.
Суду додатково вказали, що
відповідачем не доведено належними
доказами факт відсутності ОСОБА_1 на
роботі 23 червня 2014 року, який сумлінно
виконував посадові обов'язки з
підготовки піврічного звіту у цей день.
В силу функціональних обов'язків не
може бути постійно прикріпленим до
приміщення рибоохоронної дільниці.
Крім того, акт про відсутність на
робочому місці з 8:30 год. до 13:00 год. не
відповідає фактичним обставинам ще й з
огляду на те, що ОСОБА_1 прибув у
приміщення Шацької рибоохоронної
дільниці близько 11:45 год. Під час
складання акта про відсутність
позивача на робочому місці присутніми
були лише ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Не є також належним доказом інформація
оператора мобільного зв'язку про
використання номера телефону,
отримана з порушенням встановленого
порядку.

У судовому засіданні 08 серпня 2014 року
представники відповідача - Лапків А.М.,
Лояніч О.П., Ришневський Ю.В. позов не
визнали з викладених у письмовому
запереченні проти позову підстав, в
його задоволенні просили відмовити.
Суду додатково пояснили, що позивач не
погоджував залишення робочого місця 23
червня 2014 року з керівництвом
управління, на цей день не
зареєстрований у рейді. Пояснень про
своє перебування у період з 8:30 год. до
13:00 год. не надав. Оскільки завдання про
проведення звірки із судом щодо
розгляду справ про адміністративні
правопорушення було дане
інспекторському складу ще 28 травня 2014
року, позивач не може обґрунтовувати
перебування на робочому місці 23 червня
2014 року (понеділок) проведенням звірки
у суді, оскільки у цей день був
зобов'язаний здійснювати прийом
громадян у приміщенні Шацької
рибоохоронної дільниці, а надані
позивачем докази не підтверджують його
доводів.

Представник Ришневський Ю.В. також
вказав, що як координатор корпорації
Волиньрибохорони у ПрАТ «Київстар» має
повноваження на отримання інформації
про її абонентів, в тому числі у межах
послуги «навігатор», що дає можливість
відслідкувати місце перебування
працівників у режимі робочого часу.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, на підставі показань
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
досліджених письмових доказів, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково з таких мотивів
і підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02 січня 2013
року призначений на посаду головного
державного інспектора відділу охорони
водних біоресурсів Волиньрибохорони.
02 січня 2013 року він прийняв Присягу
державного службовця. Наказом
начальника Волиньрибохорони від 27
червня 2014 року № 41-О/С ОСОБА_1
звільнений із займаної посади з 27
червня 2014 року на підставі пункту 4
статті 40 КЗпП України - за прогул -
відсутність на роботі без поважних
причин більше трьох годин протягом
робочого дня 23 червня 2014 року і
систематичні прогули - відсутність на
роботі без поважних причин більше
трьох годин щоденно протягом робочих
днів 13, 14, 15 та 26 травня 2014 року.
Зазначені фактичні обставини
підтверджуються копіями наказу
начальника Волиньрибохорони від 02
січня 2013 року № 6-О/С та від 27 червня 2014
року № 41-О/С, трудової книжки НОМЕР_3
(а.с.94-95, 102, 174-181).

Як встановлено судом, підставою для
звільнення позивача слугували
висновки акта про проведення
службового розслідування від 27 червня
2014 року № 5 про відсутність ОСОБА_1 на
робочому місці (а.с.91).

Так із матеріалів справи слідує, що
розпорядженням начальника
Волиньрибохорони від 23 червня 2014 року
№ 9 було призначено службове
розслідування у період з 23 по 27 червня
2014 року (а.с.85). Призначення службового
розслідування обґрунтовується актом
№ 1 про відсутність на робочому місці
ОСОБА_1 і ОСОБА_9 від 23 червня 2014 року та
акту № 1 про відмову від підпису і
надання пояснень від 23 червня 2014 року, а
також надходження довідної записки
головного державного інспектора
відділу охорони водних біоресурсів
Ришневського Ю.В. та інформації ПрАТ
«Київстар» відносно номерів телефонів,
які належать вказаним працівникам.

Із зазначеного акта про проведення
службового розслідування вбачається,
що комісією з проведення службового
розслідування зазначений захід
проведено щодо перебування на робочому
місці в робочий час головних державних
інспекторів відділу охорони водних
біоресурсів Волиньрибохорони ОСОБА_1 і
ОСОБА_9 У ході розслідування вивчено
акт від 23 червня 2014 року № 1 про
відсутність вказаних працівників на
робочому місці та не проведення
прийому громадян, також проаналізовано
інформацію ПрАТ «Київстар» відносно
службових номерів телефонів цих
працівників і складено акти про їх
відсутність на робочому місці у травні
2014 року (стосовно ОСОБА_1 . - акти від 27
червня 2014 року №2- №5).

На підставі встановлених службовим
розслідуванням обставин та висновків
акта про проведення службового
розслідування і прийнято оскаржуваний
наказ про звільнення позивача з посади.

Перевіряючи оскаржуваний наказ
відповідача як суб'єкта владних
повноважень, суд керується принципом
правового порядку, встановленим
частиною другою статті 19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж критерії правомірності
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень закріплені
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України).

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. На думку
суду, відповідач, заперечуючи проти
позову, частково довів правомірність
наказу від 27 червня 2014 року № 41-О/С.

Суспільні відносини, пов'язані зі
створенням правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу, регулює Закон
України «Про державну службу».

Згідно зі статтею 30 зазначеного Закону
до державних службовців можуть бути
застосовані як загальні підстави
припинення державної служби, визначені
КЗпП України, так і підстави, визначені
цим законом.

Власник (уповноважений ним орган)
вправі зі своєї ініціативи звільнити
працівника тільки за умови, що є
підстави, з якими закон пов'язує
виникнення в нього права на розірвання
трудового договору. Такі підстави,
зокрема, визначено статтею 40 КЗпП
України.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
прогулу (в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин. Суд
зазначає, що дана норма Закону при
звільненні працівника може бути
застосована лише за умов доведеності
відсутності поважних причин
нез'явлення працівника на роботі як
протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня. Іншими
словами, крім встановлення самого
факту відсутності працівника на роботі
більше трьох годин протягом робочого
дня визначальним фактором для
вирішення питання про законність
звільнення позивача з роботи є
з'ясування поважності причини його
відсутності.

При перевірці фактичних обставин судом
встановлено, що 23 червня 2014 року
працівниками, що входили до рейдової
групи Волиньрибохорони відповідно до
плану-наказу від 23 червня 2014 року № 240
(а.с.48) - ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_4 складено
акт № 1 про відсутність на робочому
місці ОСОБА_1 та ОСОБА_9 у період з 8:30
год. по 13:00 год., тобто, більше трьох
годин протягом робочого дня
(безпосередньо позивача у приміщенні
Шацької рибоохоронної дільниці на вул.
Приозерна в с. Світязь Шацького району)
- а.с.65. Одночасно складено акт № 1 про
відмову ОСОБА_1 від підпису та надання
пояснень (а.с.66).

Тривалість робочого часу, режим праці
та відпочинку для працівників
Волиньрибохорони визначено
колективним договором між
адміністрацією та профспілковою
організацією працівників рибоохорони
Волині на 2013-2017 роки (а.с.49-54), згідно з
яким тривалість денної роботи, перерви
для відпочинку і харчування
встановлюється Правилами внутрішнього
трудового розпорядку.

Судом також встановлено, що відповідно
до Правил внутрішнього трудового
розпорядку, затверджених наказом
Волиньрибохорони від 09 січня 2013 року №
31-В/Д (а.с.55-57), робочий час у
понеділок-четвер - з 8:30 год. до 17:30 год., а
у п'ятницю з - 8:30 год. до 16:15 год. ( з
перервою на обід з 13:00 до 13:45 год.).

Наказом Волиньрибохорони від 08 січня
2014 року № 3-В/Д утворено рибоохоронні
дільниці, зокрема, Шацьку (територія
Шацького, Любомльського,
Старовижівського районів Волинської
області), по якій головного державного
інспектора Озімка Р.А. визначено
старшим дільниці; зона
відповідальності - Шацький район; місце
розташування - с. Світязь вул.
Приозерна. (а.с.141-142).

Також наказом Волиньрибохорони від 01
лютого 2013 року № 40-В/Д затверджено
графік прийому громадян на
рибоохоронних дільницях (а.с.58-64).
Відповідно до вказаного графіка ОСОБА_1
здійснює прийом громадян на
рибоохоронній дільниці
Волиньрибохорони щопонеділка з 9:00 год.
до 12:00 год. в приміщенні Шацької
рибоохоронної дільниці (с. Світязь, вул.
Приозерна). Відповідно до листа відділу
земельних ресурсів у Шацькому районі
Волинської області від 13 червня 2008 року
№ 859 (а.с.108) на території с. Світязь на
вул. Приозерній знаходиться
адміністративний будинок, належний
Волиньдержрибохороні. Наявність чи
відсутність присвоєного номера
будинку не впливає на відносини
проходження служби позивачем,
оскільки позивач не заперечує про
закріплення за ним такого робочого
місця, яке ним фактично і
використовувалося.

Отже, з наведеного випливає, що ОСОБА_1
зобов'язаний щопонеділка перебувати у
період з 09:00 год. до 12:00 год. з метою
ведення особистого прийому громадян у
приміщенні Шацької рибоохоронної
дільниці в с. Світязь на вул.
Приозерній. Із наказом від 01 лютого 2013
року № 40-В/Д ОСОБА_1 ознайомлений під
підпис.

Зібраними та проаналізованими під час
службового розслідування матеріалами
встановлено, що ОСОБА_1 в порушення
вказаного наказу не здійснював прийом
громадян 23 червня 2014 року та 26 травня
2014 року з 9:00 год. до 13:00 год. Зокрема,
відсутність у приміщенні Шацької
рибоохоронної дільниці відповідач
підтверджує актом від 23 червня 2014 року
№ 1, актом від 27 червня 2014 року №5.
Позивач і сам не заперечує того, що з 8:30
год. не перебував 23 червня 2014 року у
вказаному приміщенні, однак зазначає,
що прибув до нього близько 12:00 год.
разом із ОСОБА_9, який підтвердив це у
своїх показах як свідок.

Відтак, відсутність позивача на роботі,
яка у даному випадку обумовлюється
конкретним робочим місцем, і
вважається прогулом у разі відсутності
без поважних причин протягом трьох
годин (підряд чи сумарно за день). При
цьому суд вважає, що оскільки наказ від
01 лютого 2013 року № 40-В/Д чітко
встановлює обов'язок позивача
перебувати у конкретному місці з
конкретним завданням протягом
конкретного часу, то необґрунтованими
є доводи позивача, що специфіка його
роботи відповідно до посадових
обов'язків дозволяє йому виконувати їх
у межах території ввіреної йому
дільниці - усього Шацького району.

З наведеного вище випливає, що 23 червня
2014 року позивач фактично не перебував
на робочому місці більше трьох годин
підряд. Разом з тим, перевіряючи
поважність причин відсутності на
робочому місці судом встановлено, що 23
червня 2014 року позивач не перебував на
листку непрацездатності, у відпустці
чи у відрядженні, не мав відгулу, про що
свідчить табель обліку робочого часу
за червень 2014 року, та також
встановлено актом від 23 червня 2014 року
№ 1 (а.с.65, 140). Відповідно до журналу
реєстрації план-наказів на 2013-2014 роки
(а.с.111-116) та журналу реєстрації
рибоохоронних рейдів на 2013-2014 роки
(а.с.117-131) ОСОБА_1 не реєстрував рейд у
встановленому розпорядженням
начальника Волиньрибохорони від 02
січня 2013 року №1 порядку. Доводи
позивача про його перебування у
Шацькому районному суді суд оцінює
критично, оскільки з наданих ним
доказів - копії листа Шацького
районного суду від 04 липня 2014 року №
197/03-13/14 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9
ознайомлювалися із матеріалами справ
про адміністративні правопорушення,
надіслані Волиньрибохороною, що
розглянуті судом у першому півріччі 2014
року, згідно із завою від 20 червня 2014
року (а.с.22). Про фактичний час
перебування цих працівників у суді тут
не йдеться. З копії заяви ОСОБА_1,
адресованій суду (вх. №1604/14 від 20 червня
2014 року - а.с.191), вбачається, що запис про
перебування у суді 23 червня 2014 року з
9:30 год. до 11:30 год. ОСОБА_1 зробив
власноручно (проте у судовому
засіданні позивач і свідок ОСОБА_9
стверджували, що у суді були з 9:00 год.,
що вказує на розбіжність в доказах). Акт
взаємозвірки за результатами розгляду
справ про адміністративні
правопорушення складений працівником
суду (зданий до Волиньрибохорони
примірник акта звірки за вх. № 463/4-1 від
27 червня 2014 року) не містить підпису
ОСОБА_1, що вказувало б про складання
такого акта з його безпосередньою
участю саме 23 червня 2014 року у період,
вказаний позивачем - а.с.203-204). Така
звірка мала здійснюватися згідно з
листом Волиньрибхорони від 28 травня 2014
року № 4-1/744, адресованому суду, який там
зареєстрований 24 червня 2014 року (вх. №
1633/14 - а.с.192); завдання на проведення
взаємозвірки інспекторському складу
Волиньрибохорони надано рішенням
наради співробітників
Волиньрибохорони від 28 травня 2014 року
(а.с.132-133). У копії акта взаємозвірки,
наданому у судовому засіданні
позивачем (а.с.192-195), наявний його підпис
поряд із підписом старшого секретаря
суду, однак інші реквізити (дата, час
складання тощо) у ньому відсутні.

Отже, такі докази, надані сторонами, не
дають підстав для висновку про
наявність поважних причин перебування
ОСОБА_1 23 червня 2014 року в іншому місці,
ніж те, яке визначене наказом
Волиньрибохорони від 01 лютого 2013 року
№ 40-В/Д. Так само не звільняє позивача
від зазначеного обов'язку його
посилання на те, що громадяни за час
його роботи на посаді на особистий
прийом у дні прийому за вказаною
адресою не зверталися, і це надає йому
можливість виконувати інші обов'язки,
визначені посадовою інструкцією, як-от,
здійснювати на підконтрольних
водоймах охорону рибних запасів
регулювання рибальства, контроль за
виконанням робіт із відтворення водних
біоресурсів, також рибогосподарських
водойм від забруднення, вести широку
масово-роз'яснювальну роботу серед
населення області; своєчасно
направляти до Волиньрибохорони та інші
правоохоронні органи протоколи (акти)
на порушників Правил рибальства;
подавати оперативну та зведену
інформацію про проведену рибоохоронну
роботу (пункти 4.3, 4.7, 4.9, 4.13 посадової
інструкції), на які звертає увагу
позивач (а.с.104-107). До того ж, 23 червня 2014
року такі заходи позивач не здійснював,
що також підтверджується його
щоденником (а.с.202).

За наведених обставин суд вважає, що
позивач був відсутній на роботі 23
червня 2014 року протягом трьох годин без
поважних причин та не здійснював
прийом громадян відповідно до наказу
від 01 лютого 2014 року № 40-В/Д з 9:00 до 12:00
год. (з 8:30 год. до 09:00 год. як пояснив
позивач, показав свідок ОСОБА_9, ОСОБА_1
у приміщенні Шацької рибоохоронної
дільниці теж не був). Самовільне
залишення робочого місця у вказаний
період не обґрунтоване поважними
причинами з підтвердженням підстав
достатніми доказами (попередженням
роботодавця у встановленому порядку).

Відтак, висновок відповідача про
допущення прогулу з вказаних підстав є
підставою для звільнення позивача за
пунктом 4 статті 40 КЗпП України.

Разом з тим, суд не вважає доведеними
достатніми доказами висновки
відповідача про систематичний прогул
позивача 13, 14, 15 та 26 травня 2014 року (з 09:00
год. до 13:00 год.).

Так судом встановлено, що доповідною
запискою координатора корпорації
Волиньрибохорони Ришневського Ю.В. на
виконання доручення начальника
Волиньрибохорони надано інформацію
про місцезнаходження та вхідні-вихідні
розмови абонентських номерів НОМЕР_1,
НОМЕР_2 (а.с.86). На підставі аналізу під
час службового розслідування вказаної
інформації комісією з проведення
службового розслідування складено
акти від 27 червня 2014 року № 2- № 5
(а.с.87-90). Вказаними актами засвідчено,
що ОСОБА_1 був відсутній на робочому
місці у службовому приміщенні Шацької
рибоохоронної дільниці в с. Світязь на
вул. Приозерній, 37 з 9:00 год. по 13:00 год. 13,
14, 15 та 26 травня 2014 року. Від підпису та
надання пояснень ОСОБА_1 відмовився,
про що складено відповідні акти
(а.с.87-91).

Судом також встановлено, що номер
мобільного телефону ОСОБА_1 оператора
«Київстар» відповідно до наказу
Волиньрибохорони від 02 січня 2013 року №
3-В/Д (а.с.134) використовується ним у
службових цілях та входить до
корпорації Волиньрибохорони у ПрАТ
«Київстар», утвореної відповідно до
договору від 03 серпня 2007 року № 0717/2007
(а.с.162), що також підтверджується листом
ПрАТ «Київстар» від 29 липня 2014 року №
/03/03 (а.с.173).

Суд не заперечує повноважень
координатора корпорації
Волиньрибохорони у ПрАТ «Київстар»
щодо отримання інформації щодо номерів
службових телефонів, у тому числі у
межах послуги «навігатор» (а.с.205-206).
Разом з тим, суд вважає, що для
встановлення факту прогулу посилання
на дані електронної системи (а.с.163-168) не
є достатніми та безумовними доказами
відсутності безпосередньо працівника
на роботі (не було перевірено та
достеменно встановлено, чи у вказані
дні позивач користувався номером
телефону, що використовується як
службовий). Належними доказами може
бути акт про відсутність працівника на
роботі, письмові свідчення інших
працівників-очевидців, письмові
пояснення самого працівника. У даному
випадку акти про відсутність
працівника на роботі № 2-5 складені 27
червня 2014 року виключно за даними
електронного ресурсу, що не є належними
доказами, які вказують на обставини, що
підтверджують прогул працівника.

Разом з тим, судом встановлено, що
зокрема, 14 травня 2014 року позивач склав
протоколи про адміністративні
правопорушення, про що також є запис в
щоденнику (а.с.200).

Відтак, інформація, яка використана у
ході службового розслідування щодо
відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 13,
14, 15 та 26 травня 2014 року, є
неперевіреною, а висновки акта
розслідування - недоведеними, а тому не
можуть покладатися в основу рішення
про звільнення позивача за
систематичний прогул на підставі
пункту 4 статті 40 КЗпП України. Разом з
тим, наявність одного факту прогулу 23
червня 2014 року є достатньою і
самостійною підставою для розірвання
трудового договору з позивачем за
ініціативою роботодавця на підставі
пункту 4 статті 40 КЗпП України.

Вирішуючи спір судом також взято до
уваги, що звільнення за пунктом 4
частини першої статті 40 КЗпП України є
дисциплінарним стягненням і
допускається з додержанням правил,
встановлених для застосування таких
стягнень. Така ж позиція викладена у
пункті 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06 листопада 1992 року №9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів», згідно з яким у справах про
поновлення на роботі осіб, звільнених
за порушення трудової дисципліни,
судам необхідно з'ясувати, в чому
конкретно проявилось порушення, що
стало приводом до звільнення, чи могло
воно бути підставою для розірвання
трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8
статті 40 і пунктом 1 статті 41 КЗпП
України, чи додержані власником або
уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила
і порядок застосування дисциплінарних
стягнень.

Відповідно до статті 147-1 КЗпП України
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

З посадової інструкції головного
державного інспектора відділу охорони
водних біоресурсів вбачається, що
призначення на посаду та звільнення з
посади здійснюється наказом
начальника управління (а.с.105). Отже,
повноваження на звільнення ОСОБА_1 у
начальника Волиньрибохорони наявні.
Таке звільнення відбулося шляхом
видачі відповідного наказу.

За правилами статті 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Зазначені строки відповідачем при
звільненні ОСОБА_1 дотримані.

Частинами першою, третьою статті 149
КЗпП України встановлено, що до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

З матеріалів справи слідує, що будь-які
пояснення при складанні акта про
відсутність на робочому місці від 23
червня 2014 року, так і при проведенні
службового розслідування, після
ознайомлення з актом про проведення
службового розслідування по суті
позивач не надав, що засвідчено актами
про відмову від підпису та надання
пояснень (а.с.66, 87, 88 зворот, 89 зворот, 90
зворот). У судовому засіданні сам
позивач не заперечує того, що пояснення
не надав і отримувати акти
відмовлявся.

В свою чергу, його пояснення про те, що
він вважає незаконною проведення
перевірки 23 червня 2014 року не
заслуговують на увагу, оскільки
фіксування факту відсутності на роботі
не потребує попередньої видачі
розпорядчого акту (наказу,
розпорядження) для його складання, та
чинними нормативно-правовими актами це
не обумовлено. Таким чином, складання
акта про відсутність на роботі 23 червня
2014 року є доказом для встановлення
факту, акт складено безпосередньо в с.
Світязь на вул. Приозерній, що не
заперечує позивач і підтвердили свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_4 Після складання акта
позивач відмовився із ним
ознайомлюватись і надавати пояснення,
що і було зафіксовано актом відмови від
підпису та надання пояснень. При цьому
працівники ОСОБА_4, ОСОБА_6
безпосередньо перебували на місці
правопорушення і засвідчили
відсутність ОСОБА_1; ОСОБА_10 хоч і не
перебував у цьому місці, однак
засвідчив відсутність ОСОБА_9 в м.
Любомль, тому про обставини
відсутності (час, місце), ОСОБА_1 та
ОСОБА_9 засвідчено вказаним актом, про
що підтвердив свідок ОСОБА_10 З приводу
часу відсутності ОСОБА_1, то спір між
сторонами існує щодо часу прибуття
позивача у службове приміщення Шацької
рибоохоронної дільниці (11:45 год. - 12:00
год., як стверджує позивач і свідок
ОСОБА_9 чи 13:00 год., як стверджує
відповідач і свідок ОСОБА_4). Однак у
даному випадку відсутність працівника
протягом трьох годин підряд - з 8:30 год.
до 11:30 год. уже дають підстави
роботодавцю вирішити питання про
припинення трудових відносин із
працівником.

Суд відхиляє доводи позивача і його
представника щодо неналежної
організації службового розслідування,
оскільки відповідно до Порядку
проведення службового розслідування
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 червня 2000 року
№ 950, рішення щодо проведення
службового розслідування приймається
керівником органу, в якому працює
зазначена особа; рішенням щодо
проведення службового розслідування
визначається голова комісії з
проведення службового розслідування,
інші члени комісії, мета і дата початку
та закінчення службового
розслідування; за результатами
службового розслідування члени
комісії складають акт; у разі прийняття
рішення щодо притягнення особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
до відповідальності комісія пропонує
вид дисциплінарного стягнення,
передбаченого законодавством; у разі
відмови особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, стосовно
якої проводиться службове
розслідування, надати пояснення члени
комісії складають відповідний акт
(пункти 2, 3 ,8, 9 Порядку).

Як уже зазначалося, комісія з
проведення службового розслідування
призначена розпорядженням керівника
Волиньрибохорони від 23 червня 2014 року
№ 9; з пояснень представників
відповідача у судовому засіданні про
проведення службового розслідування
позивач повідомлений у телефонному
режимі (з огляду на віддаленість самої
інспекції та робочого місця позивача).
Водночас, службове розслідування
проведено 27 червня 2014 року, коли
позивач прибув до Волиньрибохорони та
ознайомився із розпорядженням під
підпис (а.с.85). Пояснення по суті під час
службового розслідування позивач не
надав, лише вказав, що не погоджується
із проведенням перевірки, з актом
ознайомився (а.с.91, зворот).

З листа голови профспілкової
організації працівників рибоохорони
Волині від 31 липня 2014 року № 6 слідує, що
позивач є її членом (а.с.152).

Частиною першою статті 43 КЗпП України
встановлено, що розірвання трудового
договору з підстав, передбачених
пунктами 1 (крім випадку ліквідації
підприємства, установи, організації), 2 -
5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього
Кодексу, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

На виконання приписів частини першої
статті 43 КЗпП України профспілковою
організацією працівників рибоохорони
Волині надано дозвіл на розірвання
трудового договору з ОСОБА_1 на
підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України,
про що свідчить протокол від 27 червня
2014 року № 30 (а.с.92, 161).

Приймаючи спірний наказ, відповідач
врахував попередню роботу ОСОБА_1,
зокрема наявність застосованих до
нього заходів дисциплінарного впливу у
вигляді затримки до одного року у
присвоєнні чергового рангу згідно з
наказом від 15 жовтня 2013 року № 08-Д/С
(а.с.93).

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що відповідач
дотримався процедури звільнення
позивача із займаної посади.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що
у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Оскільки підстава, визначена пунктом 4
статті 40 КЗпП України - прогул без
поважних причин 23 червня 2014 року
встановлена відповідачем, і є
достатньою для розірвання трудового
договору з позивачем, то він не
підлягає поновленню на роботі, а отже,
нема підстав і для вирішення питання
про стягнення на його користь
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, тому у цій частині позовних
вимог слід відмовити.

Разом з тим, оскільки не знайшли
підтвердження належними та
допустимими доказами висновки про
систематичні прогули позивача 13, 14, 15, 26
травня 2014 року, то при юридичній
кваліфікації причин звільнення у
наказі від 27 червня 2014 року №41-О/С ці
підстави підлягають виключенню. Таким
чином, зазначений наказ підлягає
скасуванню частково, а саме в тій
частині, що стосується прогулів за
вказані дати.

Судом також встановлено, що додатковим
табелем обліку робочого часу
відображено прогули 13, 14, 15 та 26 травня
2014 року (а.с.138). З розрахункового листа
за червень 2014 року слідує, що відбулося
відрахування заробітку ОСОБА_1 за ці
дні роботи (а.с.97).

Відтак, оскільки суд вважає
недоведеним факти прогулу за ці дні, то
відновлення права позивача можливе
шляхом зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату
ОСОБА_1 належних сум заробітку; суд не
може у даному випадку перебрати на себе
функцію органу, що проводить таке
нарахування і стягнути певну суму
заробітної плати на користь позивача.

Таким чином, з наведених підстав та
доказів у справі у їх сукупності, суд
дійшов висновку про задоволення позову
частково.

Керуючись статтями 2, 71, частиною
третьою статті 160, статтями 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Кодексу законів
про працю України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у Волинській
області від 27 червня 2014 року № 41-О/С в
частині звільнення ОСОБА_1 з посади
головного державного інспектора
відділу охорони водних біоресурсів
Волиньрибохорони за систематичні
прогули - відсутність на роботі без
поважних причин більше трьох годин
щоденно протягом робочих днів - 13
травня 2014 року, 14 травня 2014 року, 15
травня 2014 року та 26 травня 2014 року.

Зобов'язати Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Волинській області нарахувати і
виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за
робочі дні 13 травня 2014 року, 14 травня 2014
року, 15 травня 2014 року та 26 травня 2014
року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 19 серпня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ж.В. Каленюк