Справа № 267/2069/14-а
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Наумова О.С.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року справа №267/2069/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Попов В. В., Васильєвої І. А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Гірницького районного
суду м. Макіївки Донецької області від
21 травня 2014 р. у справі № 267/2069/14-а
(головуючий І інстанції Наумова О. С.) за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївка Донецької області
про соціальний захист дітей війни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької
області з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки (далі - УПФУ) про
визнання протиправною бездіяльності
УПФУ щодо не нарахування і невиплати
підвищення пенсії за статусом «дитина
війни» відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», починаючи з 1 січня 2014 року,
зобов'язання УПФУ нараховувати та
виплачувати підвищення пенсії за
статусом «дитини війни» у розмірі 30 %
від мінімальної пенсії за віком для
непрацездатних осіб, встановленого
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 1 січня 2014 року.

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 21
травня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Позивач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Судами першої та апеляційної інстанції
під час дослідження матеріалів справи
та апеляційної скарги встановлено, що
позивач належить до соціальної групи
"діти війни", що підтверджується
посвідченням, та користується правами
і пільгами, встановленими Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-IV
(далі - Закон № 2195).

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону
№ 2195 державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 7 Закону № 2195 передбачено, що
фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених зазначеним
законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статей 5 та 6
Закону № 2195 застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік. Згідно статті 3
Бюджетного Кодексу України бюджетний
період для всіх бюджетів, що складають
бюджетну систему України, становить
один календарний рік, який починається
1 січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року, тобто, положення
пункту 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» діяли протягом бюджетного 2013
року та закінчилися 31 грудня 2013 року.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не встановлено
обмеження щодо виплат підвищення до
пенсії "дітям війни", та не внесено змін
до Закону № 2195, тому з 1 січня 2014 року
діють положення статті 6 Закону № 2195,
відповідно до якої дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Під час апеляційного провадження
з'ясовано, що за статтею 67 Закону
України від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» (далі - Закон № 1622) норми і
положення статей 5 та 6 Закону № 2195
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік. Зазначені норми набрали
чинності з дня, наступного за днем
опублікування Закону № 1622, а саме з 3
серпня 2014 року.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верст населення»,
яка є діючою на даний час передбачена,
що дітям війни (крім тих, на кого
розповсюджується дія Законів України
«Про статус ветеранів війн, гарантії їх
соціального захисту» і «Про жертви
нацистських переслідувань») до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання або державної соціальної
допомоги, які виплачуються замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
проводиться в розмірі 7 відсотків від
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність.

Виходячи з викладеного, в період з 1
січня 2014 року по 2 серпня 2014 року
підвищення пенсій дітям війни повинно
здійснюватися в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до статті 6
Закону № 2195. З 3 серпня 2014 року ці
виплати за Законом № 1622 повинні
здійснюватися у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Колегія суддів не приймає посилання
суду першої інстанції на відсутність
звернення позивача з заявою про
проведення нарахування та виплати
підвищення до пенсії встановленого
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 1
січня 2014 року, оскільки, ці доводи не
ґрунтуються на Законі № 2195, який не
передбачає прийняття відповідного
рішення відповідачем щодо нарахування
такого підвищення виключно за заявою
особи.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 в частині
зобов'язання УПФУ нарахувати та
виплатити на її користь підвищення до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, як дитині війни, починаючи з 1
січня 2014 року по 2 серпня 2014 року, що має
наслідком часткове задоволення
апеляційної скарги позивача,
скасування постанови суду першої
інстанції, прийняття нової постанови
про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 202, 205, 207, 211, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 21 травня 2014 р.
задовольнити частково.

Постанову Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 21
травня 2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

Задовольнити частково позовні вимоги
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки про визнання протиправною
бездіяльності УПФУ щодо не нарахування
і невиплати підвищення пенсії за
статусом «дитина війни» відповідно до
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» починаючи з 1 січня
2014 року, зобов'язання УПФУ нараховувати
та виплачувати підвищення пенсії за
статусом «дитини війни» у розмірі 30 %
від мінімальної пенсії за віком для
непрацездатних осіб, встановленого
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 1 січня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївка Донецької області здійснити
ОСОБА_2 нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії,
встановленої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014
року включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судові витрати зі
сплати судового збору у розмірі 36 грн. 54
коп.

Постанова суду апеляційної інстанції в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:
В. Г.Яманко

Судді:
В. В. Попов
І.А.Васильєва