Справа № 2а-2169/10/1570
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 вересня 2014 року м.
Київ В/800/3947/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Головуючого:
Вербицької О.В. Суддів: Борисенко
І.В. Бухтіярової І.О. Муравйова О.В.
Приходько І.В

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2014 року

у справі № 2а-2169/10/1570

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім ТіД»
доДержавної податкової інспекції у м.
Іллічівську Одеської області
провизнання недійсними та скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області подала
заяву про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2014 року у справі № 2а-2169/10/1570 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім ТіД» до
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Одеської області про
визнання недійсними та скасування
податкових повідомлень-рішень, з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, що, на думку
заявника, призвело до ухвалення різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до ст. 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
(зі змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 року №2453-VІ
«Про судоустрій і статус суддів»),
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно ст. 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
1711 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.01.2009 року у справі К-9033/07, в якій, на
його думку, норми матеріального права
застосовані інакше, ніж у даній справі.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 року № 2 «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України» подібність правовідносин
означає, зокрема, тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (зокрема, часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин).
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Так, у справі № 2а-2169/10/1570, висновки суду
касаційної інстанції ґрунтуються на
тому, що між позивачем та його
контрагентами фактично виконані
господарські договори, що підтверджено
належним чином складеними первинними
документами, а також, що рішеннями, які
набрали законної сили, підтверджується
правомірність формування позивачем
даних податкового обліку за
господарськими операціями з
контрагентами.

Водночас, у наданій для порівняння
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 26.01.2009 року у справі К-9033/07
суд виходив із того, що діяльність
платника податку спрямована на
здійснення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
оскільки з доданих до заяви копій
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2014 року, щодо якої
подана заява, та ухвали Вищого
адміністративного суду України, на яку
посилається заявник, не вбачається
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права, при
вирішенні спору у подібних
правовідносинах. Правовідносини між
сторонами у справах, за якими ухвалені
вказані вище судові рішення, виникли з
різних відмінних між собою обставин,
яким надавалася правова оцінка, тобто
такі правовідносини не є подібними, в
яких ухвалено різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Зважаючи на викладене, підстав для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі немає.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній податковій
інспекції у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів в Одеській
області у допуску справи для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2014 року.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Вербицька Судді І.В.
Борисенко І.О. Бухтіярова О.В.
Муравйов І.В. Приходько