Справа № 820/12361/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 р.Справа № 820/12361/14

Головуючий 1 інстанції: Лук'яненко М.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 15.07.2014р. по
справі № 820/12361/14

за позовом ОСОБА_1

до Державного виконавця
Червонозаводського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції О.І.
Здоровко

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просила: визнати незаконною
бездіяльність державного виконавця
Червонозаводського ВДВС Харківського
МУЮ Здоровко О.І.; зобов'язати
державного виконавця
Червонозаводського ВДВС Харківського
МУЮ Здоровко О.І. повернути ПАТ «ОТП
Банк» виконавчий документ - виконавчий
напис № 11786 від 09.12.09 р., виданий
приватним нотаріусом
Дніпропетровського МНО про звернення
стягнення на квартиру ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1 та винести постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачу - ПАТ «ОТП Банк».

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.07.14 р. по
справі № 820/12361/14 позовні вимоги були
задоволені частково: зобов'язано
державного виконавця
Червонозаводського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції О.І.
Здоровко розглянути питання щодо
зупинення виконавчого провадження за
виконавчим написом № 11786 від 09.12.09 р. у
зв'язку із набранням чинності Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті». У задоволенні решти позовних
вимог було відмовлено.

Позивачка не погодилася з рішенням
суду першої інстанції та подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
15.07.14 р. по справі № 820/12361/14 та прийняти
нове судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Відповідач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ «ОТП Банк» (банк) та ОСОБА_3
(позичальник) був укладений кредитний
договір № МL-701/112/2008 від 22.02.08 р., за
умовами якого банк надає позичальнику
кредит, а позичальник приймає його (а.с.
8). Між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» був
укладений договір іпотеки № МL-701/112/2008
від 22.02.08 р., згідно якого ОСОБА_1, як
майновий поручитель, передала ПАТ «ОТП
Банк» в іпотеку свою квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-11). Зазначений
договір був укладений для забезпечення
виконання обов'язків позичальника -
ОСОБА_3 за кредитним договором МL
-701/112/2008 від 22.02.08 р., за яким ОСОБА_3
отримав 40000,0 дол. США.

Також судом першої інстанції було
встановлено, що відповідачем за
виконавчим написом № 11786 від 09.12.09 р.
(а.с. 28) була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження №
17636165 від 26.02.10 р., якою боржнику
запропоновано добровільно виконати
виконавчий документ в строк до 05.03.10 р.
(а.с. 29), а 17.03.10 р. державним виконавцем
Червонозаводського ВДВС Харківського
МУЮ був складений акт опису й арешту
майна, відповідно до якого була
арештована іпотечна квартира за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30-31).

В своєму рішенні суд першої інстанції
також вказав, що 09.04.10 р. відповідачем
було винесено постанову № 17636165 про
призначення експерта суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні (а.с. 33).
Державним виконавцем Здоровко О.І. 14.02.14
р. винесено постанову № 17636165 про
стягнення з боржника виконавчого збору
(а.с. 34), а 07.07.14 р. відповідачем було
винесено постанову № 17636165 про
зупинення виконавчого провадження у
зв'язку із зверненням до суду із заявою
про заміну вибулої сторони
правонаступником (а.с. 43).

Підставою для звернення позивача до
суду слугувала та обставина, що 07.06.14 р.
набрав чинності Закону України № 1304-VII
від 03.06.14 р. «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», у ст. 1 якого визначено, що
протягом дії цього Закону: 1) не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із ст. 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із ст. 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника (майнового поручителя)
або є об'єктом незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна, яке перебуває в іпотеці, за
умови, що у позичальника або майнового
поручителя у власності не знаходиться
інше нерухоме житлове майно; загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку. Дія цього Закону не
поширюється на осіб, які є суб'єктами
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», а тому позивач
вважає, що відповідач на підставі ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження» повинен повернути
стягувачу виконавчий напис нотаріуса
№ 11786 від 09.12.09 р. у зв'язку із набранням
чинності Закону України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов до
висновку про їх безпідставність,
оскільки в разі повернення виконавчого
напису, стягувач - ПАТ «ОТП Банк», буде
позбавлений можливості звернутися
повторно з даним документом до
виконавчої служби. Разом з тим, суд
першої інстанції на підставі ч. 2 ст. 11
КАС України визнав за необхідне вийти
за межі заявлених позовних вимог та
зобов'язати відповідача розглянути
питання щодо зупинення виконавчого
провадження за виконавчим написом №
11786 від 09.12.09 р. у зв'язку із набранням
чинності Закону України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

В доводах апеляційної скарги позивачка
зазначає, що вона є майновим
поручителем ОСОБА_3 за його кредитними
зобов'язаннями за кредитним договором
№ МL-701/112/2008 від 22.02.08 р., яка передала
свою квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в
іпотеку як майновий поручитель за
споживчим кредитом, наданим кредитною
установою - резидентом України в
іноземній валюті. Зазначена квартира
це єдине нерухому майно, що перебуває у
власності позивачки, загальна площа
цього нерухомого житлового майна не
перевищує 140 кв. метрів. І позивачка не є
суб'єктом Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції».
Тобто, позивачка підпадає під дію ст. 1
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», а отже, квартира
АДРЕСА_1 протягом дії цього Закону не
може бути примусово відчужена.

Також апелянт зазначає, що серед
обставин, викладених в ст. 37 та ст. 38
Закону України «Про виконавче
провадження», відсутній випадок
зупинення виконавчого провадження у
разі законодавчої тимчасової заборони
примусового стягнення на житлову
нерухомість боржника, натомість
відповідно п. 9 ч. 1 ст. 47 цього Закону
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувану у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно, що
виключає можливість виконання
відповідного рішення.

Відповідно Преамбули Закону України
«Про виконавче провадження» цей Закон
визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку. В ст. 1 вказаного
Закону визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 17 цього
Закону відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи, зокрема, виконавчі написи
нотаріусів.

Як було правомірно встановлено судом
першої інстанції, відповідачем за
виконавчим написом № 11786 від 09.12.09 р.
(а.с. 28) було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
17636165 від 26.02.10 р., якою боржнику
запропоновано добровільно виконати
виконавчий документ в строк до 05.03.10 р.
Разом з тим, у зв'язку із набранням
чинності Законом України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті»,
позивачка вважає, що державний
виконавець зобов'язаний винести
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Колегія суддів зазначає, що в п. 1 ч. 1
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» визначено, що
протягом дії цього Закону не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із ст. 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із ст. 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.
Положеннями ст. 3 цього Закону
визначено, що цей Закон набирає
чинності з дня його опублікування та
втрачає чинність з дня набрання
чинності законом, який врегульовує
питання особливостей погашення
основної суми заборгованості,
вираженої в іноземній валюті, порядок
погашення (урахування) курсової
різниці, що виникає у бухгалтерському
та/або податковому обліку кредиторів
та позичальників, а також порядок
списання пені та штрафів, які
нараховуються (були нараховані) на таку
основну суму заборгованості.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що вказаним Законом встановлена
тимчасова заборона примусове
стягнення (відчуження без згоди
власника) нерухоме житлове майно, яке
вважається предметом застави, оскільки
мораторієм є відстрочення виконання
зобов'язань, що встановлюються на
певний термін або до закінчення
яких-небудь надзвичайних подій, яке
поширюється на всі зобов'язання або
лише на деяких їх види, або на окремі
категорії боржників. З положень
вказаного Закону виплаває, що дія
мораторію втратить свою чинність при
прийнятті який врегульовує питання
особливостей погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості, що
свідчить про те, що посилання апелянта
на п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» є
безпідставним, оскільки положеннями
вказаної норми не передбачено
повернення виконавчого документу у
разі встановлення тимчасової заборони
на відчудження нерухомого майна.

Оскільки Законом України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» не
встановлено певного механізму та
порядку розгляду заяв про зупинення
виконавчого провадження державними
виконавцями при здійснені виконавчих
дій, які полягають у примусовому
стягнені нерухомого житлового майна,
яке вважається предметом застави із
вказаних вище підстав, а повернення
виконавчого документа може призвести
до порушення прав стягувача, у зв'язку з
тим, що ПАТ «ОТП Банк» буде позбавлений
можливості звернутися повторно з даним
документом до виконавчої служби,
висновок суду першої інстанції щодо
наявності підстав для зобов'язання
державного виконавця розглянути
питання щодо зупинення виконавчого
провадження за виконавчим написом №
11786 від 09.12.09 р. у зв'язку із набранням
чинності Закону України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» є правомірним.

Крім того, колегія суддів вважає за
доцільне зауважити, що мораторій не
розповсюджується на нерухоме житлове
майно, на яке банківські установи
отримали право стягнення до прийняття
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті». Оскільки в даному
випадку право на примусове стягнення
(відчуження без згоди власника)
нерухомого житлового майна виникло до
набрання чинності цим Законом, вимоги
позивачки про зобов'язання прийняти
рішення про повернення виконавчого
документу є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки доводи апеляційної скарги
його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 15.07.14 р. по
справі № 820/12361/14 прийнята з дотриманням
вимог чинного законодавства, колегія
суддів не виявила підстав для її
скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 15.07.14 р. по
справі № 820/12361/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.07.14 р. по
справі № 820/12361/14 за позовом ОСОБА_1 до
Державного виконавця
Червонозаводського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції О.І.
Здоровко про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.