Справа № 820/15716/14
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 вересня 2014 р.
№ 820/15716/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Севастьяненко
К.О.,

при секретарі судового засідання -
Романенко Т.С.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області, в якому з
урахуванням уточнень, прийнятих судом,
просить суд зобов'язати Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
вчинити певні дії, а саме: здійснити
обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні НОМЕР_1 від 20.01.2005
року громадянки В'єтнаму ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з досягненням
45-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 20.08.2014 року звернувся з
письмовою заявою до ГУ ДМС України в
Харківській області, в якій на підставі
ст. 9 Постанови Кабінету Міністрів
України № 251 від 28.03.2012 року просив
здійснити обмін бланку посвідки на
постійне проживання в Україні, у
зв'язку із досягненням нею 45-річного
віку. Проте позивачем була отримана
відповідь ГУ ДМС України в Харківській
області № 04/16184 від 29.08.2014 року, в якій
зазначалось про неможливість обміну
бланку посвідки на постійне
проживання, у зв'язку із вилученням СУ
ГУМВС України в Харківській області
особової справи позивача, що, на думку
позивача, згідно вимог діючого
законодавства України, не є підставою,
для такої відмови та є порушенням її
законних прав, свобод та інтересів.

Представник відповідача, заперечуючи
проти позовних вимог, надав письмові
заперечення, в яких послався на те, що
матеріали особової справи про надання
дозволу на імміграцію громадянці
В’єтнаму ОСОБА_2 та видачі їй посвідки
на постійне місце проживання у березні
2011 року було вилучено на підставі
постанови СУ ГУМВС України в
Харківській області, а для дослідження
документів, які були подані при
отриманні дозволу на імміграцію та
винесення рішення щодо законних
підстав у позивача на обмін посвідки
потрібна особова справа позивача.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги з уточненнями
підтримав, просив задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, причин неприбуття суду
не повідомив, заяви про відкладення
розгляду справи чи розгляд справи за
його відсутності до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що, позивач, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою В’єтнаму,
паспорт НОМЕР_2, виданий 14.07.2014 року,
термін дії - до 14.07.2024 року (а.с. 8-10),
постійно проживає та зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням ВГІРФО УМВС України в
Харківській області позивачу було
видано посвідку на постійне проживання
серії НОМЕР_1, строк дії - безстроково, в
якій міститься штамп місця реєстрації
(а.с. 11).

Судом встановлено, що 20 серпня 2014 року
ОСОБА_2 в особі свого представника
звернулась до ГУ ДМС України в
Харківський області з письмовою заявою
щодо обміну бланку посвідки на
постійне проживання в Україні, у
зв'язку з досягненням нею 45-річного
віку, надавши відповідні документи, а
саме: копію паспорту ОСОБА_2,
нотаріально посвідчений переклад на
українську мову паспорта громадянина
Соціалістичної Республіки В’єтнам
ОСОБА_2 для виїзду за кордон; копію
посвідки на постійне місце проживання
в Україні ОСОБА_2; копію довідки на
житло; квитанцію про сплату державного
мита; квитанції про сплату послуг ГУ
ДМС України в Харківській області; дві
фотокартки; копія доручення ННА № 838459
від 19.08.2014 р. (а.с. 13-14).

Листом від 29.08.2014 року № 04/16184
відповідач повідомив позивача, ОСОБА_2,
що у зв'язку з тим, що у березні 2011 року
її особиста справа була вилучена на
підставі постанови СУ ГУМВС України в
Харківській області про здійснення
виїмки, тому на даний час неможливо
вирішити заяву ОСОБА_2 щодо обміну
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні (а.с. 17).

Указом Президента України від 06.04.2011 р.,
№ 405/2011 "Питання Державної міграційної
служби України" (далі по тексту - Указ №
405/2011) було затверджено Положення про
Державну міграційну службу України.

У п.п. 8 п. 4 Указу № 405/2011 визначено, що
ДМС України відповідно до покладених
на неї завдань здійснює оформлення і
видачу іноземцям та особам без
громадянства запрошень для в'їзду в
Україну, документів для тимчасового
перебування або постійного проживання
в Україні, а також виїзду за її межі,
студентських квитків студентам із
числа іноземців та осіб без
громадянства, вилучає ці документи та
проставляє в документах, що
посвідчують особу іноземців та осіб
без громадянства, відмітки про
заборону в'їзду в Україну в
передбачених законодавством випадках.

Відповідно до Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 березня 2012 р. № 251 (надалі по
тексту - Порядок), визначається
механізм оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання
іноземцям та особам без громадянства,
які іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання.

Строк дії посвідки на постійне
проживання не обмежується. Посвідка на
постійне проживання підлягає обміну в
разі досягнення особою 25 - і 45 - річного
віку згідно п. 9 зазначеної постанови
Кабінету Міністрів України.

Для обміну посвідки на постійне
проживання в разі досягнення іноземцем
та особою без громадянства 25- і
45-річного віку подаються документи,
зазначені у підпунктах 1 - 4 і 6 пункту 15
цього Порядку (п. 16 Порядку).

Пунктом 15 Порядку встановлено перелік
документів для оформлення та обміну
посвідки на постійне проживання в разі
досягнення іноземцями та особою без
громадянства 25- і 45-річного віку, а саме:
1) заява, зразок якої встановлюється
МВС; 2) паспортний документ іноземця або
документ, що посвідчує особу без
громадянства (після пред'явлення
повертається), та його копія; 3)
посвідка, що підлягає обміну; 4)
квитанція про сплату державного мита
або документ, який підтверджує
наявність пільг щодо його сплати; 5) дві
фотокартки іноземця та особи без
громадянства розміром 3,5 х 4,5
сантиметра (на матовому папері).

Як вбачається з наданої ГУ ДМС України
в Харківській області відповіді,
позивачем були надані до заяви усі
документи, необхідні для обміну бланку
посвідки, а відмовлено їй було з інших
підстав.

Пунктом 11 Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання встановлено, що
за результатами розгляду заяви
протягом семи днів (для оформлення
посвідки на постійне проживання) або не
більш як 15 днів (для оформлення
посвідки на тимчасове проживання) з дня
подання всіх визначених цим Порядком
документів приймається рішення про
видачу або відмову у видачі посвідки,
яке затверджується Головою ДМС, а у
разі його відсутності - заступником
Голови ДМС чи начальником
територіального органу або підрозділу
ДМС чи його заступником. У заяві
робиться відмітка про прийняте рішення
або зазначаються причини відмови у
видачі посвідки.

Пунктом 17 вищезазначеного Порядку
передбачено, що рішення про відмову у
видачі посвідки іноземцеві та особі
без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України та інших осіб, що
проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця
або документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих
відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених
законами.

Отже, суд звертає увагу на те, що,
відповідач, Головне управління
Державної міграційної служби в
Харківській області, в своїй відповіді
позивачу від 29.08.2014 р. року жодної з
вищезазначених підстав не зазначив.

Таким чином, ГУ ДМС України в
Харківській області, посилаючись на
вилучення слідчим управлінням
особової справи позивача про залишення
на постійне проживання в Україні
безпідставно відмовило в здійсненні
обміну бланку посвідки на постійне
проживання в Україні позивача, чим
порушило його права, свободи та законні
інтереси, а тому суд приходить до
висновку, що з боку відповідача була
допущена протиправна бездіяльність
щодо нездійснення обміну посвідки
громадянці В’єтнаму ОСОБА_2.
Враховуючи викладене, суд вважає, що
для відновлення прав позивача
необхідне зобов'язати Головне
управління Державної міграційної
служби в Харківській області здійснити
обмін посвідки громадянці В’єтнаму
ОСОБА_2 у зв'язку з досягненням
45-річного віку.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).

Таким чином, на підставі викладеного,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
правомірними, а отже адміністративний
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити в
повному обсязі.

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області вчинити певні дії,
а саме: здійснити обмін бланку посвідки
на постійне проживання в Україні
НОМЕР_1 від 20.01.2005 року громадянки
В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з
досягненням 45-річного віку.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання копії постанови. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання апеляційної
скарги обчислюється з дня отримання
нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови
виготовлено 15.09.2014 року.

Суддя
К.О. Севастьяненко