Справа № 2а-11020/12/2670
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2014 року 08:11
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., розглянувши в
письмовому провадженні
адміністративну справу та додані до
за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1до третя особа без самостійних
вимог на предмет споруДержавної
податкової інспекції в Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Лєба-Консалт»провизнання
протиправними та скасування
повідомлень-рішеньВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся з позовом до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві за участю третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лєба-Консалт" про
визнання протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 04
грошове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 1624446,57
грн. (один мільйон шістсот двадцять
чотири тисячі чотириста сорок шість
грн. 57 коп.); визнати протиправним та
повідомлення-рішення від 04 липня 2012 р.
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 746374,75 грн. (сімсот
сорок шість тисяч триста сімдесят
чотири грн. 75 коп.).
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11.02.2013, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2014,
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
повідомлення-рішення від 04.07.2012 року
зобов'язання з податку на додану
вартість на 296417 грн. (основного платежу
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб на 564587 грн. (основного
платежу - 501316 грн., штрафних санкцій -
задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2014 касаційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
задоволено частково, постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 11.02.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2014 в
частині відмови у задоволенні позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 -
скасовано. В цій частині справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції. В іншій частині
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11.02.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2014 -
В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначає, що Відповідачем було
порушено вимоги законодавства під час
проведення планової перевірки та
складання Акту перевірки, що в свою
чергу, призвело до прийняття
податкових повідомлень-рішень
винесених Податковим органом із
порушенням чинного законодавства
України, ґрунтуються на неправильному
застосуванні норм податкового
законодавства, а тому, підлягають
Відповідачем позовні вимоги
заперечуються з огляду на те, що в ході
перевірки встановлено, що Позивачем до
складу витрат у 2011 році віднесені суми,
які не непідтверджені відповідними
платіжними документами (платіжними
дорученнями, квитанціями до
прибуткових касових ордерів) у сумі 5 690
881,58 грн. по взаємовідносинах з
наступними контрагентами: ТОВ "ВП
"Скіф", ТОВ "Укрхозімпекс", ТОВ "Край
Кера-Ма", ТОВ "Сінсіті СП", ТОВ "Астра
ЕК-Сім", ПП "Інферно", ТОВ "Спартак ЛТД" та
прийняті за результатом перевірки
податкові повідомлення-рішення
відповідають вимогам законодавства.
Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лєба-Консалт» до
суду не з'явився, хоча був належним
чином повідомлений, заперечень проти
позовних вимог не надав.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва
Співробітниками Державної податкової
інспекції у Подільському районі у
місті Києві ДПС було проведено планову
виїзну перевірку своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів) фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
за період з 01.04.2009 р. по 31.12.2011 р.
За результатами перевірки складено Акт
від 18.06.2011 р. №19/17-205/НОМЕР_2 (надалі - Акт
Податковим органом на підставі Акту
перевірки прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб - 1 624
446,57 грн. з них за основним платежем 1 395
448,23 грн. та штрафні (фінансові) санкції
(штраф) - 223352,35 грн.; податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість, що становить - 746 704,75
грн. з них за основним платежем 615 290 грн.
та штрафні (фінансові) санкції (штраф) -
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2014 касаційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
задоволено частково, постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 11.02.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2014 в
частині відмови у задоволенні позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 -
скасовано. В цій частині справу
направлено на новий розгляд до суду
При направлені справи до суду першої
інстанції Вищий адміністративний суд
України вказує на те, що для
правильного вирішення даного спору,
дослідженню підлягає перш за все
реальність господарської операції,
добросовісність дій платника податків,
яка полягала у відповідності вчинених
ним дій господарській меті та
досягненню економічних цілей з ТОВ "ВП
"Скіф", ТОВ "Укрхозімпекс", ТОВ "Край
Керама", ТОВ "Сінсіті СП", ТОВ "Астра
ЕК-Сім", ПП "Інферно", ТОВ "Спартак ЛТД",
ТОВ "АТП "Вєлєс" та ТОВ "Граніус-С"
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва про прийняття справи
до провадження було витребувано всю
первинну документацію по спірним
правочинам з вищезазначеними
контрагентами. Однак, в повному обсязі
вимоги суду сторони не виконали.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Позивачем
(Покупець), з однієї сторони, та ТОВ "ВП
"Скіф" (Постачальник), з іншого боку,
було укладено Договір поставки №ВП -
0000022 від 01.02.2011 р. (надалі по тексту
Договір № ВП - 0000022).
У відповідності до п. 1.1 - п. 1.3 Договору
№ВП - 0000022, за даним Договором
Постачальник зобов'язується передати у
встановлений строк меблеву продукцію,
фурнітуру та комплектуючі (Товар) у
власність Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти Товар,
відповідно до рахунку-фактури і
сплатити за нього певну грошову суму.
Всі ризики, пов'язані з набуттям права
власності на Товар Покупцем при
передачі Товару, переходять до нього з
моменту здачі Товару Постачальником
перевізнику на території складу
Постачальника за адресою: Київська обл.
Миронівський р-н., м. Миронівка вул.
Чкалова, 38Д для доставки його
Покупцеві. Поставка Товару за цим
Договором здійснюється за попередньою
домовленістю між Сторонами у такі
строки, що визначаються в
рахунках-фактурах на поставку коленої
партії Товару. Замовлення на поставку
Товару виконується протягом місяця.
Згідно, п. 2.2, п. 2.4 Договору №ВП - 0000022,
при відвантаженні Товару Постачальник
надає Покупцеві наступні документи:
рахунок-фактура, видаткова накладна,
податкова накладна. Зобов'язання
Постачальника по поставці й передачі
Товару вважається виконаним після
того, як він надав (відвантажив)
Покупцеві Товар на своєму підприємстві
(складі) за адресою: Київська обл.
Миронівський р-н., м. Миронівка вул.
Чкалова, 38Д та одночасно передав
документи зазначені В п.2.2 цього
Позивачем надано суду податкові
накладні та видаткові накладні (стор.
На вимогу суду не надано
рахунки-фактури, заявки, довіреності на
отримання товару, докази поставлення
товару на склад, докази відвантаження
товару, товарно-транспортні накладні,
оскільки було здійснено поставки меблі
(кухні), які є габаритними та потребують
транспортного перевезення, що
передбачено умовами п. 2.2 , п. 2.3 Договору
№ВП-0000022.
Між Позивачем (Покупець), з однієї
сторони, та СП у формі ТОВ
"Укрхозімпекс", з іншого боку, було
укладено Договір поставки (дилеру)
№161210 від 16.12.2010 р. (надалі по тексту
Договір №161210).
У відповідності до п. 1.1 - п. 1.2 Договору
№161210, Продавець зобов'язується
поставляти товари, а Покупець
зобов'язується приймати товари та
оплачувати їх на умовах Даного
Договору. Найменування товарів:
драбини та підмостки алюмінієві (в т.ч.
стрем'янки, розсувні, приставні та
інші), драбини на горище; підмостки та
риштування клиново-хомутового типу;
риштування рамного типу та рамного
типу - легкі; підмостки типу «Атлант» та
міні-підмостки; лебідки електричні,
підіймачі щоглові, гідравлічні,
контейнери; секції для скидання
будівельного сміття; елементи стінової
опалубки та опалубки перекриття.
Згідно, п. 2.1 Договору №161210, кількість
товару: згідно заявок Покупця,
виставлених рахунків та накладних.
Якщо в рахунках-фактурах, накладних
тощо не вказано іншого, то вважається,
що поставка по ним здійснюється на
умовах даного договору.
Рахунки-фактури, накладні та заявки є
невід'ємними частинами даного
Позивачем надано суду податкові
накладні, видаткові накладні,
повернення постачальнику, розрахунок
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної,
квитанція, акт звіряння взаємних
розрахунків за період з 01.01.2011 по 01.07.2011
між СП ТОВ «Укрхозімпекс» і фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 за договором
№ 161210 від 16.12.2010 (стор. 1-94 том 2 Додатку
На вимогу суду не надано
рахунки-фактури, заявки, довіреності на
отримання товару, докази поставлення
товару на склад, докази відвантаження
товару, товарно-транспортні накладні,
оскільки було здійснено поставки
товару (драбини та підмостки
алюмінієві (в т.ч. стрем'янки, розсувні,
приставні та інші), драбини на горище;
підмостки та риштування
клиново-хомутового типу; риштування
рамного типу та рамного типу - легкі;
підмостки типу «Атлант» та
міні-підмостки; лебідки електричні,
підіймачі щоглові, гідравлічні,
контейнери; секції для скидання
будівельного сміття; елементи стінової
опалубки та опалубки перекриття), який
є габаритними та потребують
транспортного перевезення, що
передбачено умовами п. 1.3 , п. 2.1 Договору
№161210.
Крім того, судом встановлено, що від
ПрАТ "Край Керама" (Постачальник)
Позивачем (Одержувач) було отримано
керамічний граніт д/п Дайсен, на
підтвердження чого надано видаткові
накладні та податкові накладні (стор.
123-135, том 3 Додатку до справи
В матеріалах справи відсутні
від 06.07.2011 р., №4736 від 04.05.2011 р.), згідно
яких було видано видаткові накладні,
довіреності на отримання товару,
докази поставлення товару на склад,
докази відвантаження товару,
товарно-транспортні накладні, оскільки
було здійснено поставки товару
(керамічний граніт), який є габаритним
та потребує транспортного перевезення.
Крім того, в податкових накладних
зазначено, що поставлення керамічного
граніту здійснено згідно Договорів
поставки: від 03.10.2011 р. №б/н; від 18.10.2011 р.
№б/н; від 15.08.2011 р. №б/н; від 05.05.2011 р.
№б/н., проте до матеріалів справи не
надано дані договори.
Суд встановив, що між Позивачем
(Покупець), з однієї сторони, та ТОВ
"Сінсіті СП" (Постачальник), з іншого
боку, було укладено Договір поставки
№050102 від 05.01.2011 р. (надалі по тексту
Договір №050102).
У відповідності до п. 1.1 - п. 2.3 Договору
№050102, згідно з умовами цього Договору
Постачальник зобов'язується передати,
а Покупець зобов'язується прийняти у
власність продукцію партіями за
найменуванням у кількості,
комплектності, асортименті і сплатити
за неї визначену грошову суму. Покупець
робить Постачальнику Замовлення на
необхідний Товар із вказівкою його
кількості, особливостей комплектації,
терміну поставки та адреси складу
Покупця на яку треба доставити Товар.
Замовлення розміщується по телефону,
факсу, e-mail; при безпосередньому
спілкуванні з фахівцем відділу
замовлень і обслуговування клієнтів
Постачальника. Постачальник після
отримання згоди Покупця отримати Товар
та оплатити його, надає Товар по
накладній уповноваженій особі Покупця.
Згідно, п. 3.1 - п. 4.1 Договору №050102,
Постачальник зобов'язується: якісно і в
строк передавати Товар Покупцю з
урахуванням умов цього Договору;
Надавати інформацію про сервісні
центри гарантійного обслуговування на
строк вказаний в паспорті Товару;
Забезпечити сприяння у
післягарантійному обслуговування
Товару у офіційних сервісних центрах;
Обміняти неякісний Товар, якщо такий
виявлений в процесі продажу,
встановлення або експлуатації, на
аналогічний якісний Товар в строк не
пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту
подання Покупцем відповідної вимоги;
Забезпечувати Товар необхідними
сертифікатами; Гарантувати якість
поставленого згідно з даним Договором
Товару впродовж терміну дії гарантії.
Продавець гарантує, що Товар, який
поставляється за цим Договором є
вільним від будь-яких прав та вимог на
нього третіх осіб. Покупець
зобов'язується: Сплатити Постачальнику
вартість Товару згідно накладної;
Прийняти переданий Постачальником
Товар у повному обсязі; Забезпечити
зберігання Товару, наданого
Постачальником. Товар (при наявності на
складі Постачальника), зазначений у
Замовленні, передається Покупцю
протягом доби з моменту одержання
Постачальником від Покупця згоди
Позивачем надано суду податкові
накладні, видаткові накладні, акти
надання послуг, квитанції до
прибуткового касового ордеру (стор. 1-252
На вимогу суду не надано
рахунки-фактури, заявки, довіреності на
отримання товару, докази поставлення
товару на склад, докази відвантаження
товару, товарно-транспортні накладні,
оскільки було здійснено поставки
товару (для автомобілів (бампер,
підшипники, сальники, ричаги), шафи для
одягу, шини, ремні плити дорожні та
інший різноманітний товар), який є
габаритними та потребує транспортного
Також, між Позивачем (Покупець), з
однієї сторони, та ТОВ "Астра Ексім"
(Продавець), з іншого боку, було
укладено Договір поставки №011210 від
01.12.2010 р. (надалі по тексту Договір
№011210).
У відповідності до п. 1.1 - п. 2.3 Договору
№011210, згідно з умовами цього Договору
Постачальник зобов'язується передати,
а Покупець зобов'язується прийняти у
власність продукцію партіями за
найменуванням у кількості,
комплектності, асортименті і сплатити
за неї визначену грошову суму. Покупець
робить Постачальнику Замовлення на
необхідний Товар із вказівкою його
кількості, особливостей комплектації,
терміну поставки та адреси складу
Покупця на яку треба доставити Товар.
Замовлення розміщується по телефону,
факсу, e-mail; при безпосередньому
спілкуванні з фахівцем відділу
замовлень і обслуговування клієнтів
Постачальника. Постачальник після
отримання згоди Покупця отримати Товар
та оплатити його, надає Товар по
накладній уповноваженій особі Покупця.
Згідно, п. 3.1 - п. 4.1 Договору №011210,
Постачальник зобов'язується: якісно і в
строк передавати Товар Покупцю з
урахуванням умов цього Договору;
Надавати інформацію про сервісні
центри гарантійного обслуговування на
строк вказаний в паспорті Товару;
Забезпечити сприяння у
післягарантійному обслуговування
Товару у офіційних сервісних центрах;
Обміняти неякісний Товар, якщо такий
виявлений в процесі продажу,
встановлення або експлуатації, на
аналогічний якісний Товар в строк не
пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту
подання Покупцем відповідної вимоги;
Забезпечувати Товар необхідними
сертифікатами; Гарантувати якість
поставленого згідно з даним Договором
Товару впродовж терміну дії гарантії.
Продавець гарантує, що Товар, який
поставляється за цим Договором є
вільним від будь-яких прав та вимог на
нього третіх осіб. Покупець
зобов'язується: Сплатити Постачальнику
вартість Товару згідно накладної;
Прийняти переданий Постачальником
Товар у повному обсязі; Забезпечити
зберігання Товару, наданого
Постачальником. Товар (при наявності на
складі Постачальника), зазначений у
Замовленні, передається Покупцю
протягом доби з моменту одержання
Постачальником від Покупця згоди
Позивачем надано суду податкові
накладні, видаткові накладні,
квитанції до прибуткового касового
На вимогу суду не надано
рахунки-фактури, заявки, довіреності на
отримання товару, докази поставлення
товару на склад, докази відвантаження
товару, товарно-транспортні накладні.
Між Позивачем (Покупець), з однієї
сторони, та ПП "Інферно" (Продавець), з
іншого боку, було укладено Договір
поставки №310503 від 31.03.2011 р., який за
змістом є ідентичний договорам
поставки №050102 та №011210.
Позивачем надано суду податкові
накладні, видаткові накладні,
квитанції до прибуткового касового
ордеру за червень 2011 року. (стор. 146-249
том 2 та стор. 1-15 том 3 Додатки до справи
На вимогу суду не надано
рахунки-фактури, заявки, довіреності на
отримання товару, докази поставлення
товару на склад, докази відвантаження
товару, товарно-транспортні накладні,
оскільки було здійснено поставки
товару (для автомобілів (підшипники,
форсунки), драбина, труби,
електродвигуни, канцелярські
приналежності та інший різноманітний
товар), який є габаритними та потребує
транспортного перевезення.
Між Позивачем (Покупець), з однієї
сторони, та ТОВ "Спарк ЛТД" (Продавець), з
іншого боку, було укладено Договір
поставки №010708 від 01.07.2011 р., який за
змістом є ідентичний договорам
поставки: №050102, №011210, №310503.
Позивачем надано суду податкові
накладні, видаткові накладні,
прибуткові накладні, квитанції до
прибуткового ордеру (стор. 16-122 том 3
На вимогу суду не надано
рахунки-фактури, заявки, довіреності на
отримання товару, докази поставлення
товару на склад, докази відвантаження
товару, товарно-транспортні накладні,
оскільки було здійснено поставки
Судом встановлено, що між ТОВ
«Автотранспортне підприємство «Велес»
(Постачальник), з одного боку, та
Позивачем (Покупець), з іншого боку,
існували договірні взаємовідносини на
поставлення товару, згідно прибуткових
накладних, податкових накладних, акту
про надання послуг, квитанцій на
прибутковий касовий ордер (стор. 41-131,
На вимогу суду не надано довіреності на
отримання товару, докази поставлення
товару на склад, докази відвантаження
товару, товарно-транспортні накладні,
оскільки було здійснено поставки
Також, Суд звертає увагу, що в
податкових накладних зазначено, що
поставлення товару здійснено згідно
Договору поставки від 31.10.2011 р., проте, в
матеріалах справи відсутній даний
Між ТОВ «Граниус-С» (Постачальник), з
одного боку, та Позивачем (Покупець), з
іншого боку, існували договірні
взаємовідносини на поставлення товару,
на підтвердження чого надано видаткові
накладні, податкові накладні акт
надання послуг, квитанції на
прибутковий касовий ордер (стор. 132-197,
На вимогу суду не надано довіреності на
отримання товару, докази поставлення
товару на склад, докази відвантаження
товару, товарно-транспортні накладні,
оскільки було здійснено поставки
В податкових накладних зазначено, що
поставлення товару здійснено згідно
Договору поставки від 01.12.2011 р. та
договору про надання послуг від 15.12.2011
р. №151205, однак, вказані договори на
вимогу суду не надані.
Крім того, в вищезазначених документах
містяться підписи, проте, відсутні
ініціали осіб (П.І.Б.), які підписували
прибуткові накладні, видаткові
накладні, акти приймання передачі,
квитанції на прибутковий касовий
Як зазначено Вищим адміністративним
судом України в інформаційному листі
від 20 липня 2010 року №1112/11/13-10 "Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби", процесуальна
діяльність суду із встановлення
обґрунтованості права платника
податку на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість повинна включати такі
етапи: 1. Встановлення факту здійснення
господарської операції. 2. Встановлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції. 3. Встановлення
зв'язку між фактом придбання товарів
(послуг) спорудженням основних фондів,
імпортом товарів (послуг) і
господарською діяльністю платника
податку 4. Встановлення дотримання
платником податку спеціальних вимог
щодо документального підтвердження
сум податкового кредиту та/або
бюджетного відшкодування з податку на
Відповідно абз. 11 ст.1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Таким чином, документами, що є
підставою для внесення записів до
бухгалтерського обліку є накладні,
витратні накладні, товарно-транспортні
накладні. Відсутність відповідних
первинних документів, які
товарно-матеріальних цінностей є
порушенням встановленого порядку
ведення бухгалтерського обліку.
Згідно з п. 198. 1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг;придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
Відповідно до п. 198. 2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Згідно п. 198.6. ст. 198 Кодексу, не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з п. 201.11
ст. 201 ПК України).
У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.
Відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податкового
кодексу України у разі якщо придбані
та/або виготовлені товари/послуги
частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково -
ні, до сум податку, які платник має
право віднести до податкового кредиту,
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку під час їх
придбання або виготовлення, яка
відповідає частці використання таких
товарів/послуг в оподатковуваних
У відповідності до п 185.1ст. 185
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, послуг,
місце постачання яких розташоване на
митній території України, відповідно
до статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
лізингоотримувачу/орендарю.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V1 - датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: а)
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в рай експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України: «платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
г) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору».
Відповідно до п. 201.4 ст. 201 та п. 201.7 ст. 201
Податкового кодексу України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видасться покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг. Податкова
накладна виписується на кожне повне
або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг,
послуг не містить відокремленої
вартості, перелік (номенклатура)
частково поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом державної
податкової служби, та враховується при
визначенні загальних податкових
Згідно п.19 ст. 2 та ст.9 Бюджетного
кодексу України доходи бюджету - усі
податкові, неподаткові та інші
надходження на безповоротній основі,
справляння яких передбачено
законодавством України (включаючи
трансферти, дарунки, гранти); доходи
бюджету класифікуються за такими
розділами: податкові надходження,
неподаткові надходження, доходи від
операцій з капіталом, трансферти;
податковими надходженнями визнаються
передбачені податковими законами
України загальнодержавні і місцеві
податки, збори та інші обов'язкові
Законом України "Про бухгалтерський
обік та фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.
Таким чином, враховуючи викладені
законодавчі норми, для підтвердження
включення до складу податкового
кредиту сум ПДВ, сплачених у складі
ціни за придбаний товар (роботи,
послуги), необхідні первинні документи
(податкові накладні, видаткові
накладні, акти здачі-прийняття товару
тощо), оформлені відповідно до вимог
Закону України "Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в
Згідно п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.
Відповідно до п.2.15 та п.2.16
вищевказаного Положення,
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні".
Суд вважає, що позивачем не доведено
факт реального виконання умов
договорів, що надало б йому право на
формування податкового кредиту та
валових витрат з огляду на наступне.
Згідно з ст. 207 Господарського кодексу
України, господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.
Як зазначено у постанові Верховного
Суду України від 07.02.2012 № 21-425во10,
наявність у позивача податкових
накладних, виданих контрагентом, за
умови встановлення судом факту
нездійснення самої господарської
операції, не є підставою для віднесення
зазначених у цих накладних сум до
Суд не бере до уваги надані Позивачем
до суду копії податкових накладних та
накладних, оскільки останні тільки
фіксують господарську операцію. В свою
чергу, позивачем не надано до суду
документів, що підтверджують наявність
товару, який в подальшому був
Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
№742/11/13-11 від 02.06.2011 судам необхідно
перевірити фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-то: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.
Згідно постанови Верховного суду
України від 08.09.2009 у справі № 21-737во09 про
необґрунтованість податкової вигоди
може свідчити відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної підприємницької,
економічної діяльності в силу
відсутності управлінського або
технічного персоналу, основних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів, а
також письмові заперечення посадових
осіб контрагентів, що будь-яких
документів, угод, платіжних доручень,
банківських та господарських
документів вони не підписували.
Також, суд звертає увагу, що у
відповідності до п. 44.6 ст. 44 Податкового
кодексу України, якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником у податковій
звітності, не надані під час перевірки,
такі документи повинні бути враховані
контролюючим органом під час розгляду
питання про прийняття рішення. Разом з
тим, у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому п. 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам органу державної податкової
служби, які проводять перевірку,
документи (незалежно від причин такого
ненадання, крім випадків виїмки
документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
Відповідно до вимог, встановлених абз. 2
п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України,
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку, документи, визначені в акті
перевірки як відсутні.
Згідно з пунктом 86.7 вказаної статті
Кодексу у разі незгоди платника
податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами і даними, викладеними в акті
(довідці) перевірки, вони мають право
подати свої заперечення до органу
державної податкової служби за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються органом
державної податкової служби протягом
п'яти робочих днів, що настають за днем
їх отримання (днем завершення
перевірки, проведеної у зв'язку з
необхідністю з'ясування обставин, що не
були досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
Системний аналіз вищезазначених
правових норм дозволяє стверджувати
про те, що законодавцем наділено
платника податків необхідним
механізмом захисту своїх прав від
можливих незаконних дій
співробітників контролюючого органу
Разом з тим, на платника податків також
покладено обов'язок надання
документів, необхідних для здійснення
перевірки та чітко встановлено
наслідки невиконання цього обов'язку -
зокрема, застосування фінансової
Вищезазначеною нормою визначено право
платника податку після отримання акту
перевірки надати документи, визначені
в акті перевірки, як відсутні. Акт
містить визначення про те, що позивачем
первинних бухгалтерських документів
до перевірки не надано в повному
обсязі, натомість, позивачем Акт
перевірки було отримано, що ним не
заперечується та заперечень з
первісною документацією Позивачем
Податковому органу не надано.
Оскільки відповідачу не було надано в
повному обсязі первинних
бухгалтерських документів під час
перевірки, судом вбачається
правомірним висновок відповідача про
порушення позивачем вищезазначених
норм Податкового кодексу України щодо
обов'язкового підтвердження витрат та
податкового кредиту первинними
бухгалтерськими документами.
Конституційний Суд України в рішенні
від 02.11.2004 р. у справі № 1-33/2004 (справа про
призначення судом більш м'якого
покарання) роз'яснив, що верховенство
права вимагає від держави його
втілення як у правотворчу, так і
правозастосовну діяльність.
Як зазначив Конституційний Суд
України, справедливість - одна з
основних засад права, є вирішальною у
визначенні його як регулятора
суспільних відносин, одним із
загальнолюдських вимірів права.
Визначаючи права та обов'язки платника
ПДВ, законодавець виходив з принципу їх
справедливого співвідношення.
Реалізація господарюючим суб'єктом
законодавчо закріпленої свободи
підприємницької діяльності не повинна
йти в розріз із зазначеним принципом.
Частиною 1 статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки та збори в порядку і розмірах,
установлених законом.
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу
(ч.1) В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2) Якщо
особа, яка бере участь у справі, не може
самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці
докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи
можуть знаходитися. Суд сприяє в
реалізації цього обов'язку і
витребовує необхідні докази. Про
витребування доказів або про відмову у
витребуванні доказів суд постановляє
ухвалу Ухвала суду про відмову у
витребуванні доказів окремо не
оскаржується. Заперечення проти неї
може бути включене до апеляційної чи
касаційної скарги на рішення суду,
прийняте за наслідками розгляду
справи. (ч.3) Суд може збирати докази з
власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС
Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які не підтверджуються достатніми
доказами, що свідчить про не
обґрунтованість позовних вимог, а отже,
є правомірним донарахування ПДВ в сумі
360398 грн. і застосування штрафу в сумі
підстави для визнання протиправним та
скасування податкового
З огляду на ненадання суду належних і
допустимих доказів, які б
документально підтверджували
достовірність і повноту понесення
позивачем витрат в сумі 5960881,58 грн., а
також зважаючи на відсутність у
сторони позивача заперечень та
спростувань вказаного порушення, суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість висновку перевірки
про завищення валових витрат на 5960881,58
Суд дійшов висновку, що відповідачем
правомірно було донараховано ПДФО в
сумі 894132,15 грн. і застосовано штраф в
сумі 160081 грн. (з урахуванням п. 7 підрозд.
10 розд. ХХ ПК за період з 01.01.2011 по 30.06.2011),
а отже, у Суду відсутні підстави для
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення від
Аналогічна позиція викладена в
Постанові Верховного суду України від
05.03.2012 р., Вищий адміністративний суд
України в Постанові від 20.02.2013 р. по
27.03.2013р. по справі №2а-8473/12/2670 (К7800/7365/13).
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Виходячи з системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги позивача є
необґрунтованими, та відповідно
такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
У задоволенні позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в частині
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
податку на додану вартість в сумі 360 398,00
грн. і застосування штрафу в сумі 90 100,00
грн. та визнання протиправним і
скасування податкового
в частині донарахування податку на
доходи фізичних осіб в сумі 894 132,15 грн. і
застосування штрафу в сумі 160 081,00 грн. (з
урахуванням п. 7 підрозд. 10 розд. ХХ ПК за
період з 01.01.2011р. по 30.06.2011р.) відмовити
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М. Кобилянський