Справа № 2а-16674/11/2670
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представників позивача
представника відповідачаБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С.
Процюка О.О., Бабич К.О. Шила М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «АДМ
Україна» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 вересня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АДМ Україна» до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків, третя особа Державна
податкова інспекція у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби про скасування
рішення № від 14.06.2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «АДМ
Україна» звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції у м. Києві по
роботі з великими платниками податків
в якому просило визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 14.06.2011 №
.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 лютого 2012 року
було залучено до участі у справі в
якості третьої особи Державну
податкову інспекцію у Печерському
районі міста Києва.

В судовому засіданні суду першої
інстанції 21 листопада 2012 року було
замінено неналежного відповідача
Спеціалізовану державну податкову
інспекцію у м. Києві по роботі з
великими платниками податків та третю
особу Державну податкову інспекцію у
Печерському районі міста Києва, на
належних - Окружну державну податкову
службу - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби
та Державну податкову інспекцію у
Печерському районі міста Києва
Державної податкової служби.

В судовому засіданні 08 липня 2013 року
замінено неналежного відповідача
Окружну державну податкову службу -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників податків Державної
податкової служби на належного
Міжрегіональне головне управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 вересня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 27.04.2011 по 20.05.2011
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією у м. Києві по роботі з
великими платниками податків була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю «АДМ
Україна» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок за
січень 2011 року, лютий 2011 року, березень
2011 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період з 01.11.2010 по
28.02.2011.

В ході проведення перевірки податковим
органом було встановлено порушення
позивачем вимог пунктів 198.2, 198.3, 198.4, 198.5
статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200,
пунктів 201.8, 201.10, 201.14 статті 201
Податкового кодексу України,
підпунктів 7.2.4, 7.2.6, 7.2.8 пункту 7.2,
підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, пункту 7.5,
підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» в результаті чого
встановлено завищення суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на загальну суму 4 325 142,00 грн., а
саме: за січень 2011 року - 4 278 222,00 грн. та
за лютий 2011 року - 46 920,00 грн.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт перевірки №
297/4040/733546533 від 27.05.2011.

Позивачем до Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м.
Києві по роботі з великими платниками
податків були подані заперечення на
акт № 297/4040/733546533 від 27.05.2011 за
результатами розгляду яких листом №
16742/10/07-029 від 10.06.2011 «Про надання
відповіді на заперечення по акту
перевірки» повідомлено про те, що
висновки акта перевірки залишено без
змін.

14.06.2011 на підставі акта перевірки №
297/4040/733546533 від 27.05.2011 прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість на загальну
суму 4 325 142,00 грн., у тому числі за січень
2011 року на 4 278 222,00 грн. та за лютий 2011
року на 46 920,00 грн.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «АДМ Україна» до
Державної податкової адміністрації у
місті Києві була подана скарга на
податкове повідомлення-рішення №
від 14.06.2011, яка рішенням про результати
розгляду первинної скарги № 8631/10/25-114
від 29.08.2011 залишена без задоволення, а
податкове повідомлення-рішення - без
змін.

Позивачем до Державної податкової
служби України була подана скарга на
податкове повідомлення-рішення №
від 14.06.2011, яка рішенням про
результати розгляду повторної скарги
№ 5088/6/10-2115 від 07.11.2011 залишена без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням № від
14.06.2011 та вважаючи його таким, що
підлягає скасуванню, позивач звернувся
з відповідним позовом до суду.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пп.7.7.1 цього пункту, така сума підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету у
строки, встановлені законом для
відповідного податкового періоду. При
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пп.7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

У відповідності до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.5.1 п. 7.5 ст. 7
вищезазначеного Закону передбачено, що
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

За змістом пп. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 цього ж
Закону, не дозволяється включення до
податкового кредиту сум сплаченого
(нарахованого) податку на додану
вартість, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пп.7.2.6 цього
Закону).

У відповідності до пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7
вищенаведеного Закону, якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду; залишок від'ємного значення,
за яким не проведено розрахунків з
постачальниками відображається в
податковій декларації з податку на
додану вартість окремим рядком для
визначення суми податку, яка може
підлягати відшкодуванню в частині
сплачених сум податку в наступних
звітних періодах; залишок від'ємного
значення після бюджетного
відшкодування відображається у
декларації з податку на додану
вартість окремим рядком та включається
до складу податкового кредиту
починаючи з першого звітного періоду
2011 року.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, серед
іншого, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України передбачено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст.39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст. 201
цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

У відповідності до п. 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При цьому, при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду. Якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду (п.п. 200.3-200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України).

Як вбачається з акту перевірки №
297/4040/733546533 від 27.05.2011, встановлення
факту завищення позивачем суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за січень 2012 року на 4 278
222,00 грн. та за лютий 2011 року на 46 920,00 грн.
зумовлено порушеннями встановленими
актом № 54/07-02/33546533 від 21.04.2011, зокрема,
порушення вимог підпункту 7.4.1 пункту 7.4,
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», що призвело до завищення
суми від'ємного значення за вересень 2010
року на 5 459 682,00 грн., за жовтень 2010 року
на 6 967 551,00 грн., за листопад 2010 року на 103
607,00 грн. та за грудень 2010 року на 4 221 535,00
грн.

Дані висновки акту перевірки
обґрунтовані тим, що угоди між
позивачем та його контрагентами: ТОВ
«Авалон-Агро», ПП Фірма
«Сервіс-Промторг, ПП «Трансагроплюс»,
ПП «Глобал-Трейдинг», ТОВ «Меридіан
СА», ТОВ «Бізнес-Аналітик, ПП
«Адріатика-Н», ПП «Ространсагро», ТОВ
«Джиністра», ПП «Стилет-Юг», ТОВ
«Альбатрос-Південь», ПП
«СВ-Інтерконтакт», ТОВ «Магнолія-Л», ПП
«Кремгесівське», ТОВ «Євро-Грейн», ТОВ
«Саяна-Люкс», ПП «Юпітер-Русторг», ПП
«Паритет-М», ПП «Парус-Юг», ПП
«Інтерторгснаб» були укладені без мети
настання правових наслідків.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
грудня 2012 року в адміністративній
справі № 2а-15637/11/2670 предметом розгляду
якої була правомірність податкових
повідомлень-рішень № від 19.05.2011
та № 0 від 19.05.2011, які були прийняті
на підставі акта перевірки № 54/07-02/33546533
від 21.04.2011 в задоволенні позову було
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2011 року постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
грудня 2012 року залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями
встановлено факт відсутності
реального характеру господарських
операцій здійснених між позивачем на
його контрагентами ТОВ «Авалон-Агро»,
ПП Фірма «Сервіс-Промторг, ПП
«Трансагроплюс», ПП «Глобал-Трейдинг»,
ТОВ «Меридіан СА», ТОВ
«Бізнес-Аналітик, ПП «Адріатика-Н», ПП
«Ространсагро», ТОВ «Джиністра», ПП
«Стилет-Юг», ТОВ «Альбатрос-Південь»,
ПП «СВ-Інтерконтакт», ТОВ «Магнолія-Л»,
ПП «Кремгесівське», ТОВ «Євро-Грейн»,
ТОВ «Саяна-Люкс», ПП «Юпітер-Русторг»,
ПП «Паритет-М», ПП «Парус-Юг», ПП
«Інтерторгснаб» та факт того, що
накладні, виписані зазначеними
контрагентами не дають позивачу права
на формування податкового кредиту з
податку на додану вартість та в
подальшому отримання бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, а отже і факт відсутності
надмірної сплати податку на додану
вартість, яка б підлягала бюджетному
відшкодуванню позивачу.

У відповідності до ч. 5 ст. 254 КАС
України, постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду набирають
законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, є така, що набрала законної
сили постанова суду, якою встановлено
правомірність висновків акта
перевірки № 54/07-02/33546533 від 21.04.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Щодо питання встановлення
безтоварності задекларованих
операцій, колегія суддів звертає увагу,
що за наслідками проведених
контрольно-перевірочних заходів
встановлено, що по
контрагентах-постачальниках,
залучених до схеми постачання
товарно-матеріальних цінностей ТОВ
«АДМ Україна»: ПП «Стилет-Юг», ПП
«Ространсагро», ТОВ Бізнес Аналітик»,
ПП Адріатика Н», ТОВ «Джиністра», ПП
Транс Агро Плюс», ПП «Альбатрос
Південь», ПП «Кремгесівське», ТОВ
«Магнолія Л», ПП «Євро Грейн», ПП
ІнтерТоргСнаб», ПП «Юпітер Русторг»,
ТОВ «Джиністра» відсутні докази
придбання товарно-матеріальних
цінностей ТОВ «АДМ Україна», що
свідчить про безпідставність їх
включення до складу податкового
кредиту.

Крім цього, по зазначеним контрагентам
операції придбання не підтверджуються
стосовно врахування реального часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, наявності трудових ресурсів
(відповідно до розрахунку суми
комунального податку - кількісний
склад працівників за перевіряємий
період складав не більше 3 осіб),
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів. В
зв'язку з цим, посадові особи
зазначених
контрагентів-постачальників не могли
фактично здійснювати господарські
операції з урахуванням часу,
оперативності проведення операцій,
місцезнаходженням майна, віддаленості
контрагентів один від одного.

Таким чином, матеріалами перевірок
підприємств-контрагентів встановлено
відсутність поставок товарів, в тому
числі по попередньому ланцюгу руху
товару; відсутність необхідних умов
для ведення господарської діяльності:
основних фондів, трудових ресурсів,
технічного персоналу, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів; наявність
розбіжностей між сумою податкового
кредиту, задекларованого позивачем та
сумою податкових зобов'язань
задекларованих контрагентами;
незнаходження ряду
підприємств-контрагентів за
реєстраційною та фактичною адресами.

З огляду на зазначене, враховуючи
встановлення відповідачем факту
завищення позивачем суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за січень 2012 року на 4 278 222,00
грн. та за лютий 2011 року на 46 920,00 грн.
зумовлено встановленням фактів
завищення від'ємного значення за
рахунок якого було сформовано вказане
бюджетне відшкодування за вересень 2010
року на 5 459 682,00 грн., жовтень 2010 року на 6
967 551,00 грн., листопад 2010 року на 103 607,00
грн. та грудень 2010 року на 4 221 535,00 грн.
актом № 54/07-02/33546533 від 21.04.2011,
правомірність висновків якого
встановлена рішенням суду, яке набрало
законної сили, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
висновку відповідача про завищення
позивачем суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за січень 2012 року на 4 278 222,00
грн. та за лютий 2011 року на 46 920,00 грн.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «АДМ
Україна» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 вересня 2013 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 11.09.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.