Справа № 812/2329/14
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Каюда А.М.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року справа №812/2329/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Гайдар А.В., Блохін А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року по адміністративній справі №
812/2329/14 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті, Управління
Укртрансінспекції у Луганській
області про визнання протиправними дії
та скасування наказу № 136 від 1.03.2014
року, -

В С Т А Н О В И
В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті, Управління
Укртрансінспекції у Луганській
області, в якому позивачем заявлено
вимогу про визнання протиправними дій
працівників Управління
Укртрансінспекції у Луганській
області по складанню акту про відмову
ліцензіата в проведенні позапланової
перевірки №59 від 05 березня 2013 року,
визнання протиправним та скасування
наказу Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті №136
від 11.03.2014 в частині анулювання
ліцензії серії НОМЕР_2 позивача на
здійснення внутрішніх та міжнародних
перевезень пасажирів автобусами.

В обґрунтування позову зазначив, що
відповідно до листа Управління
Укртрансінспекції у Луганській
області від 30.12.2013 № 2701, позивача було
повідомлено про те, що згідно з Наказом
Відповідача від 24.12.2013 № 1043, з 28 лютого
2014 року по 05 березня 2014 року
заплановано провести перевірку
додержання ФОП ОСОБА_2 Ліцензійних умов
з автомобільного транспорту. Листом
від 06.03.2014 року, Управління
Укртрансінспекції у Луганській
області направило позивачу для
ознайомлення другий екземпляр акту про
відмову ліцензіата в проведенні
планової перевірки від 05.03.2014 № 59.
Відповідно до Акту про відмову
ліцензіата в проведенні планової
перевірки № 59 від 05 березня 2014 року,
представниками Управління
Укртрансінспекції у Луганській
області по справі встановлено, що за
день до початку перевірки було в
телефонному режимі повідомлено жінці,
яка представилась дружиною ОСОБА_2 про
перевірку, та яка сказала про те, що
ліцензіат знаходиться на
стаціонарному лікуванні та не може
бути присутній при проведенні
перевірки. Також, підставою складання
вказаного акту зазначено, що при
проведенні перевірки 28.02.2014 та при
спілкуванні з жінкою ліцензіата, було
встановлено, що ФОП ОСОБА_2 знаходиться
в лікарні, особу уповноважену
представляти його інтереси він не
залишив. На підставі вказаного вище
акту від 05 березня 2014 року Державною
інспекцією України з безпеки на
наземному транспорті було прийнято
наказ № 136 від 11.03.2014 року, відповідно до
якого було анульовано ліцензію
автомобільному перевізнику ФОП ОСОБА_2
(ід. номер НОМЕР_1) серія НОМЕР_2.

Зазначає, що відмовою ліцензіата від
проведення планової (позапланової)
перевірки, згідно з пунктом 7.9
Положення про порядок контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з надання послуг з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом відповідно до видів робіт,
визначених Законом України "Про
автомобільний транспорт",
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку від 02.07.2010 року №
429 і зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.07.2010 року за N 561/17856,
вважається: не призначення
уповноваженої особи, яка має право
представляти інтереси ліцензіата під
час проведення планової (позапланової)
перевірки, у разі відсутності
керівника ліцензіата (юридичної особи)
або ліцензіата фізичної особи -
підприємця, вказана обставина є
підставою для складання акту перевірки
від 05.03.2014 №59. Однак, зазначений акт про
відмову позивача, як ліцензіата, в
проведенні позапланової перевірки не
відповідає вимогам вказаного
Положення. Вказує, що в даному акті
взагалі не зазначаються документи, які
б підтверджували відмову ліцензіата в
проведенні такої перевірки.

Також, що стосується обставин самої
перевірки, позивач зазначає що дійсно
за один день до проведення перевірки
його дружині було зателефоновано
представниками Управління
Укртрансінспекції у Луганській
області та повідомлено що саме 28.02.2014
буде проводитися перевірка за адресою
позивача. На що вона повідомила
представників Управління
Укртрансінспекції у Луганській
області, що в зв'язку з тим, що станом на
27.02.2014 ліцензіат знаходиться на
амбулаторному лікуванні тобто на дому,
то проведення перевірки можливо. Після
цього, вранці 28.02.2014 стан здоров'я
позивача різко погіршився та було
проведено його госпіталізацію до
лікарні. Одразу після госпіталізації,
приїхали представники відповідача.
Позивач стверджує, що у нього фізично
не було можливості призначити
уповноважену особу, яка має право
представляти інтереси ліцензіата під
час проведення планової (позапланової)
перевірки. Однак, всупереч дійсним
обставинам справи на думку позивача,
представниками Відповідача навмисно
було складено акт.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року по адміністративній справі №
812/2329/14 у задоволенні позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 відмовлено
(а.с.62, 63-65).

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність постанови суду першої
інстанції, прийняту с порушенням норм
матеріального та процесуального
права, просив постанову суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги (а.с.75-80). Апелянт доводить
фізичну неможливість виконати
обов'язок щодо призначення
уповноваженої за себе особи на час
проведення перевірки, внаслідок
раптового захворювання та потрапляння
до лікарні на стаціонарне лікування.
Цей факт був відомий перевіряючим, а
тому вони протиправно склали акт, який
став наслідком прийняття рішення про
анулювання ліцензії.

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що неявка в
судове засідання сторін, не є
перешкодою для правильного перегляду
та вирішення справи по суті заявлених
вимог за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований
в якості фізичної особи - підприємця
Марківською районною державною
адміністрацією Луганської області
31.07.2002. (а.с.56)

ФОП ОСОБА_2 має ліцензію серії НОМЕР_2 з
надання послуг з перевезення пасажирів
і небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом. Ліцензія
видана Держаною інспекцією України з
безпеки на наземному транспорті, дія
ліцензії з 20.04.2011 року та на не
обмежений строк (а.с.53,58).

30 грудня 2013 року Управлінням
Укртрансінспекції у Луганській
області направлено листа №2701 до ФОП
ОСОБА_2 з повідомленням про те, що
відповідно до наказу Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті від 24.12.2013 року №
1043 «Про затвердження Плану перевірок
додержання ліцензіатами Ліцензійних
умов з автомобільного транспорту на 1
квартал 2014 року» було направлено листа
щодо проведення планової перевірки з 28
лютого по 05 березня 2014 року додержання
ФОП ОСОБА_2 Ліцензійних умов з
автомобільного транспорту. Перевірка
буде проводитись за місцезнаходженням
ліцензіата, 28 лютого 2014 року. Листом
також роз'яснено, якщо дії або
бездіяльність ліцензіата вказують на
відмову у проведенні перевірки
відповідно до пунктів 7.9. та 7.10 Порядку
контролю органом контролю буде
складений акт про відмову ліцензіата в
проведенні перевірки. (а.с.7,30) Лист
отримано 10.01.2014 відповідно до поштового
повідомлення. (а.с.31).

27 лютого 2014 року наказом №54
Управлінням Укртрансінспекції у
Луганській області на підставі плану
перевірок додержання Ліцензійних умов
на перший квартал 2014 року
затвердженого наказом
Укртансінспекції від 24.12.2013 №1043
створено комісію з проведення планової
перевірки ліцензіата. (а.с.33).

На підставі посвідчення на проведення
планової перевірки додержання
ліцензіатом Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з надання послуг з перевезення
пасажирів, небезпечних вантажів,
багажу автомобільним транспортом від 27
лютого 2014 №54 проведено планову
перевірку ліцензіата ФОП ОСОБА_2
(АДРЕСА_1). (а.с.32).

Результати перевірки оформлені актом.
Так відповідно до акту від 05 березня 2014
року №59 встановлено, що за день до
початку перевірки було зателефоновано
за контактним телефоном, який
зазначено у Ліцензійній справі ФОП
ОСОБА_2 На телефонний дзвінок відповіла
жінка, яка представилась дружною
ліцензіата та повідомила що її чоловік
ОСОБА_2 знаходиться у лікарні і
зустрітися з комісією з перевірки в
нього не має можливості. В день початку
перевірки комісія прибула за місцем
мешкання ФОП ОСОБА_2 для проведення
перевірки. Прибувши за адресою
мешкання позивача, комісія з перевірки
вжила заходів щодо виклику ліцензіата.
У відповідно на це вийшла жінка, яка
представилась дружиною ОСОБА_2 та
повідомила, що її чоловік знаходиться в
лікарні, особу уповноважену
представляти його інтереси не залишав.
На питання в якій лікарні знаходиться
позивач його дружина відповідати
відмовилась. Відповідно до п.п. 7.9.3
Положення про порядок контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з надання послуг з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом відповідно до видів робіт,
визначених Законом України "Про
автомобільний транспорт",
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку від 02.07.2010 року №
429 і зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.07.2010 року за N 561/17856 -
відмовою ліцензіата від проведення
планової (позапланової) перевірки
вважається непризначення
уповноваженої особи, яка має право
представляти інтереси ліцензіата під
час проведення планової (позапланової)
перевірки, у разі відсутності
керівника ліцензіата (юридичної особи)
або ліцензіата фізичної особи
-підприємця. Тобто дії позивача є
відмовою ліцензіата в проведенні
планової перевірки. (а.с.34-35).

Листом від 06 березня 2014 року №297/02/178-14
Управлінням Укртрансінспекції у
Луганській області відправлено на
адресу позивача екземпляр акту про
відмову ліцензіату в проведенні
планової перевірки від 05.03.2014 №59. (а.с.36).

Також, 06 березня 2014 року Управлінням
Укртрансінспекції у Луганській
області надіслано до Ліцензійної
комісії Укртрансінспекції листа з
пропозицію про розгляд матеріалів ФОП
ОСОБА_2 про анулювання ліцензій в
зв'язку з відмовою ліцензіата в
проведенні планової перевірки
виконання Ліцензійних умов. (а.с.37)

Наказом від 11.03.2014 №136 Ліцензійною
комісією Укртрансінспекції було
анульовано ліцензію ФОП ОСОБА_2 серії
НОМЕР_2 з надання послуг з перевезення
пасажирів і небезпечних вантажів,
багажу автомобільним транспортом.
Ліцензія видана Держаною інспекцією
України з безпеки на наземному
транспорті (а.с.39).

В даному випадку судом правильно
встановлені фактичні обставини справи,
крім того правильно визначені правові
норми, які регулюють спірні
правовідносини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції з урахуванням
положень Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності», Порядком
№429 прийшов до висновку, що позивач, не
виконав обов'язку щодо призначення
уповноваженої за себе особи на час
проведення перевірки, що стало
підставою для складання акту та
спірного наказу про анулювання
ліцензії. Суд зазначив, що діюче
законодавство не передбачає обставин
які звільняють ліцензіата від
відповідальності у разі не призначення
уповноваженої особи. Закон пов'язує
складання акту про відмову від
проведення перевірки лише з самим
фактом не призначення ним
уповноваженої особи, і не ставить ці
обставини у залежність від поважності
причин, що обумовили не призначення
уповноваженої особи. Щодо вимог
позивача по визнанню протиправними дії
по складанню самого акту, то зазначені
вимоги є неналежним способом судового
захисту, так як не акт створює певні
права та обов'язки, а наказ про
анулювання ліцензії.

Так, Ліцензійні умови провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом затверджені
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 2 липня 2010 року № 427.

Пунктом 1.3 умов передбачено, що органом
ліцензування, уповноваженим на
здійснення ліцензування господарської
діяльності з надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом відповідно
до видів робіт, визначених Законом
України "Про автомобільний транспорт",
є Державна інспекція України з безпеки
на наземному транспорті.

Порядок здійснення контролю за
додержанням ліцензіатами вимог
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом передбачає
Положенням про порядок контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з надання послуг з перевезення
пасажирів, небезпечних вантажів,
багажу автомобільним транспортом яке
затверджено Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України N 429,
02.07.2010.

Підпункт 2.1. пункту 2 вказаного
Положення визначає, що контроль за
додержанням ліцензіатами Ліцензійних
умов здійснюється шляхом проведення
планових та позапланових перевірок
дотримання ліцензіатом Ліцензійних
умов за місцезнаходженням ліцензіата
та в автотранспортних засобах, що він
використовує під час надання послуг з
перевезення пасажирів, небезпечних
вантажів, багажу автомобільним
транспортом

За результатами проведеної планової
(позапланової) перевірки за
місцезнаходженням ліцензіата та
перевірки в автотранспортних засобах
комісія в останній день перевірки
складає акт перевірки (п. 6.1. Положення
про порядок контролю за додержанням
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом)

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» підставами
для анулювання ліцензії зокрема, є акт
про відмову ліцензіата в проведенні
перевірки органом ліцензування або
спеціально уповноваженим органом з
питань ліцензування.

Відмовою ліцензіата від проведення
планової (позапланової) перевірки
вважається непризначення
уповноваженої особи, яка має право
представляти інтереси ліцензіата під
час проведення планової (позапланової)
перевірки, у разі відсутності
керівника ліцензіата (юридичної особи)
або ліцензіата фізичної особи -
підприємця (п.п. 7.9.3 п. 7.9. Положення про
порядок контролю за додержанням
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом).

Між сторонами не має спору щодо та
правильно встановлено під час судового
розгляду справи судом першої
інстанції, що позивач був належним
чином, в установлені законодавством
строки повідомлений про проведення
планової перевірки додержання
ліцензіатами ліцензійних умов з
автомобільного транспорту, відповідно
до листа від 30.12.2013 №2701, який отримано
10.01.2014.

В даному випадку оцінці підлягає
можливість виконання або не виконання
позивачем обов'язку щодо призначення
уповноваженої особи, яка має право
представляти інтереси ліцензіата під
час проведення планової (позапланової)
перевірки, у разі відсутності
керівника ліцензіата (юридичної особи)
або ліцензіата фізичної особи -
підприємця.

В даному випадку реалізація та належне
виконання своїх тих чи інших правових
обов'язків, нерозривно пов'язано з не
тільки з об'єктивною, а так саме із
суб'єктивною реальною можливістю
такого виконання. Зазначені обставини
складають суть не тільки склад
допущеного правопорушення, а і
наслідків відповідальності, у вигляді
анулювання ліцензії. Відсутність
реальної можливості виконати свій
законний обов'язок з поважних причин,
унеможливлю настання наслідків
відповідальності. При чому, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо абсолютних
правовідносин настання
відповідальності лише по факту
визначеного порушення не залежно від
причин невиконання такого обов'язку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
надав належної оцінки ні правовим
нормам, що регулюють спірні
правовідносини, ні фактичним
обставинам справи.

Як вбачається з складеного
перевіряючими акту перевірки, останнім
було повідомлено про перебування
позивача ОСОБА_2 в лікарні.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи довідок виданих Марківським
лікувальним закладом РТМО від 27.02.2014
року ат від 19.03.2014 року (а.с.12), ОСОБА_2
перебував на амбулаторному лікуванні з
24.02.2014 року по 27.02.2014 року, а з 28.02.2014 року
по 18.03.2014 року на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні.

Випискою з медичної картки ОСОБА_2
також підтверджується факт
перебування позивача на стаціонарному
лікуванні у зазначеному періоді (а.с.13).
При чому, на стаціонарне лікування
позивач потрапив о 7 год.30 хв.

В постанові суду не знайшло своє
достатнє дослідження та надання оцінки
цим медичним документам, що вплинуло на
повність з'ясування судом обставин
справи.

Тобто, як оцінювати ситуацію, яка
склалася, яка документально
підтверджується та у суду не виникає
сумніву щодо цих обставин, то раптове
потрапляння позивача до початку часу
проведення перевірки до лікувального
закладу на стаціонарне лікування,
позбавило його реальної можливості
призначити уповноважену особу, яка має
право представляти інтереси
ліцензіата під час проведення планової
(позапланової) перевірки, у разі
відсутності фізичної особи -
підприємця, що в свою чергу не можна
було розцінювати та робити висновки
перевіряючими про наявність ухилення
позивача від проведення перевірки. При
чому, як встановлено матеріалами
справи, перевіряючі були повідомлені
про такі обставини.

Формування в акті №59 від 05.03.2014 року за
таких обставин висновків про
відповідні порушення без належної
перевірки та встановлення фактичних
обставин, було здійснено працівниками
Управління Укртрансінспекції у
Луганській області, протиправно, що не
відповідає принципу закріпленому в п.3
ч.2 ст.3 КАС України, обґрунтованості.
Фактично протиправні дії цього
відповідача, призвели безпідставного
прийняття Наказу Державною інспекцією
України з безпеки на наземному
транспорті 11.03.2014 №136, який прийнятий за
наслідками розгляду матеріалів
перевірки. В даному випадку, спірний
наказ прийнятий протиправно та
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що не
повне з'ясування судом обставин справи,
що мають значення для справи, не
надання належної оцінки нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, з урахуванням
правил настання відповідальності
призвело суд до помилкового висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

В той же час, колегія судів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо оцінки вимог які
стосуються дій працівників
відповідача по складанню акту про
відмову ліцензіата в проведенні
позапланової перевірки. В цій часті
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, з урахуванням
ст.202 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги,
постанова суду підлягає скасуванню з
прийняттям нової про часткове
задоволення вимог.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року по адміністративній справі №
812/2329/14 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті №136
від 11 березня 2014 року в частині
анулювання ліцензії серії НОМЕР_2
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
здійснення внутрішніх та міжнародних
перевезень пасажирів автобусами.

В задоволені іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
А.А.Блохін

А.В. Гайдар