Справа № 804/7005/13-а
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/7005/13-а

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2014 року

справа № 804/7005/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Криворізької центральної об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 804/7005/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн студія «АБРІС» до Криворізької центральної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року задоволено. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем, а також наявністю належним чином оформленими первинними документами, які підтверджують здійснені позивачем господарські операції, за наслідками яких підприємством визначено податкові зобов’язання з податку на додану вартість та сформовано податковий кредит.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Криворізька центральна об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (яка є правонаступником Криворізька центральна міжрайонної державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області) подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Криворізької центральної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у

Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства із обмеженою відповідальністю «Дизайн студія «АБРІС» з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з ПП «АТМ» за жовтень 2012 року, ТОВ «Матадор» за жовтень 2011 року , березень 2012 року, за результатами якої складено Акт №1223/220/30644404 від 23.04.2013 року

В Акті перевірки зроблено висновок про порушення підприємством вимог:

Такі висновки податкової служби ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Дизайн студія «АБРІС» у перевіреному періоді мало господарські взаємовідносини з ПП «АТМ» та ТОВ «Матадор».

Вказані господарські взаємовідносини ДПІ вважає нереальними, такими, що не створюють юридичних наслідків і відповідно позбавляють ТОВ «Дизайн студія «АБРІС» права на формування податкового кредиту.

Як вбачається з Акту перевірки, висновки про нереальність господарських операцій ДПІ зроблено з огляду на акти перевірок постачальників ТОВ «Дизайн студія «АБРІС», які надійшли на адресу Криворізької центральної ОДПІ під час проведення перевірки, а саме:

- акт невиїзної документальної перевірки ПП «АТМ» від 21.12.2012 року № 7198/22-4/24606641, яким встановлено порушення ПП «АТМ» cт. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, робіт/послуг з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями; перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам - покупцям у період з грудня 2011 року по червень 2012 року. Вказаним актом встановлена відсутність у ПП «АТМ» виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Перевіркою встановлено взаємовідносини ПП «АТМ» з ТОВ «Інфотерм», ТОВ «Пасіфік», БПП «Сура», які, за позицією ДПІ, здійснюють діяльність поза межами правового поля і не могли здійснювати реалізацію товару, робіт, послуг на адресу ПП «АТМ». З цих підстав ДПІ зроблено висновок про те, що ПП «АТМ» здійснювало діяльність спрямовану на надання податкової виголи третім особам.

- акт невиїзної документальної перевірки ТОВ «Матадор» від 21.12.2012 року за №7200/224/31820299, яким встановлено порушення ТОВ «Матадор» cт.. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, робіт/послуг з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями; відсутність об'єктів оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам - покупцям у період 2011-2012 pоки. Вказаним актом встановлена відсутність у ТОВ «Матадор» виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «Матадор» з ТОВ «Інфотерм», ТОВ «Пасіфік», БПП «Сура», ТОВ «Олімп», ПП «СВ Гермес» ТОВ «Хімагросервіс», ТОВ «Будівництво та реконструкція», які, за позицією ДПІ, здійснюють діяльність поза межами правового поля і не могли здійснювати реалізацію товару, робіт, послуг на адресу ТОВ «Матадор». З цих підстав ДПІ зроблено висновок про те, що ПП «АТМ» здійснювало діяльність спрямовану на надання податкової виголи третім особам.

З цих підстав Криворізька центральна ОДПІ робить висновок про те, що правочини між ТОВ «Дизайн студія «АБРІС» та ПП «АТМ», ТОВ «Матадор» не спричиняють реального настання правових наслідків, а тому є недійсними.

Будь-яких інших обставин, з якими б ДПІ пов’язувала порушення ТОВ «Дизайн студія «АБРІС» вимог податкового законодавства, Акт перевірки від 23.04.2013 року №1223/220/30644404 не містить.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені, зокрема, Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як вбачається з акту перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, податковою службою взагалі не досліджувались господарські операції між позивачем та ПП «АТМ», ТОВ «Матадор», за наслідками яких позивачем відносилися суми ПДВ до складу податкового кредиту. Висновки про заниження податкових зобов’язань зроблені не з огляду на вищенаведені норми права, а з огляду на обставини, які викладені в Актах перевірки ПП «АТМ», ТОВ «Матадор» та стосуються діяльності цих суб’єктів підприємницької діяльності з іншими підприємствами, такими як ТОВ «Інфотерм», ТОВ «Олімп», ПП «СВ Гермес», ПВП «Форест», ТОВ «Кафепродакшн», ТОВ «Пасіфік», БПП «Сура», ТОВ «Хімагросервіс», ТОВ «Будівництво та реконструкція».

При цьому, ДПІ не зазначає, яке відношення має позивач до ТОВ «Інфотерм», ТОВ «Олімп», ПП «СВ Гермес», ПВП «Форест», ТОВ «Кафепродакшн», ТОВ «Пасіфік», БПП «Сура», ТОВ «Хімагросервіс», ТОВ «Будівництво та реконструкція», з огляду на те, що позивач з ними не мав жодних взаємовідносин. Враховуючи вищенаведені норми матеріального права, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської діяльності повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що зробивши висновок про заниження податкових зобов’язань ТОВ «Дизайн студія «АБРІС» по взаємовідносинам з ПП «АТМ», ТОВ «Матадор», ДПІ фактично спірні господарські операції перевірено не було, ані шляхом проведення перевірки покупця, ані шляхом перевірки постачальників.

Отже, акт перевірки ДПІ, на якому ґрунтуються і доводи апеляційної скарги, не свідчать про порушення позивачем вимог податкового законодавства, що могло б бути підставою для збільшення грошових зобов’язань.

В той же час, встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про те, що між ТОВ «Дизайн студія «АБРІС» та ТОВ «Матадор» укладено:

- договір купівлі – продажу № 04-10 від 04.10.2011р., відповідно якого продавець (ТОВ «Матадор»») продає, а покупець (ТОВ «Дизайн Студія «АБРІС») купує товарно-матеріальні цінності (товар) згідно специфікаціям. Кількість, номенклатура і ціна Товару вказана в специфікація.

- договір №16/03-1 від 15.03.2012р. про перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно якого перевізник (ТОВ «Матадор») зобов'язується транспортувати вантаж в пункт призначення у встановлені строки, а Замовник (ТОВ «Дизайн Студія «АБРІС») зобов'язується оплачувати перевозку вантажу визначеною платою.

Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується наданими документами:

- податковою накладною № 365 від 18.03.2012р., актом здачі – прийняття робіт (надання послуг) № 1366 від 18.03.12р. на суму 1080,00 грн., у т.ч. ПДВ 180,00 грн.,

- товарно – транспортними накладними: № б/н від 18.03.2012р., № 1 від 04.10.2011р.

Розрахунки за отримані послуги проведено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними документами:

- № 1474 від 10.04.2012р., на загальну суму 1080,00 грн., в т.ч. ПДВ 180,00 грн.

Між ТОВ «Дизайн Студія «АБРІС» (замовник) та ПП «АТМ» (виконавець) укладено договір №36/10/12 від 15.10.2012р., відповідно до якого виконавець зобов'язується власними силами і засобами з використанням своїх матеріалів виготовити продукцію відповідно до Специфікації та Візуальних зображень і параметрів, а Замовник зобов'язується прийняти її та оплатити.

На підтвердження виконання умов договору, було надано наступні документи:

Розрахунки за отримані послуги проведено у безготівковій формі за наступними платіжними документами:

Крім того, в межах виконання умов договору, було оформлено товарно – транспортну накладну – б/н від 23.10.2012р.

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них зазначено одиниці виміру та вартість поставленого товару. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Як вбачається з Акту, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, вказані первинні документи надавалися до перевірки, при цьому, будь-яких зауважень до їх змісту перевіряючими особам висловлено не було.

Крім цього, як вбачається з Акту перевірки, у перевіреному періоді позивач здійснював діяльність пов’язану з виготовленням друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг. Зміст укладених договорів, Специфікації, в яких визначено найменування товару, найменування виконуваних робіт, які є предметом цих договорів, свідчать про те, що спірні договори укладені позивачем у межах своєї господарської діяльності.

Таким чином, встановивши вказані обставини справи, як свідчать про факт придбання товарів/послуг, оплату вартості товарів/послуг, у тому числі сплату ПДВ у їх вартості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів ДПІ щодо відсутності факту здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «АТМ», ТОВ «Матадор», а відповідно і про безпідставність доводів ДПІ щодо заниження податкових зобов’язань з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Ліга», ТОВ «Матадор».

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. В апеляційній скарзі відповідач посилається на ті обставини, які зазначені в акті перевірки. Натомість, вказаним підставам для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, як зазначено вище, судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з’ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Криворізької центральної об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року усправі № 804/7005/13-а- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 15.09.2014р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк