Справа № 439/426/14а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 р.

Справа № 876/5874/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання:
Коцур В.К.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Мандзю В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Бродівському районі Львівської
області на постанову Бродівського
районного суду Львівської області від
27 травня 2014 року у адміністративній
справі №439/426/14а за позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Бродівському районі Львівської
області, третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю «Підгірці»
про визнання незаконною та
протиправною відмови про призначення
пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Бродівському районі Львівської
області в якому просить визнати
протиправним та скасувати рішення
управління Пенсійного фонду України в
Бродівському районі від 09.10.2013 року,
викладене у формі листа №4693/03-38 про
відмову їй у призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах та
зобов'язати відповідача призначити їй
пенсію на пільгових умовах згідно
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постановою Бродівського районного
суду Львівської області від 27 травня 2014
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасувано рішення
управління Пенсійного фонду України у
Бродівському районі Львівської
області від 09.10.2013 року, викладене у
формі листа №4693/03-38 про відмову ОСОБА_3
у призначені пенсії за віком на
пільгових умовах. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
Бродівському районі Львівської
області призначити ОСОБА_3 пенсію на
пільгових умовах згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в задоволені
позову.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи, представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав з підстав, вказаних у скарзі,
просив скаргу задовольнити, скасувати
постанову та прийняти нову постанову
про відмову в задоволені позовних
вимог.

Позивач проти апеляційної скарги
заперечив, вважає постанову суду
першої інстанції законною та
обґрунтованою, просив скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Третя особа в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС
України, неприбуття в судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне. З 10
січня 1980 року позивачка була прийнята
на роботу дояркою у колгосп імені
Стефаника Бродівського району
Львівської області. 26.12.1992 року колгосп
перейменовано на ССГ «Підгірці»,
згодом на СВК «Підгірці» та ТзОВ
«Підгірці» Бродівського району
Львівської області. Тоді ж позивачка
була і прийнята в члени колгоспу.
Загальний стаж її роботи становить 23
роки 6 місяців 16 днів. З них 21 рік 2
місяці 14 днів вона працювала дояркою в
колгоспі.

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що позивачка була
безпосередньо зайнята на посаді
доярки. Посилання представника
відповідача на відсутність документів,
які б підтвердили здійснення нею
встановленої норми виробітку не тягне
за собою відмови в призначенні йому
пільгової пенсії, оскільки даний факт
підтверджений показами свідків.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх вірними, такими,
що відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Відповідно до п. «д» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію на пільгових умовах
мають жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Судом встановлено, що позивач досягла 50
- річного віку та стаж її роботи дояркою
з виконанням встановлених норм
обслуговування становить більше 20
років, що дає їй право на отримання
пільгової пенсії.

Згідно ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку
підтвердження наявності трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ №637 від
12.08.1993 року, якою визначено, що у
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсії на пільгових умовах,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ , організацій та
їх правонаступників.

З наведеного вбачається, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Позивач надала
відповідачу трудову книжку, в якій
зазначено, що вона упродовж цих років
працювала дояркою.

Орган Пенсійного фонду, відмовляючи в
задоволенні заяви позивача, не
врахував всіх обставин справи, доказів,
які надано на підтвердження
необхідного стажу роботи, а тому
прийшов до не правильного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Бродівському районі Львівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Бродівського районного суду
Львівської області від 27 травня 2014 року
у адміністративній справі №439/426/14а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції, а у разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 15.09.2014р.