Справа № 2а-5904/11/2170
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/44166/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-технічна
фірма "РВіК" на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2013 року у справі № 2а-5904/11/2170
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-технічна
фірма "РВіК" до виконавчого комітету
Зеленівської селищної ради,
Херсонського державного Бюро
технічної інвентаризації, третя особа:
відкрите акціонерне товариство
"Телерадіокомпанія "Вікторія" про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-технічна
фірма "РВіК" звернулось в суд з позовом
до виконавчого комітету Зеленівської
селищної ради, Херсонського державного
Бюро технічної інвентаризації, в якому
просило: визнати неправомірною
бездіяльність виконавчого комітету
Зеленівської селищної ради
Дніпровського району м. Херсона та
Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації; зобов'язати
виконавчий комітет Зеленівської
селищної ради Дніпровського району м.
Херсона видати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, придбане
за договором купівлі-продажу від 18.05.1999
року; зобов'язати Херсонське державне
бюро технічної інвентаризації
провести державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно придбане
за договором купівлі-продажу від 18.05.1999
року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між
позивачем та відкритим акціонерним
товариством "Телерадіокомпанія
"Вікторія" був укладений договір
купівлі-продажу, відповідно до умов
якого позивач купив п'ять
недобудованих боксів, у зв'язку з чим, з
метою державної реєстрації права
власності на вищевказані об'єкти
нерухомості, в подальшому звернувся до
Херсонського державного Бюро
технічної інвентаризації, в чому йому
було протиправно відмовлено з
посиланням на ненадання документів,
які б підтверджували законність
будівництва нерухомого майна.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року позовні вимоги задоволено
частково: визнано неправомірною
бездіяльність Херсонського державного
бюро технічної інвентаризації;
зобов'язано Херсонське державного бюро
технічної інвентаризації провести
державну реєстрацію права власності
позивача на нерухоме майно за
договором купівлі-продажу від 18.05.1999
року; в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим
рішенням, товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-технічна
фірма "РВіК" звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить його
скасувати, закрити провадження за
апеляційною скаргою Херсонського
державного бюро технічної
інвентаризації, залишити без змін
рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині відмови у позові та
задовольнити позов до виконавчого
комітету Зеленівської селищної ради
щодо надання дозволу на розробку
проекту землеустрою для оформлення
земельної ділянки шляхом визнання в
судовому порядку чинним рішення
Зеленівської селищної ради № 297 від
30.11.2012 року.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 18.05.1999 року
позивач уклав з відкритим акціонерним
товариством "Телерадіокомпанія
"Вікторія" договір купівлі-продажу
недобудованих боксів у кількості п'яти
штук, розташованих за адресою м. Херсон,
смт. Зеленівка, вул. Шкільна,19,
відповідно до якого позивач придбав
вказане нерухоме майно та отримав
земельну ділянку згідно додатку №1.

26 травня 1999 року сторонами було
підписано акт передачі нерухомого
майна, відповідно до якого, на
виконання договору купівлі-продажу від
18.05.1999 року, між сторонами договору
проведено взаєморозрахунок за
придбані бокси.

19 серпня 2008 року позивачем було
укладено з Херсонським державним бюро
технічної інвентаризації договір №5507
на виконання робіт з технічної
інвентаризації об'єктів та оформлення
юридичної документації за адресою м.
Херсон, с. Зеленівка, вул. Шкільна,19, на
виконання умов якого позивачу було
надано примірник виготовленої
технічної документації.

01 червня 2009 року позивач звернувся до
Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації з приводу
зазначення у виготовленій технічній
документації про самочинне
будівництво, та у разі помилки -
відмінити вказане визначення.

19 червня 2009 року позивач отримав
відповідь за №1179 про те, що на
земельній ділянці за адресою: с.
Зеленівка, вул. Шкільна, 19 розташована
нерухомість, а саме: житловий будинок,
сарай, гараж, огорожа, які є самовільним
будівництвом, оскільки до БТІ не
надходило будь-яких документів
підтверджуючих право власності на
вищезазначені об'єкти. Крім того, БТІ
зазначило, що у зв'язку з ненаданням
позивачем документів, які б
підтверджували законність будівництва
нерухомого майна, зареєструвати право
власності на вказані об'єкти бюро не
має можливості, та рекомендовано
звернутися до місцевих органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування. Тим самим, в державній
реєстрації права власності на бокси
позивачу фактично було відмовлено.

В подальшому, позивач неодноразово
звертався до Херсонського державного
бюро технічної інвентаризації з метою
реєстрації права власності на п'ять
недобудованих боксів, придбаних за
договором купівлі-продажу від 18.05.1999
року, однак йому відмовляли у
проведенні реєстрації з тих підстав, що
наданий на реєстрацію договір
купівлі-продажу від 18.05.1999 року не був
нотаріально посвідчений, у зв'язку з
чим, відповідно до вимог діючого
законодавства не є правовстановлюючим
документом.

В свою чергу, починаючи з 17.03.2009 року
позивач звертався до Зеленіської
селищної ради Дніпровського району м.
Херсона з проханням виділити земельну
ділянку в межах, визначених у
виготовленій технічній документації, в
розмірі 1349 кв.м для обслуговування
будівель і споруди, погодити
перебудову адміністративної будівлі
та добудову гаражу і сараю відповідно
до технічної документації.

Однак, Зеленівською селищною радою
Дніпровського району м. Херсона було
повідомлено позивача про те, що розгляд
селищною радою питання про можливість
виділення в оренду земельної ділянки
можливий лише після надання позивачем
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно, зареєстрованих у БТІ та
витягу про реєстрацію права власності.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
Херсонське державне бюро технічної
інвентаризації без правових підстав не
зареєструвало право власності на
нежитлові приміщення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у позові, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що позивачем не подавались передбачені
законодавством документи для
державної реєстрації прав, а тому
підстав для задоволення позову не має.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відносно позовних вимог до виконавчого
комітету Зеленіської селищної ради
Дніпровського району м. Херсона
колегія суддів зазначає.

Відповідно до підпункту "а" пункту 8.1
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затве6рдженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року № 7/5, оформлення права власності
на нерухоме майно органами місцевого
самоврядування з видачею свідоцтва про
право власності здійснюється за
відповідною заявою фізичним та
юридичним особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності документа, що
посвідчує право на земельну ділянку, та
документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам.

Таким чином, першою необхідною умовою
для оформлення права власності на
нерухоме майно органами місцевого
самоврядування з видачею свідоцтва про
право власності є подання відповідним
суб'єктом заяви про здійснення такого
оформлення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач не звертався до
Зеленівської селищної ради м. Херсона
чи її виконавчого комітету із заявою
про видачу свідоцтва про право
власності на об'єкти нерухомості
відсутні.

Слід зазначити, що позовна вимога до
виконавчого комітету Зеленівської
селищної ради щодо надання дозволу на
розробку проекту землеустрою для
оформлення земельної ділянки шляхом
визнання в судовому порядку чинним
рішення Зеленівської селищної ради №
297 від 30.11.2012 року в остаточній заяві про
уточнення позову не заявлялася, а тому
не була предметом розгляду в судах
попередніх інстанцій, а відтак суд
касаційної інстанції таку вимогу також
розглядати не вправі.

Що стосується позовних вимог про
визнання неправомірною бездіяльності
Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації та
зобов'язання провести державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно придбане за договором
купівлі-продажу від 18.05.1999 року, колегія
суддів зазначає наступне:

Як зазначено судами попередніх
інстанцій, 01.06.2009 року позивач
звернувся до Херсонського державного
бюро технічної інвентаризації з
листом, на який отримало відповідь, що
на земельній ділянці за адресою: с.
Зеленівка, вул. Шкільна, 19 розташована
нерухомість, а саме: житловий будинок,
сарай гараж, огорожа, які є самовільним
будівництвом, оскільки до Херсонського
державного бюро технічної
інвентаризації не надходило будь-яких
документів, підтверджуючих право
власності на вищезазначені об'єкти.
Крім того, відповідач зазначив, що
оскільки договір купівлі-продажу від
18.05.1999 року позивачем не був своєчасно
зареєстрований, а тому відповідно до
вимог статті 657 діючого Цивільного
кодексу України договір
купівлі-продажу єдиного майнового
комплексу повинен укладатись у
письмовій формі і бути нотаріально
посвідченим. У зв'язку із вищевказаним
відповідач зазначив про неможливість
зареєструвати наданий договір
купівлі-продажу.

Відповідно до статей 47, 227 Цивільного
кодексу Української РСР від 18.07.1963 року,
що діяв в період укладення договору
купівлі-продажу, нотаріальне
посвідчення правочинів було
обов'язкове лише у випадках, вказаних в
законі і обов'язковому нотаріальному
посвідченню підлягав договір
купівлі-продажу житлового будинку,
якщо хоч би однією із сторін був
громадянин.

Враховуючи те, що сторонами договору
купівлі-продажу від 18.05.1999 року були
юридичні особи, а об'єктом продажу
нежитлові приміщення, судами
попередніх інстанцій вірно зазначено,
що норми вказаної статті не
розповсюджуються на відносини, які
виникли у зв'язку з укладенням договору
купівлі-продажу від 18.05.1999 року.

Відповідно до частини першої статті 182
Цивільного кодексу України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.5, 1.6
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затве6рдженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року № 7/5, в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
державна реєстрація прав власності на
нерухоме майно - це внесення запису до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно у зв'язку з виникненням,
існуванням або припиненням права
власності на нерухоме майно, що
здійснюється БТІ за місцезнаходженням
об'єктів нерухомого майна на підставі
правовстановлювальних документів
коштом особи, що звернулася до БТІ.

Обов'язковій реєстрації прав підлягає
право власності на нерухоме майно
фізичних та юридичних осіб, у тому
числі іноземців та осіб без
громадянства, іноземних юридичних
осіб, міжнародних організацій,
іноземних держав, а також
територіальних громад в особі органів
місцевого самоврядування та держави в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном.

Реєстрації підлягають права власності
тільки на об'єкти нерухомого майна,
будівництво яких закінчено та які
прийняті в експлуатацію у
встановленому порядку, за наявності
матеріалів технічної інвентаризації,
підготовлених тим БТІ, яке проводить
реєстрацію права власності на ці
об'єкти.

Статтею 331 Цивільного кодексу України
передбачено, що право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України"» від 15.12.2005 року, який
набрав чинності 14.01.2006 року, частину
третю статті 331 Цивільного кодексу
України було доповнено абзацом, згідно
якого у разі необхідності особа,
зазначена в абзаці першому цієї
частини, може укласти договір щодо
об'єкта незавершеного будівництва,
право власності на який реєструється
органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно на
підставі документів, що підтверджують
право власності або користування
земельною ділянкою для створення
об'єкта нерухомого майна,
проектно-кошторисної документації, а
також документів, що містять опис
об'єкта незавершеного будівництва.

Таким чином, законодавством, чинним на
момент звернення позивача до
Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації щодо
реєстрації договору купівлі-продажу
недобудованих боксів від 18.05.1999 року,
було передбачено надання органу, що
здійснює державну реєстрацію прав на
нерухоме майно документів, що
підтверджують право власності або
користування земельною ділянкою для
створення об'єкта нерухомого майна,
проектно-кошторисної документації, а
також документів, що містять опис
об'єкта незавершеного будівництва.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що до Херсонського
державного бюро технічної
інвентаризації такі документи
позивачем надані не були.

Крім того, Наказом Міністерства
юстиції № 324/5 від 17.02.2010 року, в
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затве6рдженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року № 7/5, також було внесено зміни та
зазначено, що реєстрація прав
власності на об'єкти незавершеного
будівництва здійснюється у порядку,
визначеному Положенням, з урахуванням
особливостей, встановлених у розділі 7
Положення. Так, зокрема, для реєстрації
прав власності на об'єкти
незавершеного будівництва
передбачалось, що до БТІ разом із
заявою про реєстрацію прав власності
подаються документи, що посвідчують
право на земельну ділянку та дозвіл на
виконання будівельних робіт, їх копії.

Разом з тим, як встановлено судами
попередніх інстанцій, під час
виконання робіт з технічної
інвентаризації об'єкта нерухомого
майна на підставі договору № 5507 від
19.08.2008 року, Херсонським державним бюро
технічної інвентаризації було
встановлено факт відсутності об'єктів
нерухомого майна, зазначених у
договорі купівлі-продажу від 18.05.1999
року та наявність іншої нерухомості:
житлового будинку, сараю, гаражу,
огорожі, що вказане підтверджується
Схематичним планом, оцінним актом.

Здійснення перебудови придбаного за
вказаним договором купівлі-продажу
майна не заперечується самим
позивачем, який як у зверненнях до
голови Зеленівської селищної ради м.
Херсона, так і у позові зазначав про
здійснену ним добудову та перебудову
боксів.

В свою чергу, чинним на момент
звернення позивача законодавством для
оформлення права власності на
новозбудовані, перебудовані або
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна встановлювався інший порядок,
ніж для реєстрації права власності на
об'єкт незавершеного будівництва.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-технічна фірма "РВіК"
відхилити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша