Справа № 813/4302/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2014 року
№ 813/4302/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Сільник
за участю представників позивача
Хробак Г.В. Стельмащук Л.В.,
представника відповідача Барабаша Н.Я.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
«Львіввугілля» до Головного
управління Держземагенства у
Львівській області, третьої особи
Сілецької сільської ради Сокальського
району Львівської області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання до вчинення дій,-
Державне підприємство «Львіввугілля»
(далі - ДП «Львіввугілля») звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Держземагенства
у Львівській області, третьої особи
Сілецької сільської ради Сокальського
району Львівської області, у якому
відповідно до поданих уточнень
просить визнати протиправною
бездіяльність Головного управління
Держземагенства у Львівській області
щодо нерозгляду заяви Державного
підприємства «Львіввугілля» № 2/77 від 20
січня 2014 року; визнати протиправною
відмову Головного управління
Держземагенства у Львівській області у
розгляді земельного спору, викладену у
відповіді № 8-13-0.5-4714/2-14 від 22 травня 2014
року; зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Львівській області
розглянути земельний спір між ДП
«Львіввугілля» та ДП «Жовківське
лісове господарство» щодо
встановлення меж земельних ділянок
наданих в користування. В
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивачем виявлено
помилковий подвійний облік частини
земельної ділянки за ДП «Львіввугілля»
та ДП «Жовківське лісове
господарство», що можливо стався у 1970
році через внесення змін в
земельно-облікові документи у площі
земельної ділянки. Вказано, що позивач
листом від 20.01.2014 року звернувся до
відповідача про вияснення такої
розбіжності та з проханням розглянути
даний земельний спір за участю
зацікавлених осіб, на що отримав
формальну відповідь у травні 2014 року.
Зазначено, що Головне управління
Держземагенства у Львівській області
незаконно та необґрунтовано
відмовилось виправляти помилки, які
допустило в земельно-облікових
документах та вирішило перекласти
вирішення даного спору на судові
Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили уточнені позовні вимоги
Відповідач позов заперечив. У
запереченнях зазначив, що у даному
випадку йде мова не лише про визначення
межі земельних ділянок, а і про
підтвердження права користування ДП
«Львіввугілля» та ДП «Жовківське
лісове господарство» земельною
ділянкою площею 8,8 га у фактично
існуючих межах та про необхідність
внесення змін до земельно-облікових
документів, документації з землеустрою
та до матеріалів лісовпорядкування.
Вказав, що вирішення вказаних питань не
входить до компетенції Головного
управління Держземагенства у
Представник відповідача в судовому
засіданні заперечення підтримав.
Просив у задоволенні позову відмовити.
Третя особа у судове засідання явки
повноважного представника не
забезпечила, на адресу суду надіслала
заяву про розгляд справи без її участі.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі факти,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд встановив наступні
обставини та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи судом встановлено,
що 20 січня 2014 року ДП «Львіввугілля»
звернулося до начальника Головного
управління Держземагенства у
Львівській області з заявою № 2/77 у якій
просило, на виконання вимог статтей
158-161 Земельного кодексу України,
розглянути земельний спір за участю
зацікавлених сторін.
У вказаній заяві повідомлено наступне.
ДП «Львіввугілля» на території
Сілецької сільської ради Сокальського
району Львівської області має у
власності будівлі та споруди шахти
«Лісова» (колишня шахта №6
«Великомостівська»). У 1970 році шахта №6
«Великомостівська» отримала у
користування земельну ділянку площею
53,00 га для обслуговування будівель і
споруд, про що свідчить акт на право
користування землею. У зв'язку з
реорганізацією вказана шахта була
перейменована на ВП «Шахта «Лісова» та
увійшла до складу ДП «Львіввугілля».
Розпорядженням голови Львівської
обласної державної адміністрації №
662/0/5-13 від 27 вересня 2013 року ДП
«Львіввугілля» надано дозвіл на
виготовлення документації з
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості). Після
виготовлення технічної документації
із землеустрою ДП «Львіввугілля»
звернулося до суміжного
землекористувача - ДП «Жовківське
лісове господарство» з клопотанням про
погодження меж земельної ділянки між
лісництвом та ДП «Львіввугілля» на
території Сілецької сільської ради
Сокальського району Львівської
області в існуючих межах. ДП
«Жовківське лісове господарство»
повідомило, що згідно матеріалів
базового лісовпорядкування 2010 року
земельна ділянка площею 8,8 га, на якій
знаходиться породний відвал шахти
«Лісова» рахується за ДП «Жовківське
лісове господарство».
Як вказали представники сторін,
відповіді на вказану заяву
відповідачем не надано.
10.02.2014 року ДП «Львіввугілля»
звернулося до начальника Головного
управління Держземагенства у
Львівській області з листом № 2/235 у
якому, з метою виконання завдань
Програми економічних реформ на 2010-2014
роки «Заможне суспільство,
конкурентоспроможна економіка,
ефективна держава» затвердженої
Указом Президента України № 128 від
12.03.2013 року та на виконання доручення
вжиття дієвих заходів для прискорення
завершення перед приватизаційної
підготовки вугледобувних підприємств,
просило прискорити розгляд земельного
22.05.2014 року Головне управління
Держземагенства у Львівській області
листом № 8-13-0.5-4714/2-14 повідомило ДП
«Львіввугілля», що в ході розгляду
звернення, долучених матеріалів,
існуючих планово-картографічних
матеріалів, інформації ДП «Львівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою», Відділу
Держземагенства у Сокальському районі
та Львівської державної лісовпорядної
експедиції з'ясовано, що наведені у
зверненні факти ймовірно допущених у
1970 році помилок при відведені земель
для користування шахти та внесенні
відповідних змін в земельно-облікові
документи мали місце. Як наслідок та
оскільки за всі ці роки не було жодних
претензій від сторін (ДП
«Львіввугілля» та ДП «Жовківське
лісове господарство») щодо меж та площ
землекористувань, дані помилки не було
виявлено і не враховано при
виготовленні «Проекту формування
території і встановлення меж Сілецької
сільської ради» та матеріалів
лісовпорядкування ДП «Жовківське
лісове господарство». Зазначило, що
враховуючи, що в даному випадку йде
мова не лише про визначення межі
земельних ділянок, а і про
підтвердження права користування ДП
«Львіввугілля» та ДП «Жовківське
лісове господарство» земельною
ділянкою площею 8,8 га у фактично
існуючих межах та про необхідність
внесення змін в земельно-облікові
документи, документацію з землеустрою
та матеріали лісовпорядкування, тому
дане питання може бути вирішеним в
судовому порядку.
При прийнятті рішення суд виходить з
Статтею 158 Земельного кодексу України
передбачено, що земельні спори
вирішуються судами, органами місцевого
самоврядування та центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.
Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей. Органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах.
Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, вирішує земельні
спори щодо меж земельних ділянок за
межами населених пунктів, розташування
обмежень у використанні земель та
земельних сервітутів. У разі незгоди
власників землі або землекористувачів
з рішенням органів місцевого
самоврядування, центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
спір вирішується судом.
Згідно з частиною 1 статті 159 цього
кодексу земельні спори розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, та органами
місцевого самоврядування на підставі
заяви однієї із сторін у тижневий строк
з дня подання заяви.
Відповідно до положень частин 2-5 цієї
статті земельні спори розглядаються за
участю зацікавлених сторін, які
повинні бути завчасно повідомлені про
час і місце розгляду спору. У разі
відсутності однієї із сторін при
першому вирішенні питання і
відсутності офіційної згоди на розгляд
питання розгляд спору переноситься.
Повторне відкладання розгляду спору
може мати місце лише з поважних причин.
Відсутність однієї із сторін без
поважних причин при повторному
розгляді земельного спору не зупиняє
його розгляд і прийняття рішення. У
рішенні органу місцевого
самоврядування або центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин, визначається порядок його
виконання. Рішення передається
сторонам у триденний строк з дня його
Аналізуючи вищенаведені положення
Земельного кодексу України судом
встановлено, що на заяву ДП
«Львіввугілля» № 2/77 від 20.01.2014 року у
встановлений статтею 159 строк
відповідачем відповіді не було надано,
у зв'язку з чим допущено бездіяльність.
Як встановлено з відповіді Головного
управління Держземагенства у
Львівській області № 8-13-0.5-4714/2-14 від
22.05.2014 року та не заперечується
сторонами, земельний спір між ДП
«Львіввугілля» та ДП «Жовківське
лісове господарство» виник саме на
підставі помилок при відведенні
державним органом земель для
користування шахти та внесенні даних в
земельно-облікові документи. А отже
спір про право відсутній.
Наявний земельний спір повинен
розглядатися, відповідно до статті 158
Земельного кодексу України
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин - Головним
управління Держземагенства у
Тому відмова Головного управління
Держземагенства у Львівській області у
розгляді земельного спору, викладена у
відповіді № 8-13-0.5-4714/2-14 від 22 травня 2014
року є протиправною.
У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, згідно з частиною 3 статті
2 КАС України, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Під час розгляду спорів щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам для оцінювання
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, що вироблені у практиці
європейських країн (пункт 1 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ» від 6 березня
2008 року № 2).
Встановлення невідповідності
діяльності суб'єкта владних
повноважень хоча б одному із
зазначених критеріїв для оцінювання
його рішень, дій та бездіяльності може
бути підставою для задоволення
адміністративного позову.
Оскаржувана бездіяльність та відмова
відповідача не відповідають
зазначеним у частині 3 статті 2 КАС
України вимогам, оскільки є
необґрунтованими, вчиненими не на
підставі, не в межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 2 статті 19 Конституції України
та частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно з
статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та підтверджені
матеріалами справи, а отже підлягають
Відповідності до статті 94 КАС України
слід стягнути з Державного бюджету
України на користь Державного
підприємства «Львіввугілля» 73,08 грн.
судового збору.
Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -
Адміністративний позов
задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Держземагенства
у Львівській області щодо нерозгляду
заяви Державного підприємства
«Львіввугілля» № 2/77 від 20 січня 2014
Визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Львівській області у розгляді
земельного спору, викладену у
відповіді № 8-13-0.5-4714/2-14 від 22 травня 2014
Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Львівській області
розглянути земельний спір між
Державним підприємством
«Львіввугілля» та Державним
підприємством «Жовківське лісове
господарство» щодо встановлення меж
земельних ділянок наданих в
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Львіввугілля» 73,08 грн. (сімдесят три
гривні 08 коп.) судового збору.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.
У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Постанова суду, якщо інше не
встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 15
вересня 2014 року.

Суддя
М.В. Лейко-Журомська