Справа № 819/1729/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1729/14-a

"29" серпня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
Козівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Козівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області (далі -
Козівська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області, позивач)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
у розмірі 170 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач зареєстрований суб'єктом
господарювання, взятий на облік як
платник податків у Козівській ОДПІ ГУ
Міндоходів у Тернопільській області,
зобов'язаний сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законом строки.
Станом на 13.08.2014 року за відповідачем
рахується податковий борг на суму 170
грн. 00 коп. по податку на доходи
фізичних осіб по узгоджених грошових
зобов'язаннях, донарахованих за
результатами перевірки своєчасності
подання податкової звітності
платником податків. Податковим органом
вживались заходи для її стягнення,
проте податковий борг відповідачем не
погашено. Позивач відповідно до пункту
87.11 статті 87 Податкового кодексу
України просить стягнути з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 податковий
борг у розмірі 170 грн. 00 коп.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, проте подав до
суду клопотання від 29.08.2014 року про
розгляд справи за його відсутності (а.
с. 17).

Відповідач у судове засідання не
прибув, при цьому копія ухвали про
відкриття провадження в
адміністративній справі, яка надіслана
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією за адресою місця
проживання, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а. с. 5), не
була вручена адресату з незалежних від
суду причин (а. с. 13), а тому в розумінні
статей 33, 35 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
слід вважати, що така копія ухвали
вручена належним чином, сторона
повідомлена про дату час та місце
судового розгляду. Відповідач причини
неприбуття до суду не повідомив,
заперечень проти позову не подав.

Відповідно до частини четвертої статті
122 КАС України особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Згідно із частиною четвертою статті 128
КАС України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Як передбачено
частиною першою статті 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної
справи здійснено в порядку письмового
провадження на підставі наявних у ній
доказів, без фіксування
адміністративного процесу технічними
засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.01.2006 року
зареєстрований як фізична особа -
підприємець, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 12.08.2014 року (а. с.
5), взятий на облік як платник податків у
Козівській ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області.

Відповідно до розрахунку податкового
боргу за фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 рахується заборгованість по
податку на доходи фізичних осіб у сумі
170 грн. 00 коп. (а. с. 4). Податковий борг по
даному податку виник через несплату
відповідачем узгоджених сум грошових
зобов'язань, визначених у податковому
повідомленні-рішенні Козівської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Тернопільській області
(Бережанське відділення) № /629 від
20.03.2014 року (а. с. 6), прийнятому на
підставі акту камеральної перевірки №
32/17-01 від 17.03.2014 року про результати
даних податкової звітності (а. с. 7), яким
підприємцю збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 170 грн. 00
коп. Зазначене податкове
повідомлення-рішення вручене
відповідачу 20.03.2014 року, що
підтверджується розпискою на його
корінці (а. с. 6), у встановленому законом
порядку не оскаржене.

Узгодженні суми грошових зобов'язань
відповідачем своєчасно не сплачені та
набули статусу податкового боргу.
Оскільки загальна сума податкового
боргу платника податків не перевищує 20
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, то відповідно до пункту 59.1
статті 59 Податкового кодексу України
податкова вимога не направлялась.

До спірних правовідносин суд
застосовує наступні правові норми.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті
36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI,
чинного з 01.01.2011 року, з змінами і
доповненнями (далі - ПК України),
передбачено, що платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом; податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом; виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

За неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків) у строки,
визначені законодавством, частиною 1
пункту 120.1 статті 120 ПК України
передбачена відповідальність, зокрема,
вказані дії тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 170 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Відповідачем несвоєчасно подано
податкову декларацію про майновий стан
і доходи за 2012 рік, що підтверджується
актом камеральної перевірки № 32/17-01
від 17.03.2014 року про результати даних
податкової звітності (а. с. 7), за що до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
застосовано штрафні фінансові санкції
у розмірі 170 грн. 00 коп.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України
у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК
України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення. Судом
встановлено, що податковий борг
відповідача виник внаслідок несплати
сум грошових зобов'язань,
донарахованих за результатами
перевірки податковим органом.
Податкове повідомлення-рішення у
встановленому законом порядку
оскаржене не було, а тому зазначені в
ньому суми грошових зобов'язань є
узгодженими та підлягали до сплати у
відповідні строки, встановлені пунктом
57.3 статті 57 ПК України.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України
передбачає, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Разом з тим, податкова вимога не
надсилається (не вручається), якщо
загальна сума податкового боргу
платника податків не перевищує
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, як в даному випадку.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК
України орган стягнення звертається
до суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 ПК України визначено, що податковий
борг - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання; грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 11 КАС України встановлено
принцип змагальності сторін,
відповідно до якого розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідач не спростував доводи
адміністративного позову, не надав
доказів про сплату податкового боргу, а
тому позовні вимоги підлягають до
задоволення шляхом прийняття
постанови про стягнення з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 податкового
боргу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 11, 86, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1, місце
проживання: 47501, АДРЕСА_1) на користь
держави податковий борг у розмірі 170
(сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна:

Суддя
Чепенюк
О.В.