Справа № 2-а-51/11/2211
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-51/11/2211
Головуючий у 1-й інстанції: Савіцький
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

секретар судового засідання:
Бондаренко С.А.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 09
вересня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішин Хмельницької області про
зобов'язання призначення, нарахування
та виплати пенсії за вислугу років , -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Нетішинського міського суду
Хмельницької області із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Нетішин Хмельницької області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача - Публічне
акціонерне товариство "Управління
будівництва Хмельницької АЕС", про
зобов'язання призначення, нарахування
та виплату пенсії за вислугу років.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 09
вересня 2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 09 вересня 2011
року скасувати, прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неповного з'ясування обставин справи і,
як наслідок, невірного вирішення
справи та прийняття необґрунтованої
постанови.

Позивач в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав у повному
обсязі, просив вимоги, що в ній
викладені, задовольнити.

Належним чином повідомлені про час та
місце проведення апеляційного
розгляду, відповідач та треті особи в
судове засідання повноважних
представників не направили.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду не вказані обставини та
враховуючи відсутність заперечень
позивача, колегія суддів дійшла
висновку про можливість проведення
судового розгляду за даної явки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та, вбачається з даних
трудової книжки позивача, записи про
його роботу на посаді працівника
охорони здоров'я з 01.11.1991 року по 19.11.2010
року відсутні. Відповідно до трудової
книжки 01.11.1991 року позивач був
прийнятий на роботу в УПТК УБ ХАЕС
юрисконсультом першої категорії, з
21.09.1999 року зарахований начальником
юридичного відділу АТ УБ ХАЕС по
переводу з УКБМ і це було основним
місцем його роботи.

Встановлено, що позивач у вільний від
основної роботи час займався
підприємницькою діяльністю в сфері
надання послуг медичного характеру
(медична практика за спеціальністю
зубний лікар), що підтверджується
відповідними ліцензіями, перебуванням
з 12.02.1993 року на обліку в Нетішинському
відділенні Славутської ОДПІ, як
суб'єкта підприємницької: діяльності -
фізичної особи, про що свідчить довідка
про взяття на облік платника податку
від 19.05.2005 року за № 58.

24 листопада 2010 року позивач звернувся
до відповідача з документами та
відповідною заявою про призначення
пенсії за вислугу років, на що 06 грудня
2010 року отримав відмову за № 7035/04 від
06.11.2010 року, з посиланням на те, робота
за сумісництвом права на пенсію за
вислугу років не дає і що
стоматологічний кабінет не
передбачений Переліком закладів та
установ освіти та охорони здоров"я,
робота на яких дає право на пенсію за
вислугою років, затвердженим
постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 року.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії
за вислугу років протиправною, позивач
звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не набув
необхідного спеціального стажу, який
надає право на отримання пенсії за
вислугу років згідно п. "е" ст.55 55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", як
працівник закладу охорони здоров"я.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується із вказаним висновком
суду першої інстанції та зважає на
таке.

За змістом ст. ст. 51, 55 п. "е" Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
Переліку затвердженого Кабінетом
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909
із змінами внесеними згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2002 року №1436, п. 1 роз'яснень
Міністерство, соціального
забезпечення України № 21 від 31.08.1992
року, пенсії за вислугу років
встановлюються окремим категоріям
громадян, зайнятим на роботах,
виконання яких призводить до втрати
професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком. Право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України незалежно від віку.
Основною умовою є те, що зайнятість на
зазначених у переліку посадах має бути
за основним місцем роботи. Робота за
сумісництвом не дає права на пенсію за
вислугу років.

Оскільки, відмова відповідача у
призначенні пенсії за вислугу років
ОСОБА_2 ґрунтується на неможливості
зарахування до спеціального стажу
позивача періоду роботи за
сумісництвом під час здійснення
підприємницької діяльності у сфері
надання послуг медичного характеру
(медична практика за спеціальністю
зубний лікар), колегія суддів вважає
таку відмову правомірною.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому відсутні підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Нетішинського районного суду
Хмельницької області від 09 вересня 2011
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
11 вересня 2014 року .

Головуючий
Біла Л.М.

Судді
Гонтарук В. М.

Матохнюк Д.Б.