Справа № 161/12427/14-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/517/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора
ВДПС ВДАІ м. Луцька Ваврика Олексія
Васильовича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
інспектора ВДПС ВДАІ м. Луцька Ваврика
Олексія Васильовича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення. В обґрунтування
заявленого позову посилається на те, що
рухаючись на автомобілі CITROEN NEMO, д.н.з.
НОМЕР_2 по проспекту Перемоги в м. Луцьк,
не порушуючи ПДР, приблизно о 15.20 годині
він наблизився до регульованого
пішохідного переходу на зелений сигнал
світлофору, а проїхав його уже на
зелений миготливий сигнал, не
порушуючи п. 8.7.3 ПДР. На пішохідному
переході не було пішоходів, так як для
них був червоний сигнал світлофору.
Інспектор ВДПС ВДАІ м. Луцька Ваврик
Олексій Васильович склав на позивача
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС2 № 028985 від
21.07.2014 року. Вважає дану постанову
незаконною з підстав, викладених в
позовній заяві. Просить суд скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС2 № 028985 від
21.07.2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце судового розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини своєї неявки до суду не
повідомив, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, інспектор ВДПС ВДАІ м.
Луцька Ваврик Олексій Васильович в
судове засідання не з'явився, про дату,
час і місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомив, від нього до суду не
надходило заяви про розгляд справи у
його відсутності.

Розгляд справи судом проводиться за
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів, що відповідає вимогам
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 254 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

Відповідно до статті 256 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що 21.07.2014 року о 15.35
годині в м. Луцьку по проспекту
Перемоги інспектор ВДПС ВДАІ м. Луцька
Ваврик Олексій Васильович на позивача
склав протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 554291 (а.с. 9).
Як вбачається із змісту протоколу, що
21.07.2014 року о 15.35 годині м. Луцьку по
проспекту Перемоги позивач, керуючи
автомобілем Сітроен, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 та
наближаючись до регульованого
пішохідного переходу, на якому
перебували пішоходи, не зменшив
швидкість, і не зупинився, щоб дати
дорогу пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР
України, за що передбачена
відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього
руху затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№ 1306 водій транспортного засобу, що
наближається до нерегульованого
пішохідного переходу, на якому
перебувають пішоходи, повинен зменшити
швидкість, а в разі потреби зупинитися,
щоб дати дорогу пішоходам, для яких
може бути створена перешкода чи
небезпека.

Судом встановлено і це вбачається із
змісту позовної заяви, що позивач
проїхав на миготливий зелений сигнал
світлофора, що дозволено ПДР України та
пішоходів на пішохідному переході не
було.

При цьому у суду не виникає сумнівів
щодо тверджень позивача, викладених в
позовій заяві, оскільки відповідачем
не спростовано твердження позивача та
не виконано вимоги ухвали суду від 01
серпня 2014 року щодо подання до суду
письмових заперечень проти позову та
всіх матеріалів, що були або мали бути
взяті ним до уваги при прийнятті
рішення, вчинені дії, допущенні
бездіяльності, з приводу яких подано
позов.

Відповідно до статті 280 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до статті 283 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 21.07.2014 року о 15.35 годині в м. Луцьку по
проспекту Перемоги, 13 інспектор ВДПС
ВДАІ м. Луцька Ваврик Олексій
Васильович, розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення
установив, що 21.07.2014 року о 15.35 годині в
м. Луцьку по проспекту Перемоги
позивач, керуючи автомобілем Сітроен,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
та наближаючись до регульованого
пішохідного переходу, на якому
перебували пішоходи, не зменшив
швидкість, і не зупинився, щоб дати
дорогу пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР
України. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв
адміністративне правопорушення
передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
постановив притягнути ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності і
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у сумі 255
гривень (а.с. 8).

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
відбулося з грубим порушенням норм
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. При цьому відповідачем
на засадах змагальності сторін та
вимогах частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
суду не доведено правомірність,
законність та підставність
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
невизначене адміністративне
правопорушення за статтею 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення. А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку про
задоволення позову шляхом визнання дій
інспектора ВДПС ВДАІ м. Луцька Ваврика
Олексія Васильовича при притягненні
позивача до адміністративної
відповідальності протиправними та
скасуванню постанови.

Відповідно до ст. 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись статтею 19 Конституції
України статтями 213, 217, 222, 251, 252, 271, 280, 283
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 11, 71, 128, 158-164,
171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора
ВДПС ВДАІ м. Луцька Ваврика Олексія
Васильовича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити
повністю.

Визнати дії інспектора ВДПС ВДАІ м.
Луцька Ваврика Олексія Васильовича при
притягненні ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення -
протиправними.

Постанову інспектора ВДПС ВДАІ м.
Луцька Ваврика Олексія Васильовича
серії ПС1 № 028985 від 21.07.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
передбаченої частиною 1 статті 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення і накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
адміністративного штрафу в сумі 255
гривень - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.В. Ковтуненко