Справа № 824/1835/14-А
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 824/1835/14-А
Провадження № 2-а/727/101/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді - Чебан
В.М.,

при секретарі - Руснак
Р.О.

з участю представника позивачки
ОСОБА_1

з участю представника відповідача
Федоряка В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернівці
адміністративний позов ОСОБА_3 до
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Чернівецькій області про визнання
постанови про закінчення
виконавчого провадження протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С
Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з
адміністративним позовом до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Чернівецькій області про визнання
постанови про закінчення
виконавчого провадження протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову посилається
на те, що на виконання постанови
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 28 квітня 2011 року цим же
судом 29 травня 2013 року був виданий
виконавчий лист № 2-а-1172, яким
зобов'язано Управління пенсійного
фонду в Шевченківському районі м.
Чернівці здійснити нарахування та
виплату позивачці підвищення до
пенсії відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 11 жовтня 2010 року по день
припинення такого права. 10 червня 2013
року зазначений виконавчий лист був
наданий відповідачу для виконання і по
даному виконавчому листу останнім було
відкрито виконавче провадження № 38441637.

Позивачка зазначає, що у зв'язку з
тривалим невиконанням постанови суду,
вона 05.09.2013 року звернулась із заявою
до відповідача, на яку 19.09.2013 року була
надана відповідь, у якій не зазначалось
про винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження. 05.03.2014 року
позивачка повторно звернулась до
відповідача із заявою на тривале
невиконання судового рішення та
вимогою надання копії процесуального
документу згідно якого рішення не
виконується. 26.03.2014 року позивачкою
отримана відповідь виконавчої служби,
з якої стало відомо про винесення
державним виконавцем 24.07.2013 року
постанови про закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 11 ст. 49, ст. 50
ЗУ «Про виконавче провадження», однак
копію постанови позивачці направлено
не було. Дана постанова була оскаржена
начальнику Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Чернівецькій
області, на що 15.04.2014 року була отримана
відповідь про відмову у скасуванні
оскаржуваної постанови, до якої була
надана її копія.

Позивачка вважає, що постанова
державного виконавця від 24. 07. 2013 року
про закінчення виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-А-1172 є
протиправною, у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню.

На основі викладеного позивачка
просить визнати протиправною та
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області Федоряка В. І. від
24.07.2013 р. про закінчення виконавчого
провадження № 38441637 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-1172, виданого 29.05.2013 р.
Шевченківським районним судом м.
Чернівці; зобов'язати відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області відновити
виконавче провадження №
38441637 з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а-1172, виданого
29.05.2013 р. Шевченківським районним судом
м. Чернівці відповідно до ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження».

Представник позивачки в судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві, вимоги
позовної заяви підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області позовних вимог
не визнав. Вказав, що УПФУ в
Шевченківському районі м. Чернівці
була нарахована, але не виплачена
надбавка до пенсії ОСОБА_3, як дитині
війни в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком у зв'язку з відсутністю
фінансування. Вважає, що дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області Федоряка В.І. про
закінчення виконавчого провадження
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження». Крім того,
зазначив, що їм надійшло роз'яснення
про заборону накладення штрафу на
державні органи, тому вони не
накладали штраф на УПФУ в
Шевченківському районі м. Чернівці. В
задоволенні позову просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наведених нижче підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Судом встановлено, що
постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 28 квітня 2011 року
зобов'язано Управління пенсійного
фонду в Шевченківському районі м.
Чернівці здійснити нарахування та
виплату позивачці підвищення до
пенсії відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 11 жовтня 2010 року по день
припинення такого права. ( а.с. 46).
Згідно ухвали Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2013 року дану постанову
залишено без змін ( а.с. 46).

Судом встановлено, що постанова
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 28 квітня 2011 року не є
виконаною.

На основі вищевказаної постанови
суду Шевченківським районним судом м.
Чернівці 29 травня 2013 року був виданий
виконавчий лист № 2-а-1172, яким
зобов'язано Управління пенсійного
фонду в Шевченківському районі м.
Чернівці здійснити нарахування та
виплату позивачці підвищення до
пенсії відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 11 жовтня 2010 року по день
припинення такого права. ( а.с. 7). 10
червня 2013 року зазначений виконавчий
лист був наданий відповідачу для
примусового виконання і по даному
виконавчому листу останнім було
відкрито виконавче провадження №
38441637 ( а.с. 28).

Як зазначає відповідач в своєму
листі від 19.09.2013 року № 2695/08-13
боржником - Управлінням пенсійного
фонду в Шевченківському районі м.
Чернівці проведено перерахунок
пенсії позивачки та надано
розпорядження № 109797 від 06.06.2013 року,
однак виплати пенсійним фондом не
проведені у зв'язку із відсутністю
фінансування. ( а.с. 9,15).

На основі чого, 24.07.2013 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Чернівецькій області Федорякам В.І.
була винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України
«Про виконавче провадження» з
наведених підстав для закінчення
виконавчого провадження (перерахунок
здійснено, але не виплачено стягувачу
у зв'язку з відсутністю коштів у
боржника ). ( а.с. 16).

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Як зазначено в п. 5 інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України від 18.02.2014 року № 212/11/14-14 -
згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
та основоположних свобод та практику
Суду як джерело права. Європейський суд
з прав людини в пункті 74 рішення у
справі «Іммобільяре Саффі проти
Італії» зазначив, що орган державної
влади не має права посилатися на брак
коштів на виправдання неспроможності
виконати судове рішення про виплату
боргу.

Водночас статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в
пункті 40 рішення у справі «Горнсбі
проти Греції» зазначив, що право на суд
було б ілюзорним, якби національна
правова система Договірної держави
допускала невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін. Якщо
адміністративний (виконавчий) орган
відмовляється виконувати, не виконує
чи затягує виконання судового рішення,
то передбачені статтею 6 гарантії, які
забезпечуються стороні на етапі
судового розгляду справи, фактично
втрачають свій сенс (рішення у справі
«Піалопулос та інші проти Греції»,
пункт 68). Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку визначено
Законом України «Про виконавче
провадження».

Згідно з частиною першою статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно i в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин
першої-третьої статті 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.
У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.17 Закону
України «Про виконавче провадження» /в
редакції від 22.12.2010 року, яка є чинною з
21.03.2011 року/, підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, зокрема:
виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вжити
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

А, згідно з п.8 ч. 1 ст. 49 Закону,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Як вказано вище, в постанові суду
та виконавчому листі було зобов'язано
боржника до вчинення дій, пов'язаних з
проведенням нарахування та виплати
позивачці підвищення до пенсії
відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в повідомленнях які
надійшли від Управління пенсійного
фонду в Шевченківському районі м.
Чернівці до ДВС, мова йшла лише про
проведення перерахунку пенсії, проте
жодних відомостей про виплату
нарахованих сум не вказувалося.
Державним виконавцем не перевірений
факт отримання стягувачем будь-якої
суми на виконання судового рішення.

Отже, на час винесення державним
виконавцем постанов про закінчення
виконавчого провадження 24.07.2013 року
по справі № 2-а-1172 від 28 квітня 2011 року
рішення суду не було фактично виконано
в повному обсязі, а тому у державного
виконавця були відсутні правові
підстави для закінчення виконавчого
провадження, згідно п. 8 ч.1 ст. 49 закону
України «Про виконавче провадження».

Як роз'яснено в п. 17 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 21.05.2012 року за №5 «Про
внесення змін до постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010 року №3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», державний виконавець
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Тому суд вважає, що державний
виконавець не виконав усіх дій
передбачених ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження», щодо виконання
боржником рішення, за яким боржник
зобов'язаний особисто вчиняти певні
дії, а він лише послався як на причину
невиконання боржником рішення суду -
відсутність фінансування.

Крім того, в порушення ч.3 ст.75
Закону, державний виконавець не наклав
на боржника штраф, не вніс подання до
правоохоронних органів про
притягнення боржника до
відповідальності.

Ухвалюючи постанову про
закінчення виконавчого провадження,
державний виконавець підставою для
цього зазначив пункт 11 частини 1 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження». Разом з тим, відповідно
до п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу ( посадової
особи), який його видав, у випадку,
передбаченому частиною 3 ст.75 цього
Закону.

В свою чергу, ч.3 ст.75 цього
Закону передбачено, що у разі, якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до ст.89 цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження, і
повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу ( посадової особи), що
його видав.

За наведених обставин суд вважає
вимоги адміністративного позову про
визнання протиправною та скасування
постанови державного виконавця від
24.07.2013 року про закінчення виконавчого
провадження є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 162 КАС
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Оскільки відповідачем не вчинено
всіх дій по виконанню рішення суду, за
умови визнання незаконною постанови
від 24.07.2013 року про закінчення
виконавчого провадження, яка за фактом
свого існування перешкоджає виконанню
судового рішення в повному обсязі, з
метою повного захисту прав позивачки,
суд вважає за необхідне зобов'язати
відповідача відновити виконавче
провадження згідно до ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження».

З вищевикладеного
вбачається, що державним виконавцем
вживалися заходи щодо виконання рішень
суду, проте постанова про закінчення
виконавчого провадження винесена
передчасно - до повного виконання
рішень суду. Тому, суд вважає за
доцільне задовольнити вимоги
позивачки, визнавши дії відповідача
щодо прийняття постанови про
закінчення виконавчого провадження
протиправними та скасувати зазначену
постанову і зобов'язати відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області відновити
виконавче провадження № 38441637 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-1172, виданого 29.05.2013 р.
Шевченківським районним судом м.
Чернівці відповідно до ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження».

Керуючись Конституцією України,
ст.ст.49, 75 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст.17, 19, 158-159, 160-163, 167, 181
КАС України суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_3 до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Чернівецькій області про визнання
постанови про закінчення
виконавчого провадження протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області Федоряка В. І. від
24.07.2013 р. про закінчення виконавчого
провадження № 38441637 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-а-1172,
виданого 29.05.2013 р. Шевченківським
районним судом м. Чернівці.

Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області відновити виконавче
провадження № 38441637 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-а-1172,
виданого 29.05.2013 р. Шевченківським
районним судом м. Чернівці відповідно
до ст. 51 Закону України «Про виконавче
провадження».

Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Шевченківський районний суд м.
Чернівці.

Суддя:

Чебан В.М.