Справа № 2-а-5308/11/1512
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-5308/11/1512

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Калініченко Любов Василівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради на постанову Київського районного
суду м. Одеси від 18 січня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради про визнання дій протиправними та
зобовязання виплатити щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік,-

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2011 року ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради, в якому
позивач просив визнати дії відповідача
протиправними та зобов'язати виплатити
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня за 2010 рік у сумі 5168,00 грн., та за
2011 рік у сумі 5532,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
ОСОБА_2 є інвалідом війни 2-ої групи та
має право на виплату разової грошової
допомоги до Дня перемоги за 2011 рік у
розмірі 5532,00 грн. В 2011 році позивачу
виплачено лише 580 грн., в зв'язку з чим
позивач просив суд визнати
неправомірними дії Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради неправомірними,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок разової грошової допомоги
та забезпечити йому виплату згідно
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» за 2011 рік в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 18 січня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради, в якому
позивач просив визнати дії
адміністративного відповідача
протиправними та зобов'язати виплатити
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня за 2010 рік у сумі 5168,00 грн.
залишено без розгляду.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 18 січня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Департамента праці
та соціальної політики Одеської
міської ради щодо виплати ОСОБА_2
щорічної разової допомоги до Дня
перемоги в 2011 році не в повному обсязі.
Зобов'язано Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради нарахувати і виплатити на користь
ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної
разової допомоги до Дня перемоги за 2011
рік в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, із застосуванням
розміру мінімальної пенсії за віком,
який дорівнює прожитковому мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
що визначається згідно із Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», з урахуванням вже
виплаченої суми. В решті вимог
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням Департамент
праці та соціальної політики Одеської
міської ради подав апеляційну скаргу, у
якій зазначає, що судом першої
інстанції при вирішенні справи
порушено норми матеріального права, а
також допущено неповне з'ясування
обставин справи, у зв'язку з чим
ставиться питання про скасування
постанови суду першої інстанції з
прийняттям нової постанови суду про
відмову у задоволенні позовних вимог
повністю.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

ОСОБА_2 є інвалідом війни 2-ої групи, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 і
користується пільгами, встановленими
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Позивачу Управлінням праці та
соціального захисту населення
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради, яка є
структурним підрозділом відповідача
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради було
виплачено 580 грн.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з наступних мотивів, з чим
погоджується апеляційний суд

Відповідно до положень Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» від 19.06.2003 року
№ 968-IV виплату разової грошової
допомоги ветеранам війни до 5 травня
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків
(шляхом перерахування на особовий
рахунок дотримувача) пенсіонерам - за
місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Згідно ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.93 р.
із змінами і доповненнями щорічно до 5
травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом 1 пункту 20 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» була викладена в іншій
редакції та визначено, що щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Але рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
вказані положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до ст. 152 Конституції
України, Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року
№ 2857-VI будь-яких змін до ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», які б
зменшували розмір виплат, не вносилось.

Проте, відповідач при нарахуванні та
виплаті позивачеві разової грошової
допомоги до 5 травня. керувався
постановою Кабінету Міністрів України
«Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 04
квітня 2011 року № 341.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру разової грошової допомоги до 5
травня застосуванню підлягає ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не постанова Кабінету
Міністрів України від 04 квітня 2011 року
№ 341, на підставі якої була нарахована
допомога позивачу, оскільки остання
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Також суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що не підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
зобов'язання нарахувати та виплатити
разову грошову допомогу у конкретно
визначеній сумі 5532 грн., оскільки
питання про розрахунок розміру таких
виплат відносяться до компетенції
відповідача.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позову
ОСОБА_2

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради - залишити без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Одеси від 18 січня 2012
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов