Справа № 802/3076/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 вересня 2014 р.
Справа № 802/3076/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі судді Сала Павла
Ігоровича, розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Гайсинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2014 року Гайсинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Гайсинська
ОДПІ) звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1) податкову заборгованість зі
сплати податку з доходів фізичних осіб
в сумі 21 266,34 грн.

Представник позивача 03.09.2014 року подав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Заявлений
адміністративний позов повністю
підтримує (а.с. 17).

Відповідач у судове засідання на
виклик суду не з'явився, а надіслане
йому повідомлення повернуте поштовим
відділенням без виконання з відміткою
"за закінченням терміну зберігання"
(а.с. 15-16).

Частиною 11 статті 35 КАС України
передбачено, що у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів
суд вважає можливим провести розгляд
справи у відсутності сторін в
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, оцінивши наведені
позивачем доводи, суд доходить
висновку, що заявлений
адміністративний позов належить
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 як фізична
особа-підприємець зареєстрований
Гайсинською районною державною
адміністрацією Вінницької області
03.07.2006 року.

Встановлено, що за відповідачем
рахується непогашений податковий борг
зі сплати податку з доходів фізичних
осіб в сумі 21 266,34 грн., який виник
внаслідок несплати сум податку, що
самостійно визначені у податковій
декларації про майновий стан і доходи
за 2013 рік № .

Надаючи оцінку правомірності
звернення податкового органу з
вимогами про стягнення спірної
заборгованості, суд керується такими
мотивами.

Згідно з п. 15.1 ст. 15 ПК України
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ст. 36 ПК України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом. Виконання
податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

В силу положень п. 179.1 ст. 179 ПК України
платник податку на доходи фізичних
осіб зобов'язаний подавати річну
декларацію про майновий стан і доходи
(податкову декларацію) відповідно до
цього Кодексу.

За змістом вимог пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК
України платники податку на доходи
фізичних осіб подають податкові
декларації за базовий звітний
(податковий) період, що визначається
календарним роком, до 1 травня, що
настає за звітним, крім випадків,
передбачених розділом ІVцього Кодексу.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий борг - це сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у
встановлений законом строк
добровільно не сплатив суму
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб, яка є
предметом даного публічно-правового
спору.

В силу вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пункт 59.5 статті 59 цього Кодексу
встановлює, що у разі якщо після
направлення (вручення) податкової
вимоги сума податкового боргу
змінилася, але податковий борг не був
погашений в повному обсязі, податкова
вимога додатково не надсилається (не
вручається).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач направляв на адресу ФОП ОСОБА_1
податкову вимогу № 126-11 від 21.10.2013 року
на суму 39 772,30 грн., однак податковий
борг відповідачем не був погашений.

За таких обставин суд дійшов висновку
про наявність у податкового органу
права на стягнення заборгованості за
цим позовом.

Відповідно до положень статей 11, 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ст. 86 КАС України).

Вимоги позивача є обґрунтованими та
підтверджуються матеріалами справи, а
відтак підлягають задоволенню у
повному обсязі шляхом стягнення з ФОП
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 21 266,34
грн.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
позивача-суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
адреса місця проживання: АДРЕСА_1) до
місцевого бюджету м. Гайсина
Вінницької області заборгованість зі
сплати податку на доходи фізичних осіб
в сумі 21 266 (двадцять одна тисяча двісті
шістдесят шість) грн. 34 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Сало Павло Ігорович