Справа № 2а-1131/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
Справа №
643/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Кушнерика М.П.,

суддів -
Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в місті Нововолинську
Волинської області на постанову
Нововолинського міського суду
Волинської області від 30 березня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Нововолинську Волинської
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА
:

24.02.2011 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про виплату
державної допомоги дитині війни з 01
січня 2009 року по 31 жовтня 2010 року і
надалі, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Ухвалою Нововолинського міського суду
Волинської області від 28 лютого 2011
року адміністративний позов в частині
періодів з 01 січня 2009 року по 23 серпня
2010 року залишено без розгляду.

Постановою Нововолинського міського
суду Волинської області від 30 березня
2011 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії
відповідача. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в місті
Нововолинську Волинської області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 24 серпня 2010 року, з урахуванням
виплачених сум. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, управління Пенсійного
фонду України в місті Нововолинську
Волинської області подало апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Колегія суддів вважає підставними
заявлені вимоги позивача в частині
зобов'язання відповідача нараховувати
і виплачувати підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 24 серпня 2010 року, оскільки дія норм
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» не була зупинена чи
обмежена іншими нормативними актами.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбачених Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», підвищення до пенсії не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком, а
тому доводи апелянта в цій частині є
необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність заявлених позовних вимог
в частині зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату на
користь позивача підвищення до пенсії
з 24 серпня 2010 року, у відповідності до
заявлених вимог.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі Управління Пенсійного фонду
України в місті Нововолинську
Волинської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірної допомоги
правильно покладено на відповідача у
справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, 195, ст. 196, ч.1 ст.197, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Нововолинську Волинської області
залишити без задоволення, а постанову
Нововолинського міського суду
Волинської області від 30 березня 2011
року по адміністративній справі
№2а-1131/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
В.М.Багрій

Д.М.Старунський