Справа № 136/1631/14-а
Суддя: Пороховий Г. І.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1631/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" серпня 2014 р. Липовецький районний
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді
Пороховий Г. І.

при секретарі
Квашук О.М.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Кравчука Р.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Липовець
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Липовецькому районі
Вінницької області про визнання
протиправним та скасування рішення
суб'єкта владних повноважень про
відмову у призначенні пенсії на
пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до
Липовецького районного суду
Вінницької області, як до
адміністративного суду із позовом про
визнання протиправним та скасування
рішення суб'єкта владних повноважень
про відмову у призначенні пенсії на
пільгових умовах, обґрунтовуючи
підставність своїх позовних вимог
наступним чином. В червні місяці 2014
року вона, ОСОБА_1, досягнувши віку, що
дає право на призначення пільгової
пенсії, звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Липовецькому районі Вінницької
області про призначення йому пенсії
згідно п."д" ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення". За наслідками
розгляду поданої нею заяви,
відповідачем на адресу позивачки було
направлено рішення, викладене у формі
листа № 943/06- 37/02, від 16.07.2014 року
відповідно до якого, ОСОБА_1 було
відмовлено у призначенні пенсії на
пільгових умовах. Позивачка вважає, що
при винесенні оскаржуваного рішення,
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, були не повно з'ясовані
всі обставини пенсійної справи та
дослідженні надані нею документи, в
силу чого винесено протиправне та
незаконне рішення, яке вона просить суд
скасувати та зобов'язати відповідача
призначити їй пенсію за віком на
пільгових умовах згідно п."д" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з дня звернення
із заявою про призначення пенсії.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала з підстав
викладених у позовній заяві, просила
позов задовольнити в межах заявлених
нею вимог. Суду пояснила, що вона
працювала свинаркою з 1985 року по 2012 рік.
Пенсійний фонд відмовив їй в
призначені на пільгових умовах. Вважає,
що посилання відповідача на
неможливість призначення пенсії за
віком на пільгових умовах не
ґрунтується на законі та суперечать
положенням ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», де зазначено,
що основним документом, який
підтверджує стаж роботи є трудова
книжка. Крім того, надала суду уточнену
позовну заяву, в якій просила
призначити їй пенсію з дня виникнення
права на пенсію, тобто з дня виповнення
їй 50 років - з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Представник відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Липовецькому районі Кравчук Р.М.
позовні вимоги не визнав та подав до
суду заперечення. Суду пояснив, що
відповідно до п. „д" ст. 13 Закону
України „Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після

досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Відповідно до рішення управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області з питань підтвердження стажу
роботи на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років період роботи з 01
січня 1992 року по 28 лютого 2011 року не
можуть бути зарахований до трудового
стажу, що дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах, через
відсутність первинних документів, що
підтверджують факт встановлення та
виконання норм обслуговування тварин.
Просив суд в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

В порядку визначеному ст.141
КАС України судом під час судового
розгляду даної адміністративної
справи були допитані наступні свідки.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив,
що позивачку він знає з 1986 року. Вона
працювала на фермі в молодому віці,
виконувала обов'язки свинарки, має
багато похвальних грамот. Кожний раз по
30 маток, що від 12 до 15 поросят. Всі
поголів'я вона зберігала.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що
знає позивачку давно. Вона працювала в
Липовці разом з нею. Норми виконувала,
якщо не було людей, то їй ділили інших
тварин. Вони свинарками працювали у
2005-2007 роках, обслуговували 30 свиноматок
і 260-300 поросят.

Вислухавши пояснення сторін, та
свідків, дослідивши матеріали справи,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Статтею 13 ч.1 п. „д" Закону України,
„Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991,
№ 1788-XII, передбачено, що право на
пенсію на пільгових умовах мають особи
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема:

жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Згідно записів трудової книжки,
ОСОБА_1, в період з 01 серпня 1985 року по 31
грудня 1991 року, з 01 березня 2011 року по 31
жовтня 2011 року та з 04 травня 2012 року по 16
серпня 2012 року працювала свинаркою в
Липовецькому міжколгоспному
підприємстві по виробництву свинини та
комбікормів, яке в подальшому було
реорганізовано в ТОВ «Липовецьке», що
підтверджується довідкою № 42 від 16
червня 2014 року (а.с.12).

У віці 50 років, ОСОБА_1, маючи
трудовий стаж більше 20 років
безпосередньо свинаркою, тобто стаж,
який надає позивачу право на
призначення їй пільгової пенсії
звернулась до управління Пенсійного
фонду України в Липовецькому районі
Вінницької області. До заяви нею було
додано трудову книжку та довідки. За
наслідками розгляду її заяви їй було
відмовлено у призначенні пенсії на
пільгових умовах. Відмова суб'єкта
владних повноважень була мотивована
тим, що відповідно до рішення
управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
період роботи з 01 січня 1992 року по 28
лютого 2011 року не може бути
зарахований до трудового стажу, що дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах, через відсутність
первинних документів, що підтверджують
факт встановлення та виконання норм
обслуговування тварин.

Відповідно до ст.62 Закону України,
„Про пенсійне забезпечення", основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Зазначеній нормі відповідає
пункт 1 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, де зазначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до п.3 цього Порядку, у
тих випадках, коли відсутня трудова
книжка, а також у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні необхідні
записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.18 вищевказаного Порядку
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержанні:
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час. стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 вказаного Порядку,
передбачено, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій. У
зазначених довідках має бути вказано:
періоди роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Судом встановлено, що трудова
книжка позивача заповнена відповідно
до положень внесення записів до
трудових книжок, у ній містяться усі
необхідні записи для підтвердження
трудового стажу позивача, не
встановлено неправильності чи
неточності записів про періоди роботи.

Строк зберігання первинних
документів підприємств, організацій,
установ визначено Наказом Головного
архівного управління при Кабінеті
Міністрів України „Про затвердження
переліку типових документів" №41 від
20.07.98 року. Згідно даного Наказу строк
зберігання первинних документів,
наряди, табелі обліку робочого часу,
графіки та тлі. становить 3 роки, а книги
наказів із прийому та звільнення із
роботи та розрахунково-платіжні
відомості із заробітної плати - 75 років.

Судом із письмових доказів та
показань свідків достовірно
встановлено, що позивач має загальний
трудовий стаж більший ніж 25 років з них:
більше 20 років пільгового стажу
свинарки, що дає йому право на
призначення пенсії на пільгових умовах
у відповідності до положень п."д" ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Також з показань
свідків встановлено, що позивачка не
тільки виконувала норму
обслуговування тварин, але й
перевищувала її.

Відповідно до типових норм
виробітку та обслуговування в
тваринництві, затверджених
Міністерством сільського господарства
УРСР 1968 року, свинарки-оператори для
отримання заробітної плати повинні
щорічно обслуговувати 25 підсисних
свиноматок з приплодом, поросят 2-4
місяці - 240-300 голів.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суб'єкти владних
повноважень зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 19 Конституції України,
передбачено, що органи державної влади
їх посадові та службові особи повинні
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд
дійшов висновку про те, що відповідач у
справі, відмовляючи позивачеві у
призначенні пенсії на пільгових
умовах та у зарахуванні до
пільгового стажу, який дає право
пільгового пенсійного забезпечення за
період роботи 01 січня 1992 року по 28
лютого 2011 - діяв протиправно, порушуючи
права та законні інтереси позивача у
справі на пенсію на пільгових умовах.

На виконання правил ч. 2 ст. 71 КАС
України відповідач як суб'єкт владних
повноважень, не довів
правомірності прийнятого ним рішення,
про оскарження якого заявлено позов.

Відповідно до ч.2 ст.162 Кодексу у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
зокрема, про визнання протиправними
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

За таких обставин, суд вважає, що
права позивача підлягають захисту
шляхом визнання протиправним рішень
управління Пенсійного фонду України в
Липовецькому районі Вінницької
області, викладеного у формі листа
№ 943/06-37/02 від 16 липня 2014 року про
відмову позивачеві у призначенні
пільгової пенсії, і тому
вважає за необхідне зобов'язати
відповідача призначити йому
пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» закріплені
строки призначення пенсій, згідно
з якими, пенсії призначаються з дня
звернення за пенсією, крім тих
випадків, коли пенсії призначаються з
більш раннього строку, а саме :
пенсії за віком та по інвалідності
призначаються з дня досягнення
пенсійного віку або
відповідно встановлення
інвалідності органами
медико-соціальної експертизи, якщо
звернення за пенсією надійшло
не пізніше 3 місяців
з дня досягнення пенсійного віку
або встановлення інвалідності.

Ураховуючи те, що позивачка
досягла пенсійного віку 50 років -
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після чого
звернулась до відповідача, однак за
наслідками розгляду її заяви їй було
відмовлено, на що вказують листи -
відмови, які, як було встановлено судом,
є неправомірними, відтак пенсія їй має
бути призначена з дня винесення
рішення про відмову в призначені
пенсії, тобто з того часу коли були
порушені її права, а саме з 16 липня 2014
року. За таких обставин суд не може
задовольнити її уточнену позовну
заяву, про стягнення пенсії з дня її
народження (а.с.32).

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати із
Державного бюджету України.

Відповідно до квитанції від 25
липня 2014 року про сплату судового
збору, позивач при пред'явлені позову
сплатив 73,08 гривень, тому вказана сума
підлягає до стягнення на користь
позивача із Державного бюджету.

На підставі ст.19 Конституції
України, п. «в» ст.13, ст. 62, 83, Закону
України, „Про пенсійне забезпечення"
від 05.11.1991, № 1788-XII, "Порядком
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній",
затвердженого Постановою КМ України
від 12.08.1993 р. № 637, керуючись ст.ст.
2,3, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Первинні та уточнені
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправним та
скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України у
Липовецькому районі Вінницької
області від 16 липня 2014 року викладене у
формі листа № 943/06-37/02 про відмову
ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового
стажу для призначення пенсії на
пільгових умовах період роботи з 01
січня 1992 року по 28 лютого 2011 року в
Липовецькому міжколгоспному
підприємстві по виробництву свинини та
комбікормів, яке в подальшому було
реорганізовано в ТОВ «Липовецьке»,
відповідно до п."д" ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
та призначенні пенсії на пільгових
умовах.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Липовецькому районі Вінницької
області зарахувати ОСОБА_1 час роботи
свинаркою з 01 січня 1992 року по 28 лютого
2011 року в Липовецькому міжколгоспному
підприємстві по виробництву свинини та
комбікормів, до стажу роботи, який
надає право на пільгову пенсію, та
призначити ОСОБА_1 пенсію з 16 липня 2014
року пенсію за віком на пільгових
умовах згідно з п."д" ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне
забезпечення».У задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 73,08 гривень
понесених ним судових витрат.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії п

Суддя:Г. І. Пороховий