Справа № 557/1046/14-а
Суддя: Пацко Д. В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 557/1046/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року
смт.Гоща

Гощанський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючого
судді - Пацка Д.В.

при
секретарі - Довгалець Н.М.

за участю
позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Гоща
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ДПІ у м. Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області про
скасування постанови заступника
начальника ДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області про накладення
адміністративного стягнення серії АА
№ 056356 від 31.07.2014 року, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у
Рівненській області про скасування
постанови ДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області - в особі
заступника начальника ДПІ у м. Рівному
ГУ Міндоходів у Рівненській області
Герман В.А про скасування постанови ДПІ
ГУ Міндоходів у Рівненській області
про накладення адміністративного
стягнення серії АА № 056356 від 31.07.2014
року.

Позивач посилається на те, що він
працює на посаді в.о. директора
Державного підприємства
проектно-вишукувальний інститут
"Рівнедіпроводгосп".

Відповідачем на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425 грн. за ч.3 ст.165-1 КУпАП,
ПКУ № 2755-ІV від 02.12.10 року із змінами та
доповненнями.

Зазначену постанову позивач вважає
незаконною та необґрунтованою,
оскільки відповідачем було порушено
вимоги ст.280КУпАП, не було прийнято до
уваги, що Державним підприємством
проектно-вишукувальний інститут
"Рівнедіпроводгосп" було прийнято усі
заходи з погашення грошових коштів
відповідно до вимог законодавства.
ОСОБА_1 просить визнати дії заступника
начальника ДПІ у м. Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області
Герман В.А неправомірними, скасувати
його постанову та справу про
адміністративне правопорушення
закрити.

В запереченні на адміністративний
позов відповідач вказав, що позов є
безпідставний та необґрунтований,
постанова була винесена на законних
підставах.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав повністю, просив його
задовольнити в повному обсязі,
постанову про накладення на нього
адміністративного стягнення
скасувати, справу направити на новий
розгляд. Пояснив, що державні
підприємства мають суттєву
заборгованість - більше 1 млн. грн. в
сукупності перед підприємством.
Оскільки взаємозарахування не
передбачено чинним законодавством,
тому і підприємством не було сплачено
ЄСВ, з незалежних від дій керівництва
підприємства причин. Як тільки кошти
поступають на рахунок, підприємство
сплачує ЄСВ. Просить задовольнити його
адміністративний позов.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, в судове засідання не з'явився,
однак направив на адресу суду письмові
заперечення на позов та письмову заяву
з проханням розглянути справу без його
участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
вивчивши письмові пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи і надані в
ній сторонами докази на обгрунтування
та спростування заявлених позовних
вимог, а також матеріали справи №
557/1046/14/а за постановою про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1, прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог.
Судом встановлені наступні обставини
та відповідні ним правовідносини.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 29.07.2014 р. серії АА №
825768, встановлено факт несплати ЄСВ на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 30158.52 грн.
за травень 2014 року, граничний термін
сплати 20.06.2014 року в.о. директора
Державним підприємством
проектно-вишукувальний інститут
"Рівнедіпроводгосп" ОСОБА_1, чим
порушено п.1 ч.2 ст.6 та ч.8 ст.9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» в
частині несвоєчасної сплати
підприємством єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за травень 2014 року в сумі 30
158,52 грн. (із граничним строком по 20.06.2014
року).

Відповідальність за дане
правопорушення передбачена ст.165-1 ч.3
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

З вказаного протоколу вбачається, що
в.о директора ДП" Рівнедіпроводгосп"
ОСОБА_1 не визнав себе винним у
вчиненні вказаного правопорушення.

Постановою серії АА №056356 від 31.07.2014
року заступника начальника ДПІ у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
ОСОБА_1 був притягнутий до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.3
ст.165-1 КУпАП на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від
29.07.2014 р.

Отже, штраф постановою серії АА № 056356
накладено правомочним органом, який
відповідно до вимог ст.234-2 КУпАП має
право розглядати такі правопорушення,
у межах встановленого строку та в межах
санкції статті КУпАП.

Вирішуючи спірне питання щодо
обґрунтованості та законності даної
постанови, суд приходить до наступного.

Суд зазначає, що постанову серії АА №
056356 відносно ОСОБА_1 винесено за
порушення ст.165-1 ч.3 КУпАП на підставі
протоколу серії АА № 825768 про
адміністративне правопорушення, який
складено за ст.165-1 ч.3 КУпАП.

Частина третя статті 165-1 КУпАП
передбачає відповідальність за
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та тягне за
собою накладення штрафу на посадових
осіб від двадцяти п'яти до п'ятидесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняти вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 9 КАСУ, суд при вирішення
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти тільки на підставі, в
межах повноважень та способом, які
передбачені Конституцією та законами
України. А відповідно до положень ст. 55
Конституції України, кожен має право
звернутись за захистом прав, які вважає
порушеними, у судовому порядку.

Ст. 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
встановлює, що ніхто не може бути
підданий заходу стягнення у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах та у порядку,
встановлених законом. Провадження по
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на
підставі суворого дотримання
законності.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Після з'ясування обставин справи та
перевірки їх доказами, суд не вбачає у
діях позивача наявності складу
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.
165-1 КпАП України.

Об'єктивна сторона складу
правопорушення за ч. 3 ст. 165-1 КУпАП
передбачає несвоєчасну сплату єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно ст.6 ч.2 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платник
єдиного внеску, яким зокрема є Державне
підприємством проектно-вишукувальний
інститут "Рівнедіпроводгосп", де
відповідальною особою є в.о. директора
ОСОБА_1, зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати єдиний
внесок.

Відповідно до ст.9 ч.8 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний
місяць, не пізніше 20 числа наступного
місяця, крім гірничих підприємств, які
зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний
місяць, не пізніше 28 числа
наступного місяця.

Як встановлено в судовому засіданні,
несвоєчасна сплата ЄСВ виникла по
причині заборгованості державних
підприємств та неперахування коштів на
рахунок підприємства за виконані
роботи.

Таким чином, з цієї причини утворилася
недоїмка платежів єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Отже,
виходячи з наведених обставин, суд
приходить до висновку, що несвоєчасне
подання платежів єдиного внеску на
загальнобов'язкове державне
соціальне страхування відбулося з
причин, які не залежали від ОСОБА_1, його
вина в цьому не вбачається.

Суд приймає до уваги посилання
відповідача у наданих ним письмових
запереченнях на те, що заходи впливу
на платника єдиного внеску
передбачають відповідальність за
несвоєчасну сплату єдиного внеску,
проте, у даному випадку не було
з'ясовано, чи винен ОСОБА_1 у вчинені
правопорушення та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України, ст. 11 КАС України
адміністративне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Згідно з ст. 71 ч. 1 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а якщо особа без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів, суд лише сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Постанова про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності не
містить вказівок на конкретні докази,
на підставі яких зроблений висновок
про винність ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.165-1
КУпАП. За таких підстав суд
приходить до висновку, що у його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.3
ст.165-1 КУпАП.

Таким чином, оцінюючи у сукупності
обставини у справі, характер
виявленого порушення, наведені
сторонами і досліджені у судовому
засіданні належні докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративне стягнення щодо
позивача накладено правомочним
органом, який має право розглядати такі
правопорушення, у межах встановленого
строку накладання адміністративного
стягнення та у межах санкції статті 165-1
ч.3 КУпАП. Але, враховуючи, що
провадження у справі за протоколом про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 за ст. 165-1 ч.3 КУпАП проведено
однобічно, недостатньо повно,
обставини щодо виявленого ним
порушення в справі не підтверджені
належними доказами, не була дана
належна оцінка усім обставинам щодо
наявності складу правопорушення і вини
позивача, суд вважає, що є достатні
підстави для скасування постанови
повноважної особи відповідача у справі
від 31 липня 2014 р. серія АА № 056356 про
накладення адміністративного
стягнення щодо позивача, як
необґрунтованої та винесеної без
достатніх правових підстав.

З огляду на викладене, керуючись
ст.ст.19, 129 Конституції України, ст.ст.
165-1, 234-2, 256, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 5-15,70,71,
86, 159, 161, 162, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПІ у
м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській
області про скасування постанови ДПІ
ГУ Міндоходів у Рівненській області
про накладення адміністративного
стягнення серія АА № 056356 від 31.07.2014
року, - задовольнити частково.

Постанову заступника начальника
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області серії АА № 056356 від
31 липня 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять
п'ять ) грн.- скасувати.

В іншій частині позов залишити без
задоволення.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя