Справа № 810/2176/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2176/14
інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Межевича М.В., Сорочко Є.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції у Київській області до
Бучанської спеціалізованої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№5 з поглибленим вивченням іноземних
мов Бучанської міської ради Київської
області про зобов'язання вчинити певні
дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Державна фінансова інспекція
в Київській області, звернулась до суду
з адміністративним позовом до
Бучанської спеціалізованої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№5 з поглибленим вивченням іноземних
мов Бучанської міської ради Київської
області про зобов'язання виконати
вимоги від 17.07.2013 року №10-03-14-14/6255 та від
07.02.2014 року №10-03-14-14/1207.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
представник Державної фінансової
інспекції у Київській області подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі. В
своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
посадовими особами Державною
фінансовою інспекцією в Київській
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Бучанської спеціалізованої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№5 з поглибленим вивченням іноземних
мов Бучанської міської ради Київської
області за період з 01.01.2009 по 01.01.2013, за
результатами якої складено Акт від
01.06.2013 №03-08/08 (надалі - Акт ревізії).

З Акту ревізії вбачається, що ревізією
встановлено ряд фінансових порушень на
загальну суму 2869,98 тис. грн., в тому
числі недоотримання фінансових
ресурсів - 7,15 тис. грн.; операції
проведені з порушенням чинного
законодавства, що призвели до втрат -
1782,4 тис. грн.; операції проведені з
порушенням чинного законодавства, що
призвели до втрат - 320,25 тис. грн., інші
фінансові порушення - 760,18 грн.

На підставі Акта ревізії складено
Вимоги від 17.07.2013 №10-03-14-14/6255 "Про
усунення порушень і недоліків,
виявлених ревізією", в яких відповідача
зобов'язано зокрема:

1. Розглянути матеріали ревізії на
нараді, проаналізувати причини
виявлених порушень, розробити заходи з
метою усунення порушень та недопущення
їх в подальшому.

2. Забезпечити ведення бухгалтерського
обліку відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 № 996-ХІV та Стандартів
бухгалтерського обліку в Україні,
затверджених наказами Міністерства
фінансів України.

3. Вжити заходи щодо відшкодування
фінансових порушень, виявлених
попередніми контрольними заходами на
суму 73038,69 грн.

4. Забезпечити надходження коштів на
загальну суму 7162, 88 грн., зокрема: - від
фізичних осіб за проживання у
гуртожитку - 6650,00 грн.; - від юридичних
осіб за оренду приміщень - 512,88 грн. (з
них перерахувати до обласного бюджету -
106,44 грн.).

5. Витрати, проведені з порушенням
чинного законодавства, що призвели до
втрат фінансових ресурсів,
відшкодувати у встановленому законом
порядку та перерахувати в дохід
обласного бюджету кошти в сумі 1782389, 00
грн., а саме: - зайво нараховану та
виплачену заробітну плату на загальну
суму 892058,60 грн.: - зайво перераховані до
державних цільових фондів нарахувань
на заробітну плату та зайво сплачений
єдиний соціальний внесок по незаконно
виплачених сумах по оплаті праці - 234301,77
грн.; - заступникам директора
навчального закладу надбавку за
складність та напруженість у роботі,
виплачену без дозволу органу вищого
рівня на загальну суму 157100,27 грн.; -
зайво виплачену премію директору та
заступникам директора - 111500,00 грн.; -
доплату працівникам за роботу у
шкідливих умовах праці - 88222,74 грн.; -
зайво виплачену премію директору та
його заступникам - 70682,0.0 грн.; -
незаконно виплачену заробітну плату за
сумісництво лікарю - гігієністу ОСОБА_2,
завідувачу бібліотекою ОСОБА_3,
медичній сестрі ОСОБА_4 та
електромонтеру лінійних споруд ОСОБА_5
- 121742,94 грн.; - безпідставно виплачену
додаткову оплату за керівництво
предметними та цикловими комісіями
керівникам гуртків, класним керівникам
та вихователям - 26987,60 грн.; - виплату
премії 4-ом працівникам навчального
закладу, здійснену у період дії
дисциплінарного стягнення (догани) -
17573,00 грн.; - суміснику за фактично
невідпрацьований ним час - 14817,55 грн.; -
зайво виплаченої заробітної плати
заступникам директора за рахунок
завищення посадових окладів - 16640,97 грн.;
- зайво перераховані до Пенсійного
фонду України бюджетні коштів за
більшими ніж передбачено
законодавством ставками - 13378,21 грн.; -
заробітну плату медичним сестрам та
лікарю - психоневрологу за рахунок
завищення посадових окладів (тарифних
розрядів) - 7140,21 грн.; - зайво виплачену
щорічну грошову винагороду за сумлінну
працю та зразкове виконання службових
обов'язків педагогічним працівникам
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - 2715,00 грн.; - зайво
виплачену доплату за вислугу років
завідувачу бібліотекою ОСОБА_3 - 4418,76
грн.; - зайво виплачену заробітну плату
за період перебування на
санаторно-курортному лікуванні
працівника - 1275,54 грн.; - зайвого
виплачену додаткову оплату праці за
перевірку письмових робіт вчителям
математики, світової літератури та
української мови і літератури - 1252,68
грн.; - зайво нараховану оплату часу за
період перебування у додатковій
відпустці в зв'язку з навчанням у вузі -
1231,33 грн.; - зайво виплачену заробітну
плату комірникам за рахунок завищення
посадових окладів (тарифних розрядів) -
728,43 грн.; - зайво виплачену заробітну
плату шеф-кухарю за рахунок завищення
посадового окладу (тарифного розряду) -
349,60 грн. - покриті витрати сторонньої
юридичної особи КП ГХ "Продсервіс" при
відсутності дебіторської
заборгованості по оплаті праці,
нарахуваннях на заробітну плату та
оплату вартості комунальних послуг,
використаних на приготування страв, -
582729,74 грн.; - зайво списані продукти
харчування - 245416,34 грн.; - зайво списаний
бензин та дизельне паливо - 27645,54 грн.; -
зайво виплачену грошову допомогу учням
навчального закладу - 17450 грн.; - зайво
сплачені кошти за виконання
ремонтно-будівельних робіт - 6469,80 грн.; -
зайво виплачені кошти на відрядження -
5316,00 грн.; - покриті за рахунок бюджетних
коштів витрати фізичних осіб на
придбання скетч-карт для поповнення
власних мобільних телефонів - 1919,00 грн.;
- понесені витрати за, користування
працівниками стаціонарних телефонів
на розмови приватного характеру - 1740,63
грн.; - безпідставно списані скреч-карти
для поповнення мобільних телефонів -
965,00 грн.; - безпідставно проведені
видатки на оплату послуг Приватного
науково-виробничого підприємства
"Водооблік" за виготовлення технічної
документації по темі "Водооблік" - 600,00
грн.; - кошти за покриття витрат
сторонніх юридичних осіб (орендарів) за
спожиті ними комунальні послуги - 78,35
грн.

6. Провести дооцінку необоротних
активів, залишкова вартість яких
дорівнює нулю на суму 277080,00 грн.

7. Провести у відповідності до
законодавства нарахування зносу
об'єктів основних засобів на загальну
суму 267567,00 грн.

8. Відобразити за даними
бухгалтерського обліку установи
дебіторську заборгованість за
розрахунками з КП ГХ "Продсервіс" на
суму 126778,60 грн., за комунальні послуги -
30398,84 грн. та кредиторську
заборгованість за розрахунками з
оплати послуг по харчуванню дітей у
сумі 5238,12 грн.

9. Оприбуткувати за даними
бухгалтерського обліку установи
залишки необоротних матеріальних
активів та товарно-матеріальних
цінностей, виявлених під час
проведення інвентаризації на загальну
суму 18540,0 грн.

10. Оприбуткувати за даними
бухгалтерського обліку каталожні
карти у кількості 24000,00 шт., отримані
об'єктом контролю безкоштовно в
порядку централізованого постачання
на суму 4320,00 грн.

11. За даними бухгалтерського обліку
установи зменшити суму кредиторської
заборгованості за КЕКВ 1134 "Оплата
послуг (крім комунальних)" у
розрахунках з Публічним акціонерним
товариством "Укртелеком" на суму 57,00
грн.

12. Розглянути питання щодо притягнення
до відповідальності посадових осіб,
винних у допущених порушеннях, в тому
числі розглянути питання цільності їх
перебування на займаних посадах.

Крім того, у зазначеній вимозі також
зазначено, що про вжиті заходи і
виконання цих обов'язкових вимог
відповідач повинен надати письмову
інформацію з підтверджуючими
документами на адресу позивача до
16.09.2013 року.

Так, у зв'язку з невиконанням вказаної
вимоги позивачем направлено на адресу
відповідача нагадування від 07.02.2014 року
№10-03-14-14/1207 з визначенням зворотного
інформування до 21.02.2014 року.

У вказаному нагадуванні зазначено, що
до цього часу обов'язкові вимоги не
виконано, а саме: не відшкодовано
витрати, проведені з порушенням
чинного законодавства, що призвели до
втрат фінансових ресурсів, в сумі 1789551,88
грн., а саме:

1. Не забезпечено надходження до
спеціального фонду коштів на загальну
суму 7162,88 грн.

2. Витрати, проведені з порушенням
чинного законодавства, що призвели
втрат (збитків) фінансових ресурсів, не
відшкодовані у встановленому законом
порядку та не перераховані в дохід
обласного бюджету кошти в сумі 1782389,00
грн.

Крім того, не вжито заходи щодо
відшкодування фінансових порушень,
виявлених попередніми контрольними
заходами, на суму 73038,69 грн.

Так, позивач у позовній заяві зазначає,
що станом на день звернення до суду з
даним позовом відповідачем не виконано
пункти 3, 4 та 5 вимоги від 17.07.2013 року
№10-03-14-14/6255, у зв'язку з чим просить
позивач звернувся до суду з позовом про
зобов'яння відповідача виконати
вказані вимоги.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, прийшов до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 2
Закону України від 26 січня 1993 року №
2939-ХІІ «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» (далі по тексту - Закон №
2939-ХІІ) головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону
№ 2939-ХІІ контрольно-ревізійним
управлінням в областях надається право
перевіряти у підконтрольних установах
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, проводити перевірки
фактичної наявності цінностей
(грошових сум, цінних паперів, сировини,
матеріалів, готової продукції,
устаткування тощо); пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів;
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Наведені положення відображено і в п. 6
Положення про Державну фінансову
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 23 квітня
2011 року N 499/2011, згідно з якими
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів,
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджетів та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на коригування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Таким чином, органу державного
фінансового контролю надано право
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

Відповідно до наказу Головного
управління контрольно-ревізійного
управління України від 09.08.2002 № 168, яким
затверджено Стандарти державного
фінансового контролю за використанням
бюджетних коштів, державного і
комунального майна, відповідно до
якого визначено, що при документуванні
результатів та формування матеріалів
контрольних заходів, складанні
офіційної та супровідної документації
слід дотримуватись таких принців
викладення інформації як ефективність
і обґрунтованість, лаконічність,
чіткість, вичерпність і системність,
якість і доступність.

Однак, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначає, що пункти 3, 4 та 5
вимоги цим приписам не відповідає,
оскільки Фінінспекцією не визначено
коло осіб, які повинні нести
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків, не встановлено межи
відповідальності цих осіб та не
зазначено спосіб, у який вказану вимогу
може бути виконано. З урахуванням того,
що ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю
України передбачають не тільки різні
межі матеріальної відповідальності, а
й різні способи визначення розміру
такої шкоди та різні порядки її
покриття, позивач повинен був
сформулювати свою вимогу у спосіб, який
не допускає її неоднозначне
тлумачення, чітко і вичерпно визначає,
які саме дії повинна здійснити
Бучанська спеціалізована
загальноосвітня школа для відновлення
порушених інтересів держави.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, у вказаних пунктах вимоги,
які позивач просить суд зобов'язати
виконати у примусовому порядку,
зазначено загальні відомості щодо
результатів перевірки. Вона не містить
імперативних вказівок та спосіб
усунення виявлених порушень.

Крім того, суд першої інстанції
правомірно зазначає, що під час
розгляду позову фінінспекції суд
повинен пересвідчитись у законності
вимог позивача, що передбачає
перевірку обґрунтованості не тільки
розрахунків запропонованих до
стягнення горошкових сум, а й того, що
вимогу, направлену до підконтрольної
установи, оформлено у відповідності до
вимог закону, що вона може бути
виконана, а її виконання відновить
порушені інтереси держави.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що звернувшись за таких
обставин до суду з позовом про
зобов'язання відповідача виконати
вимогу, позивач тим самим сформулював
свої позовні вимоги таким чином, який
унеможливлює їх реальне виконання.

Відповідно до пункту 13 постанови
Пленуму Верховного суду України від
18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі" резолютивна частина
повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні
й такі, що випливають зі встановлених
фактичних обставин, висновки по суті
розглянутих вимог. У ній, зокрема, має
бути зазначено конкретні дії, які
відповідач повинен вчинити і на чию
користь.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції обґрунтовано зазначає про
відсутність можливості зобов'язати
відповідача вчиняти неконкретизовані
дії.

Аналогічна правова позиція викладена
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 30.08.2012 року № К/9991/38996/12.

Крім того, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначає, що суд не
наділений повноваженнями визначати
замість державного органу до функцій
якого відноситься формулювання та
прийняття вимог, в якій спосіб має бути
виконана дана вимога, і тим самим
втручатись у дискреційні повноваження
такого органу.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Виходячи з наведеного, а також
системного аналізу вищевказаних норм
права, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем обрано невірний
спосіб захисту своїх прав.

Надані докази були оцінені судом
першої інстанції, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Крім того, було оцінено
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, що відповідає
вимогам ст. 86 КАС України.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС
України). Касаційна скарга на судові
рішення подається безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Межевич М.В.

Сорочко Є.О.