Справа № 279/3162/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" вересня 2014 р.
Справа № 279/3162/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "17" червня 2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом та просила
визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок, нараховування та виплату
щомісячної компенсації, як
громадянину, який проживає на
території радіоактивного забруднення
(у зоні гарантованого добровільного
відселення) у розмірі 40 процентів від
мінімальної заробітної плати, в
порядку та на умовах, визначених
положенням статті 37 Закону України від
28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, за період з 1996
року по 2013 рік включно, що дорівнює 81,6
розмірів мінімальної заробітної плати:

Також, позивачка просила зобов'язати
відповідача в подальшому нараховувати
та виплачувати щомісячну компенсацію,
як громадянину, який проживає на
території радіоактивного забруднення
у розмірах та в порядку, визначених
положенням статті 37 Закону України від
28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

Ухвалою суду від 17.06.2014 року позовні
вимоги в частині звернення до суду, за
період з 01.01.1996 року по 13.11.2013 року,
залишено без розгляду.

Постановою Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17.06.2014 року відмовлено
ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову - про задоволення
позовних вимог. Зокрема, апелянт
посилається на те, що судове рішення
ухвалено з порушенням норм Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи,
захворювання пов'язане із наслідками
аварії на ЧАЕС та потерпілою від аварії
на ЧАЕС 1 категорії, що
підтверджується відповідними
посвідченнями. Згідно паспортних
даних, позивачка проживає в
м.Коростень, територія якого
відноситься до зони гарантованого
добровільного відселення з 1992 року.

Відповідно до ст.37 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач відповідно до ст.37 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
отримує щомісячну компенсацію для
осіб, які втратили працездатність у
розмірах, визначених Постановою КМУ №
836 від 26.07.1996 року.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок, нараховування та виплату
щомісячної компенсації позивачу у
розмірі 40 процентів від мінімальної
заробітної плати, в порядку та на
умовах, визначених положенням статті 37
Закону України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ, за період з 14.11.2013 року по 31.12.2013
року дійшов обгрунтованих висновків,
що відповідач, обмежуючи позивачу
розмір, з якою слід проводити виплати
щомісячної грошової допомоги за ст.37
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" діяв
відповідно до чинного законодавства.

Так, згідно з Прикінцевими положеннями
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 26 грудня 2011 року
№20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012
суди, під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі , у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі й на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України, закону про
Державний бюджет на відповідний рік та
інших законів України.

Метою і особливістю Закону про
Державний бюджет України є
забезпечення належних умов для
реалізації положень інших законів
України, які передбачають фінансові
зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій
(пункт 4 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про
соціальні гарантії громадян).

Фінансування компенсаційних виплат,
доплат та різних видів допомоги,
передбачених Законом, здійснюється
відповідно до обсягів, затверджених
законами України про Державний бюджет
України на відповідний рік, тобто
виконання Закону повністю залежить від
фінансових ресурсів доходної частини
державного бюджету.

Слід зазначити, що частиною другою
статті 95 Конституції України
визначено, що виключно Законом України
про Державний бюджет визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, а
стаття 63 Закону закріплює норму, якою
стверджується, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Отже, Кабінет Міністрів України є
органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а УПСЗН - органом, який реалізує таку
політику, в тому числі за рахунок
коштів Державного Бюджету України.

З огляду на викладене, судове рішення в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог, за період з 14.11.2013 року по 31.12.2013
року, є законним та обгрунтованим, а
тому підстави для його скасування
відсутні.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивачка
позбавлена права на отримання грошової
допомоги у розмірах, визначених ст.37
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2014
року та до відповідних змін у
законодавстві.

Так, Законом України "Про Державний
бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року
№719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014
року (п.1 Прикінцевих положень Закону)
обмежень щодо застосування у 2014 році
норм і положень Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як це було
в 2011-2013 роках, не встановлено.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню положення ст.37 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Оскільки відповідач здійснював
відповідні виплати з порушенням
наведених норм Закону, вимоги позивача
щодо донарахування та виплати коштів
передбачених ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період з 01.01.2014 року, є
обгрунтованими, оскільки на час
звернення з даним позовом та винесення
судового рішення відповідних змін до
Державного бюджету не було прийнято.

Проте, Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет на 2014 рік" від 31.07.2014 року
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет на 2014 рік"
доповнено п. 6-7, яким установлено, що
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Вказані норми закону набули чинності з
03.08.2014 року, відтак, позивачка має право
на отримання коштів у розмірах,
передбачених ст.37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" до 02.08.2014 року включно.

На підставі викладеного судова колегія
прийшла до висновку, що постанову суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог з 01.01.2014
року підлягає скасуванню з прийняттям
нової - про задоволення позовних вимог
за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково постанову
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від "17" червня 2014
р. скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог за період з
01.01.2014 року та прийняти нову постанову у
названій частині.

Зобов"язати управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради нарахувати
та виплатити ОСОБА_3 щомісячну
компенсацію у розмірі, передбаченому
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року включно без урахування
проведених виплат.

В іншій частині судове рішення
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області вул.Кірова,
8,м.Коростень,Житомирська область,11500

4 - представник позивача Котій Андрій
Павлович вул. Лаврська, буд. 9, корп. 19,
м.Київ, 01015 - ,