Справа № 607/11723/14-а
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2014 Справа №607/11723/14-а
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Герчаківської О.Я.,

за участю секретарів
Мандзія В.П., Рихліцької О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Сойки Г.Є.

розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання поновити нарахування та
виплату пенсії по інвалідності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі про визнання дій
неправомірними, зобов'язання поновити
нарахування та виплату пенсії по
інвалідності. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначила, що 30 листопада
2004 року їй призначено пенсію по ІІІ
групі інвалідності. З 1 серпня 2013 року
відповідач припинив їй виплату пенсії
у зв'язку з поданням позивачем
недостовірних даних, про що останній
стало відомо у травні 2014 року. З 18
червня 2013 року по 20 травня 2014 року
ОСОБА_1 перебувала за межами України, в
Республіці Польща. Позивач не
погоджується з такими діями
відповідача, оскільки при поданні
документів для призначення пенсії у
неї не вимагали довідку податкових
органів про відсутність доходів від
підприємницької діяльності та
призначили пенсію без цієї довідки.
Довідкою №13040/17-04 від 27 травня 2014 року,
виданою Тернопільською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Тернопільській області, підтверджено
факт перебування ОСОБА_1 на обліку, як
фізичної особи-підприємця з 23 серпня 2000
року. За 2000-2013 роки доходів вона не
отримувала, підприємницьку діяльність
не здійснювала. За вказаних обставин,
позивач просить задовольнити позовні
вимоги, визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
неправомірними в частині припинення
нарахування та виплати їй пенсії по
інвалідності; поновити нарахування та
виплату їй пенсії по інвалідності з 1
серпня 2013 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала з мотивів,
викладених у позовній заяві, просила
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог з підстав, які зазначено
в поданих ним запереченнях.

Заслухавши пояснення
позивача, доводи представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають до задоволення виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника, а
також у старості та в інших випадках,
передбачених законом. Це право
гарантується загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням за
рахунок страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Законом про пенсійне страхування
визначено порядок та умови обчислення
пенсій по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства). Залежно від
ступеня втрати працездатності
визначено три групи інвалідності.
Причина, група, час настання
інвалідності, строк, на який
встановлюється інвалідність,
визначаються органом
медико-соціальної експертизи згідно із
законодавством. Пенсія по інвалідності
призначається незалежно від того, коли
настала інвалідність: у період роботи,
до влаштування на роботу чи після
припинення роботи. Для того щоб пенсію
по інвалідності було призначено з дня
встановлення інвалідності, слід подати
заяву на призначення пенсії до
територіального управління Пенсійного
фонду України не пізніше трьох місяців
з дня встановлення інвалідності.
Обов'язковою умовою для призначення
таких пенсій за нормами Закону про
пенсійне страхування є наявність
страхового стажу від 1 до15 років
залежно від віку інваліда та групи
інвалідності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно виписки з акта
огляду медико-соціальною експертною
комісією до довідки серії АВ №0172948 при
повторному огляді встановлена третя
група інвалідності по причині
загального захворювання з ураженням
опорно-рухового апарату. Дата огляду
інваліда 14 червня 2013 року. Інвалідність
встановлена до 01 липня 2016 року.

З відміток у копії паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон НОМЕР_2 вбачається, що 18 червня
2013 року ОСОБА_1 в'їхала на територію
Республіки Польща, де перебувала до 20
травня 2014 року.

Розпорядженням Управління ПФ України в
м.Тернополі 178649 від 09 липня 2013 року
позивачу припинено виплату пенсії у
зв'язку з тим, що остання не має права не
пенсію, оскільки з 20 травня 2004 року
працює підприємцем.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року по справі №819/1995/13-а
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто із
ОСОБА_1 в користь Управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі борг з
безпідставно виплаченої пенсії в сумі
52234,71 грн.

Відповідно до довідки №13046/17-а від 27
травня 2014 року, виданої Головним
управлінням Міндоходів у
Тернопільській області, ОСОБА_1
перебуває на обліку в Тернопільській
ОДПІ на загальній системі
оподаткування, як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа з 23 серпня 2000 року. Згідно
поданих декларацій про майновий стан і
доходи за 2000-2013 рр. остання доходів не
отримувала (діяльності не здійснювала).

Як вбачається із повідомлення про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця №21/1611 від 14
липня 2014 року, виданої державним
реєстратором юридичних осіб фізичних
осіб-підприємців, 14 липня 2014 року
внесено запис №023000 про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
НОМЕР_1.

Аналіз доказів, які надано в
обґрунтування заявленого позову
свідчить про те, що в силу ст.93 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
ОСОБА_1 призначено соціальну пенсію, як
інваліду ІІІ групи, що підтверджується
оглянутими в судовому засіданні
матеріалами пенсійної справи позивача
№831. З матеріалів вказаної пенсійної
справи вбачається, що документом, який
підтверджував те, що позивач не працює,
слугувала довідка з
житлово-експлуатаційної контори по
місцю її проживання.

Відповідно до п.25 наказу Міністерства
праці та соціальної політики України,
Пенсійного фонду України №224/30 від 30
квітня 2002 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26 червня
2002 року за №536/6824 «Про порядок подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за документ,
який підтверджує, що особа не працює
приймаються: трудова книжка та довідка
податкових органів про відсутність
доходів від підприємницької
діяльності. При відсутності трудової
книжки - довідки уповноважених органів
з місця проживання, у тому числі
органів місцевого самоврядування, та
довідка податкових органів про
відсутність доходів від
підприємницької діяльності.

Даний порядок діяв на момент
призначення ОСОБА_1 соціальної пенсії,
однак, як вбачається із оглянутих в
судовому засіданні матеріалів
пенсійної справи позивача, остання не
подавала відповідачу довідки
податкових органів про відсутність
доходів від підприємницької
діяльності, хоча, як встановлено в
судовому засіданні та вбачається із
досліджених судом доказів, перебувала
на обліку в Тернопільській ОДПІ, як
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа з 23 серпня 2000 року.

Такі дії ОСОБА_1 відповідач розцінив, як
порушення вимог ст.49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», якою
передбачено припинення виплати пенсії
за рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду,
якщо пенсія призначена на підставі
документів, що містять недостовірні
відомості.

Водночас суд вважає, що підстав для
припинення виплати пенсії позивачу у
відповідача не було, оскільки
Управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі порушило порядок
оформлення документів для призначення
ОСОБА_1 соціальної пенсії. Уповноважена
особа відповідача при прийнятті
документів не вимагала від позивача
довідки податкових органів про
відсутність доходів від
підприємницької діяльності, а тому
нарахування та виплата їй пенсії
здійснювалися за відсутності такої
інформації. Посилання представника
відповідача на те, що ОСОБА_1, згідно
заяви про призначення пенсії,
зобов'язувалася повідомляти про всі
обставини, які викликають зміну
розміру виплачуваної пенсії або
припинення її виплати в Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі,
що в подальшому підтверджувала своїм
підписом на пам'ятках пенсіонера, суд
вважає безпідставними. В судовому
засіданні встановлено, що позивач
перебувала на обліку в Тернопільській
ОДПІ на загальній системі
оподаткування, як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа з 23 серпня 2000 року. Згідно
поданих декларацій про майновий стан і
доходи за 2000-2013 рр. остання доходів не
отримувала (діяльності не здійснювала).
Вказана інформація є доказом на
підтвердження того, що обставини, які б
слугували припиненню виплати
соціальної пенсії ОСОБА_1, станом на 01
серпня 2013 року були відсутні.

Рішенням Конституційного Суду№25-рп/2009
від 07 жовтня 2009 року встановлено, що
право громадянина на одержання
призначеної йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні,
оскільки держава, відповідно до
конституційних принципів, зобов'язана
гарантувати це право незалежно від
того, де проживає особа, якій
призначена пенсія, в Україні чи за її
межами.

Як вбачається з матеріалів справи, 18
червня 2013 року ОСОБА_1 в'їхала на
територію Республіки Польща, де
перебувала до 20 травня 2014 року, про
припинення їй виплат соціальної пенсії
вона не знала, а тому не могла
скористатися своїм правом на захист та
своєчасно оскаржити дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі,
щодо припинення їй виплати соціальної
пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» нараховані суми
пенсії, на виплату яких пенсіонер мав
право, але не отримав своєчасно з
власної вини, виплачуються за минулий
час, але не більше ніж за три роки до дня
звернення за отриманням пенсії. У цьому
разі частина суми неотриманої пенсії,
але не більш як за 12 місяців,
виплачується одночасно, а решта суми
виплачується щомісяця рівними
частинами, що не перевищують місячного
розміру пенсії.

Частиною 2 ст. 46 вищевказаного Закону
передбачається, що нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Згідно ст.71 КАС України в
адміністративних справах, про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин на які
вона посилається, суд, вирішує справу
на основі наявних доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають до задоволення, слід
визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
щодо припинення нарахування та виплати
позивачу пенсії по інвалідності;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі поновити
ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії,
як інваліду 3 групи внаслідок
загального захворювання з ураженням
опорно-рухового апарату, з 01 серпня 2013
року.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.46 Конституції України, ст.ст.2, 6, 9, 17,
19, 71, 87, 94, 99, 100, 256 КАС України, Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Пенсійного фонду України №224/30 від 30
квітня 2002 року, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 26 червня
2002 року за №536/6824 «Про порядок подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
щодо припинення нарахування та виплати
ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі поновити
ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії,
як інваліду 3 групи внаслідок
загального захворювання з ураженням
опорно-рухового апарату, з 01 серпня 2013
року.

Допустити негайне виконання постанови
суду в межах суми платежу за один
місяць.

Сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 73,08 грн. - відшкодувати ОСОБА_1
за рахунок Державного бюджету України

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
О.Герчаківська