Справа № 826/8439/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2014 року 11:45
справа №826/8439/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кузьменка В.А., суддів Гарника К.Ю.,
Кобилянського К.М., за участю секретаря
Калужського Д.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції"доДержавного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Сидорчука Андрія
Вікторовичапровизнання протиправним
та скасування рішенняОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" (далі по тексту -
позивач, ТОВ "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції") звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича (далі по
тексту - відповідач), в якому просить
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача від 12 листопада 2013
року №7846791 "Про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень".

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 липня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі №826/8439/14,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 28 липня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав; відповідач свого
представника у судове засідання не
направив.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників
відповідача та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 28 липня 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Сидорчука А.В. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 12
листопада 2014 року №7846791 за
результатами розгляду заяви
представника ТОВ "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" Манька Л.І.,
прийняту 17 жовтня 2013 року за
реєстраційним №3455962, про проведення
державної реєстрації права власності
на будівлі - літ. "А-3", "А'-3", що
розташовані за адресою: Львівська обл.,
місто Львів, вул. Кульпарківська, буд.
230, на підставі статті 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" та
пунктів 16, 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703, відмовлено у
державній реєстрації права власності,
форма власності: приватна, на будівлі -
літ. "А-3", "А'-3", що розташовані за
адресою: Львівська обл., місто Львів,
вул. Кульпарківська, буд. 230.

Зазначене рішення мотивоване тим, що
подані документи не відповідають
вимогам та не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме:
заявником не подано документа щодо
письмового повідомлення у п'ятиденний
строк боржника та іпотекодавця про
відступлення прав за іпотечним
договором; не подано вимогу про
усунення порушень та попередження про
звернення стягнення саме заявником на
предмет іпотеки у разі невиконання
вимоги; копія звіту про оцінку майна не
засвідчена.

Позивач не погоджується з рішенням про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, оскільки державному
реєстратору подано всі документи,
необхідні для реєстрації права
власності.

Відповідач у письмовому запереченні
проти позову зазначив про
відповідність оскаржуваного рішення
вимогам чинного законодавства.

Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи зі місту пред'явлених
позовних вимог, звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінюючи оскаржуване рішення на
предмет його відповідності вимогам,
встановленим частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд керується наступним.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
визначає Закон України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень"

Статтею 2 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" встановлено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
державний реєстратор, зокрема
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Частина перша статті 15 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлює, що державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: 1) прийняття і
перевірка документів, що подаються для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до частин першої -
четвертої, сьомої та одинадцятої
статті 16 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Реєстрація
заяв про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень проводиться в порядку
черговості їх надходження. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.
Заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень не приймається у разі
відсутності документа, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
прав та їх обтяжень. Заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень не
приймається у разі відсутності
документа, що підтверджує оплату
послуг з державної реєстрації прав та
їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Під час подання заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі фізична особа повинна
пред'явити документ, що посвідчує її
особу, а у разі подання заяви
представником фізичної чи юридичної
особи - також документ, що підтверджує
його повноваження діяти від імені
таких осіб. У випадках, установлених
законом, представник іноземної особи
пред'являє документи, легалізовані в
установленому нормативно-правовими
актами порядку.

Згідно частини першої статті 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право
власності на нерухоме майно, виданих
відповідно до вимог цього Закону; 3)
свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді; 4)
державних актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку у випадках, встановлених
законом; 5) рішень судів, що набрали
законної сили; 6) інших документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою.

Відповідно до частини першої статті 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" передбачено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 51) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 52) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 53) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 54)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 55) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 56)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Згідно частини другої статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що за наявності
підстав для відмови в державній
реєстрації державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Частина четверта статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" встановлює, що відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

Зміст процитованих правових норм
вказує, що за результатами розгляду про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень державний реєстратор може
прийняти одне із рішень: про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або про
відмову в державній реєстрації; у свою
чергу відмова в державній реєстрації
прав та їх обтяжень може мати місце за
наявності вичерпних підстав,
визначених Законом.

Таким чином в межах спірних
правовідносин необхідно встановити
наявність підстав для державної
реєстрації права власності на будівлі -
літ. "А-3", "А'-3", що розташовані за
адресою: Львівська обл., місто Львів,
вул. Кульпарківська, буд. 230, та
правомірність відмови в державній
реєстрації прав.

Як свідчать обставини справи, із заявою
про проведення державної реєстрації
права власності на будівлі - літ. "А-3",
"А'-3", що розташовані за адресою:
Львівська обл., місто Львів, вул.
Кульпарківська, буд. 230, позивач
звернувся на підставі договору
іпотеки.

В матеріалах справи міститься договір
іпотеки від 05 лютого 2007 року, укладений
між ВАТ "Кредобанк" (іпотекодержатель)
та МПП ВКФ "Гелікон" (іпотекодавець),
договір про внесення змін та доповнень
до договору іпотеки від 19 липня 2007 року
та договір про внесення змін та
доповнень до договору іпотеки від 30
квітня 2009 року, однак, вказані договори
не дають суду змоги встановити, яким
чином відбувся перехід права вимоги на
будівлі - літ. "А-3", "А'-3", що розташовані
за адресою: Львівська обл., місто Львів,
вул. Кульпарківська, буд. 230, до ТОВ
"Фінансова компанія "Приватні
інвестиції".

Так, в пункті 8.6 зазначеного договору
іпотеки, вказано, що відступлення прав
іпотекодержателем за цим договором
здійснюється за правочином про
відступлення прав, який підлягає
нотаріальному посвідченню, однак
матеріали справи відповідного
договору не містять.

Статтею 15 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" зокрема
передбачено, що перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно пунктів 27-28 Порядку документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є: 1)
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат; 2) свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 3) свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 4) свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; 10) рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно; 11)
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; 12) заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; 13) закон, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; 14) рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; 15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; 16)
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(крім документа, що посвідчує посадову
особу органу державної влади або
органу місцевого самоврядування).

Пунктом 34 Порядку передбачено, що для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документів, що зазначені
у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає у
тому числі: 1) завірену в установленому
порядку копію письмової вимоги про
усунення порушень, надіслану
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, в якій зазначається
стислий зміст порушеного зобов'язання,
вимога про виконання порушеного
зобов'язання у не менше ніж 30-денний
строк та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання такої вимоги; 2) документ,
що підтверджує сплив 30-денного строку з
моменту отримання іпотекодавцем та
боржником, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги
іпотекодержателя, якщо більш тривалий
строк не вказано у надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмовій вимозі; 3) звіт
про оцінку предмета іпотеки, складений
після спливу строку, що зазначений у
письмовій вимозі, надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в
матеріалах справи відсутні докази, які
б підтверджували, що позивачем для
проведення державної реєстрації прав
подано документи, визначені Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" та Порядком.

Наприклад, не надано жодного доказу на
підтвердження того, що позивач разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подавав копію письмової
вимоги про усунення порушень,
надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимогу про виконання
порушеного зобов'язання у не менше ніж
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що подані позивачем документи не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, з урахування чого вважає,
що Державний реєстратор Сидорчук А.В.,
приймаючи рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 12 листопада 2014 року №7846791,
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ТОВ "Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" нормативно та
документально не підтверджуються.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, у межах спірних
правовідносин не виявлено
невідповідності рішення Державного
реєстратора Сидорчука А.В. вимогам,
встановленим частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ "Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні Товариству з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.А. Кузьменко

Судді
К.Ю. Гарник

К.М. Кобилянський