Справа № 580/1386/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р.Справа № 580/1386/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради на ухвалу Лебединського
районного суду Сумської області від
23.07.2014р. по справі №580/1386/14-а

за позовом Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради

до ОСОБА_1

про стягнення тимчасової державної
допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради, звернувся до суду із
адміністративним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення тимчасової державної
допомоги на утримання дитини в сумі 1196
грн. 40 коп.

Ухвалою Лебединського районного суду
Сумської області від 23.07.2014 року
відмовлено у відкритті провадження по
адміністративній справі.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
ухвалу, направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм процесуального
права. Вказує, що відмовляючи у
відкритті провадження по справі суд
дійшов помилкового висновку про те, що
даний спір належить розглядати в
порядку цивільного судочинства.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись.

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України)
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскільки відповідач ухиляється від
сплати аліментів на утримання дитини,
Управлінням соціального захисту
населення Сумської міської ради на
підставі заяви ОСОБА_2 виплачено
останній тимчасову державну допомогу
на утримання сина за період з 1 березня
2012 року по 28 лютого 2014 року в розмірі 8589
грн., 90 коп.

Оскільки відповідачем не було в
добровільному порядку сплачено суму
тимчасової державної допомоги на
утримання дитини в сумі 1196 грн. 40 коп.,
позивач вважає, що вказані кошти
підлягають стягненню у судовому
порядку.

Відмовляючи у відкритті провадження по
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що в даному випадку має місце
цивільно-правовий спір про
відшкодування шкоди заподіяної з вини
відповідача державі в особі Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

В свою чергу, під владними
управлінськими функціями, що
здійснюються на основі законодавства,
зокрема на виконання делегованих
повноважень, слід розуміти будь-які
владні повноваження у рамках
діяльності держави чи місцевого
самоврядування, що не належать до
законодавчих повноважень чи
повноважень здійснювати правосуддя.

Згідно із ч.2 ст.4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Частина 1 та 2 статті 17 КАС України
визначають, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму; на публічно-правові
спори, зокрема: спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

При визначенні юрисдикції справи
необхідно виходити з характеру спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач;
суб'єктного складу сторін, предмету
спірних правовідносин.

У відповідності до ч. 2 ст. 21 КАС України,
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Предметом позовних вимог у даній
справі, є стягнення з фізичної особи
суми, а саме тимчасової допомоги, яка
була виплачена на утримання дитини.

Дані спірні правовідносини
врегульовані Сімейним кодексом
України, Порядком призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
лютого 2006 року №189 (далі - Порядок), яким
визначено механізм надання тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання (перебування) їх
невідоме.

Відповідно до п.2 Порядку, тимчасова
допомога призначається у разі, коли
рішення суду про стягнення аліментів з
одного з батьків не виконується у
зв'язку з ухиленням від сплати
аліментів або відсутністю у боржника
коштів та іншого майна, на які за
законом може бути звернено стягнення;
один з батьків перебуває під арештом,
слідством, на примусовому лікуванні, у
місцях позбавлення волі, якого визнано
в установленому порядку недієздатним,
а також перебуває на строковій
військовій службі; місце проживання
(перебування) одного з батьків не
встановлено.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
тимчасова допомога призначається і
виплачується за місцем проживання
(перебування) одного з батьків, який
утримує дитину (далі - одержувач),
управлінням праці та соціального
захисту населення районної, районної у
м. Києві та Севастополі
держадміністрації, структурним
підрозділом з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчого органу міської, районної у
місті ради.

Згідно п. 12 Порядку якщо виникла
можливість стягнення аліментів з
одного з батьків, виявлено, що один з
батьків може утримувати дитину або
місце проживання (перебування) одного з
батьків встановлено, у зв'язку з чим
можливе стягнення з нього коштів на
утримання дитини, орган праці та
соціального захисту населення
звертається до суду із заявою про
стягнення суми сплаченої тимчасової
допомоги..

Зазначені нормативно-правові акти не
містять норм, які б надавали органу
праці та соціального захисту населення
право звертатись до адміністративного
суду із позовом до фізичної особи про
стягнення суми сплаченої тимчасової
допомоги.

Позивачем заявлено вимогу про
відшкодування шкоди, яка згідно з
нормою ч.2 ст.21 КАС України підлягає
розгляду адміністративним судом лише
за умови, якщо вона заявлена в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Разом з тим, згідно з ч. 4 статті 50 КАС
України, громадяни України, іноземці чи
особи без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень: 1) про тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 2)
про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 3) про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; 4) про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

В свою чергу, у даній справі відповідач
не є суб'єктом владних повноважень і
такі позовні вимоги не поєднані із
вимогою про визнання протиправними
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

Крім того, спір щодо стягнення суми
тимчасової державної допомоги на
утримання дитини законодавцем не
віднесено до вичерпного переліку
підстав, визначених КАС України, що
надають право суб'єкту владних
повноважень на звернення з
адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведених правових норм, в даному
випадку фактично має місце
цивільно-правовий спір про
відшкодування шкоди, заподіяної з вини
фізичної особи державі в особі
Управління соціального захисту
населення Сумської міської ради, який
підлягає розгляду за правилами
цивільного процесуального
законодавства.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
даний спір не підлягає розгляду в
порядку адміністративного судочинства
України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що ухвала
Лебединського районного суду Сумської
області від 23.07.2014 року по справі №
580/1386/14-а відповідає вимогам ст. 159 КАС
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта, позивача у
справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради залишити без
задоволення.

Ухвалу Лебединського районного суду
Сумської області від 23.07.2014р. по справі
№580/1386/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Філатов Ю.М.