Справа № 826/15048/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «ПСМ
УКРАЇНА»доДержавної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвіпровизнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 22 липня 2013 року
23 вересня 2013 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПСМ УКРАЇНА» (далі -
ТОВ «ПСМ УКРАЇНА», позивач) з
адміністративним позовом про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідач) від 22
15 жовтня 2013 року позивачем подано заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
останній просив визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 27 вересня 2013
Справа перебувала у провадженні судді
Огурцова О.П. Справі був присвоєний №
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 листопада 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року, в задоволенні адміністративного
позову повністю відмолено.
Не погоджуючись з постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 листопада 2013 року та ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду 27 лютого 2014
року, представником позивача було
подано касаційну скаргу, яку за
наслідками розгляду в суді касаційної
інстанції задоволено частково,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 листопада 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року скасовано, справу направлено до
суду першої інстанції на новий розгляд
(ухвала ВАСУ від 26 травня 2014 року,
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 червня 2014 року
провадження суддею Погрібніченком І.М.
В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на незаконність проведення
позапланової документальної
перевірки, зокрема на те, що у
відповідача були відсутні правові
підстави для проведення позапланової
перевірки, оскільки ним на обов'язковий
запит контролюючого органу були надані
відповідні документи та письмові
Стосовно взаємовідносин зі своїм
контрагентом - ТОВ «Ангстрем
Континенталь», позивач вказує на те, що
йому податкові зобов'язання були
нараховані за результатами
документальної позапланової невиїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість та податку на прибуток
при взаємовідносинах з вказаним
контрагентом за період з 01.01.2012 р. по
31.03.2013 р. Підставою для нарахування
податкових зобов'язань став висновок
контролюючого органу про відсутність
правочину між ТОВ «Ангстрем
Континенталь» та ТОВ «ПСМ УКРАЇНА», як
такого, що спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
Позивач, не погоджуючись з такими
висновками контролюючого органу
зазначає, що у період, який перевірявся,
дійсно мав господарські
правовідносини з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ангстрем
Континенталь» за договором доручення
№ 300811 від 30.08.2011 р., які, за твердженням
позивача, мали реальний характер та за
якими позивачем було сплачено, та
отримано послуги, які було використано
у власній господарській діяльності та
з метою отримання прибутку, а документи
бухгалтерського та податкового
обліків за цими операціями були
оформлені у відповідності до вимог
податкового законодавства.
На думку позивача, він мав всі
передбачені законодавством підстави
для віднесення сплачених за надані
послуги ТОВ «Ангстрем Континенталь»
коштів до складу податкового кредиту
та валових витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкту оподаткування, а
тому податкові повідомлення-рішення №
винесені Державною податковою
інспекцією у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві без наявності
відповідних підстав, а отже, підлягають
визнанню протиправними та скасуванню.
Стосовно прийнятого відповідачем
податкового повідомлення-рішення №
збільшено суму грошового зобов'язання
в податковому повідомленні-рішенні №
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій на 84 346,50 грн., позивач вказує
на існування постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.09.2013 р. у справі № 826/3446/13-а, якою
зокрема визнано протиправним та
повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва ДПС №
УКРАЇНА» свого часу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 803 760,00 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 200 940,00 грн.
Таким чином, на думку позивача,
оскільки ним в 2012 році не було вчинено
порушень, підтвердженням чого є
рішення суду апеляційної інстанції,
висновок контролюючого органу про те,
що має бути застосована санкція в
розмірі 50 відсотків від суми
нарахованого грошового зобов'язання,
не відповідає дійсності.

Як наслідок, таке податкове
повідомлення-рішення № від 27
вересня 2013 року, на переконання
позивача, також має бути визнане
протиправним та скасоване.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.

Контролюючий орган подав заперечення
на позовну заяву, в яких зазначає, що
правочин між позивачем та його
контрагентом: ТОВ «Ангстрем
Континенталь» був укладений без наміру
настання правових наслідків, з метою
заниження об'єкту оподаткування,
несплати податків, що призвело до втрат
дохідної частини Державного бюджету, а
отже, на переконання суб'єкта владних
повноважень, такий правочин суперечить
моральним засадам суспільства, порушує
публічний порядок та спрямований на
заволодіння майном держави.

За таких обставин, відповідач вважає,
що на підставі виявлених порушень,
контролюючим органом правомірно
прийняті податкові
повідомлення-рішення.

В наданих запереченнях, відповідач
просить в задоволенні позовних вимог
повністю відмовити, в судовому
засіданні представник відповідача
проти задоволення адміністративного
позову заперечував.

Відповідно до вимог частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, в зв'язку з
неявкою в судове засідання від 23.07.2014 р.
представника відповідача, суд дійшов
висновку про розгляд справи у
письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПСМ УКРАЇНА»
(ідентифікаційний код юридичної особи
37416262) зареєстроване Солом'янською
районною у місті Києві державною
адміністрацією 19 листопада 2010 року за
№ 0019850. Вказане товариство
розташоване за адресою: 03065, м. Київ,
бульвар Івана Лепсе/Академіка
Каблукова, будинок 51/16.

ТОВ «ПСМ УКРАЇНА» взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби 22 листопада 2010 року за № 31444 та
на дату підписання акту перебувало на
обліку в ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві.

Згідно Свідоцтва № 100313959 від 13 грудня
2010 року ТОВ «ПСМ УКРАЇНА» є платником
податку на додану вартість
(індивідуальний податковий номер
88).

В період з 01.07.2013 р. по 02.07.2013 р. ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві на підставі наказу від 26.06.2013 р.
№ 121, повідомлення № 19/22.7 від 26.06.2013 р. на
підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, пп. 75.1.2 п. 75.1
ст. 75 та відповідно до п. 79.1, п. 79.2 ст. 79
Податкового кодексу України було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПСМ
УКРАЇНА» (код за ) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість та податку на прибуток при
взаємовідносинах з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ангстрем
Континенталь» (код за ) за
період з 01.01.2012 р. по 31.03.2013 р., за
результатами якої складено Акт №
217/26-58-22-08/37416262 від 05.07.2013 р. (далі - Акт №
217/26-58-22-08/37416262).

В ході перевірки контролюючим органом
за перевіряємий період встановлено
порушення ТОВ «ПСМ УКРАЇНА» по
взаємовідносинах з ТОВ «Ангстрем
Континенталь» ()
наступних вимог, а саме:

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України, п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704 та п. 9.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на суму 321 319,00 грн., в
т.ч. по періодах:

- липень 2012 року на суму ПДВ 129 708,00 грн.;

- серпень 2012 року на суму ПДВ 64 084,00 грн.;

- вересень 2012 року на суму ПДВ 106 201,00
грн.;

- жовтень 2012 року на суму ПДВ 21 326,00 грн.;

- пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704 та ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 337 385,00 грн., в т. ч. по
періодам:

- за 9 місяців 2012 року - 314 992,00 грн.;

- за 2012 рік - 337 385,00 грн.

10 липня 2013 року позивач до
контролюючого органу подав
заперечення на Акт № 217/26-58-22-08/37416262.

У висновку відповідача, складеного за
результатами розгляду заперечень, від
17 липня 2013 року № 3625/10/26-58-22-08-09,
висновки, викладені в акті №
217/26-58-22-08/37416262 залишено без змін,
заперечення - без задоволення.

22 липня 2013 року ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на
підставі Акта перевірки №
217/26-58-22-08/37416262 від 05.07.2013 р., прийняла
податкове повідомлення-рішення №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до п.
123.1 ст. 123 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами та
доповненнями за порушення вимог пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704 та ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями) збільшено
суму грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 421 731 грн., з якої сума
грошового зобов'язання за основним
платежем складає 337 385 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 84 346
грн.

22 липня 2013 року ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на
підставі Акта перевірки №
217/26-58-22-08/37416262 від 05.07.2013 р., прийняла
податкове повідомлення-рішення №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до п.
123.1 ст. 123 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами та
доповненнями за порушення вимог п. 198.3,
п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704 та п. 9.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями) збільшено
суму грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у розмірі 481 979
грн., з якої сума грошового зобов'язання
за основним платежем складає 321 319 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 160 660 грн.

Зазначені вище податкові
повідомлення-рішення позивачем 30.07.2013
р. були оскаржені в порядку процедури
адміністративного оскарження до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, яке своїм рішенням від 06.09.2013 р. №
4128/10/26-15-10-04-05 податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 22.07.2013 р. № залишено
без змін, в податковому
повідомленні-рішенні ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 22.07.2013 р. № збільшено
суму грошового зобов'язання в частині
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій на суму 84 346,50 грн., в іншій
частині зазначене рішення залишено без
змін, первинну скаргу директора ТОВ
«ПСМ УКРАЇНА» залишено без
задоволення.

27 вересня 2013 року ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на
підставі Акта перевірки №
217/26-58-22-08/37416262 від 05.07.2013 р. та рішення
про результати розгляду первинної
скарги ГУ Міндоходів у м. Києві від
06.09.2013 р. № 4128/10/26-15-10-04-05, прийняла
податкове повідомлення-рішення №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до п.
123.1 ст. 123 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами та
доповненнями за порушення вимог пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704 та ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями) збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на прибуток
приватних підприємств у розмірі 84 346,50
грн., з якої сума грошового зобов'язання
за основним платежем складає «-», за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 84 346,50 грн.

Незгода з зазначеними вище податковими
повідомленнями-рішеннями відповідача
обумовила позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд частково
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПСМ
УКРАЇНА», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (далі -
Закон № 996-ХІV), Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704 (далі - Положення № 88).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами з приводу
оскарження податкових
повідомлень-рішень № , №
від 22.07.2013 р., суд виходить з наступного.

Приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України (в
редакції, чинній в момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

У відповідності до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК
України витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Приписами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України
визначено, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
органу державної податкової служби та
здійснити заходи, необхідні для
поновлення таких документів. Письмова
заява має бути надіслана до/або разом
із поданням розрахунку податкових
зобов'язань за звітний податковий
період. Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені, знищені або
зіпсовані документи протягом 90
календарних днів з дня, що настає за
днем надходження такої заяви до органу
державної податкової служби, митного
органу.

Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати включаються до витрат за
податковий період, на який припадає
таке поновлення.

Також, згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 1 ПК
України податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Як вбачається з акту перевірки, за
наслідками проведення останньої
контролюючим органом встановлені
порушення наступних вимог: п. 198.3, п. 198.6
ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України зі змінами
і доповненнями.

З цього приводу, суд зазначає, що
відповідно до п. 198.3 та п. 198.6 ст. 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Згідно з п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 ПК
України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Органи державної податкової служби за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну податкову
політику, є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення органами
державної податкової служби
документальної позапланової виїзної
перевірки продавця та у відповідних
випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

У відповідності до п. п. 1, 2 ст. 9 Закону №
996-ХІV (в редакції, чинній в момент
виникнення спірних правовідносин)
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення № 88 визначено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Залежно від характеру операції та
технології обробки даних до первинних
документів можуть бути включені
додаткові реквізити: ідентифікаційний
код підприємства, установи з
Державного реєстру, номер документа,
підстава для здійснення операцій, дані
про документ, що засвідчує
особу-одержувача тощо.

Приписами п. 123.1 ст. 123 ПК України
визначено, що в разі якщо контролюючий
орган самостійно визначає суму
податкового зобов'язання, зменшення
суми бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Матеріалами підтверджено, що в
перевіряємому періоді ТОВ «ПСМ
УКРАЇНА» мало взаємовідносини з ТОВ
«Ангстрем Континенталь».

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «ПСМ УКРАЇНА» (Поручитель) та ТОВ
«Ангстрем Континенталь» (Повірений)
був укладений Договір доручення № 300811
від 30.08.2011 р., по умовам якого:

п. 1.1. В порядку та на умовах, визначених
даним Договором, Повірений
зобов'язується за винагороду проводити
маркетингові дослідження ринку
первинного будівництва в Україні,
пошук замовників товарів та послуг
Поручителя, узгодження договірних умов
із замовниками, організацію процедур
укладення договорів поставок чи
підряду на виконання гідроізоляційних,
монтажних і будівельних робіт між
Поручителем та замовниками.

п. 2.1. Повірений повинен виконати надане
йому доручення згідно з вказівками
Поручителя.

п. 2.2. Поручитель вправі закінчити дію
поручения на свій розсуд.

п. 5.1. Винагорода Повіреного
виплачується Поручителем на протязі
10-ти банківських днів після підписання
акту виконаних робіт.

п. 5.2. Розмір винагороди Повіреного
складає 25% від суми заактивованих чи
поступивших на р/р Поручителя грошових
коштів по укладеним договорам між
Поручителем та замовниками від
Повіреного на підставі акта виконаних
робіт.

п. 5.4. Поручитель може здійснювати
авансові платежі Повіреному згідно
даного Договору.

п. 8.1. Даний Договір вступає в силу з
моменту його підписання і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

Також, 30.08.2011 р. між сторонами були
укладені Додаткові угоди № 300811-1, 300811-2,
300811-3.

По умовам Додаткової угоди № 300811-1:

п. 1. В порядку та на умовах, визначених
Договором доручення від 30.08.2011 р. № 300811
Повірений зобов'язується організувати
підписання і супроводження договорів
між Поручителем та ПП «Моноліт».

По умовам Додаткової угоди № 300811-2:

п. 1. В порядку та на умовах, визначених
Договором доручення від 30.08.2011 р. № 300811
Повірений зобов'язується організувати
підписання і супроводження договорів
між Поручителем та ТОВ
«Енергоресурс-Монтаж».

По умовам Додаткової угоди № 300811-3:

п. 1. В порядку та на умовах, визначених
Договором доручення від 30.08.2011 р. № 300811
Повірений зобов'язується організувати
підписання і супроводження договорів
між Поручителем та ТОВ
«Рубікон-Трейдінг».

Матеріалами справи підтверджено, що
контрагентом позивача - ТОВ «Ангстрем
Континенталь» на адресу ТОВ «ПСМ
УКРАЇНА» були виписані акти
прийому-здачі виконаних робіт на
загальну суму 1 927 913,37 грн., в т.ч. ПДВ 321
318,90 грн.

Також, на адресу позивача ТОВ «Ангстрем
Континенталь» були виписані наявні в
матеріалах справи податкові накладні
на загальну суму 1 927 913,37 грн., в т.ч. ПДВ
321 318,90 грн.

Суми податку на додану вартість по
податковим накладним включені до
податкового кредиту за липень, серпень,
вересень, жовтень 2012 року та
відображені в реєстрі отриманих
податкових накладних та відповідає
даним податкових декларацій з ПДВ за
липень, серпень, вересень, жовтень 2012
року.

Розрахунки за надані послуги
проводилися у безготівковій формі,
шляхом перерахування коштів на рахунок
ТОВ «Ангстрем Континенталь», що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями: № № 693
від 28.08.2012 р.; 692 від 28.08.2012 р; 762 від 12.09.2012
р.; 775 від 18.09.2012 p.; 774 від 18.09.2012 р.; 809 від
24.09.2012 р.; 826 від 28.09.2012 p.; 825 від 28.09.2012 р.; 867
від 08.10.2012 p.; 885 від 11.10.2012 р.; 886 від 11.10.2012
p.; 884 від 11.10.2012 p.; 901 від 15.10.2012 p.; 900 від
15.10.2012 p.; 918 від 19.10.2012 p.; 986 від 09.11.2012 р.; 987
від 09.11.2012 p.; 1023 від 22.11.2012 p.; 1025 від 22.11.2012
p.; 1024 від 22.11.2012 p.; 1116 від 18.12.2012 p.; 1115 від
18.12.2012 p.; 1129 від 24.12.2012 р.; 1131 від 24.12.2012 p.;
1130 від 24.12.2012 p.; 1141 від 26.12.2012 p.; 1140 від
26.12.2012 p.; 1172 від 15.01.2013 p.; 1228 від 05.02.2013 p.;
1227 від 05.02.2013 p.; 1229 від 05.02.2013 p.; 1254 від
14.02.2013 p.; 1253 від 14.02.2013р.; 1255 від 14.02.2013 р.
та оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку по контрагенту ТОВ «Ангстрем
Континенталь».

Судом вказані вище первинні документи,
надані позивачем під час розгляду
справи, дослідженні та останнім дано
належну оцінку.

Окрім цього, суд враховує той факт, що
під час проведення перевірки позивача
відповідачем були використані дані
Акту ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Ангстрем Континенталь»
() щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків ТОВ «Інфотерм»
за червень 2011 р., ТОВ
«ФОРЕСТ» за червень 2011
р., ТОВ «ПАСІФІК» 1 за
вересень 2011 р., ПП СВ «Гермес» за березень 2011 р., БПП
«Сура» за вересень,
листопад 2011 р., їх реальності та повноти
відображення в обліку» № 7208/224/33906299 від
21.12.2012 р. (далі - Акт № 7208/224/33906299).

Відповідно до акту № 7208/224/33906299 ТОВ
«Ангстрем Континенталь» зареєстроване
18.11.2005 р. розпорядженням виконавчого
комітету Бабушкінської районної ради
м. Дніпропетровська. Код суб'єкта
господарювання за .
Податкова адреса суб'єкта
господарювання відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію: 69118,
м. Запоріжжя, Комунарський, вулиця 40
років Перемоги б. 17. Взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби 22.11.2005 р. за № 10417, дата початку
ліквідації: 03.09.2012 р. У періоді, за який
проводилась звірка, відповідно до
Свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 07.02.2012 р.
№ 200022441, виданого Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, індивідуальний
податковий номер - 26.

Остання декларація з податку на
прибуток надана за 4 квартал 2011 року,
остання декларація з ПДВ надана за
звітний період листопад 2012 року.

Відповідно до БД АІС RPP станом на момент
початку перевірки суб'єкт
господарювання має 36 стан - основний
платник до кінця року. Історія зміни
станів: 09.07.2012 стан змінено з 0 на 9; 10.07.2012
з 9 на 0; 04.09.2012 з 0 на 36.

До ВПМ ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровськ надано службову
записку від 07.12.2012 р. з проханням
встановити місцезнаходження посадових
осіб ТОВ «Ангстрем Континенталь».

В результаті проведеної перевірки
суб'єкта господарювання при
взаємовідносинах з його контрагентами,
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська у своєму акті №
7208/224/33906299 дійшла висновку, що ТОВ
«Ангстрем Континенталь» здійснювало
діяльність спрямовану на здійснення
операцій пов'язаних з наданням
податкової вигоди третіх осіб.

Таким чином, у зв'язку з не
підтвердженням податкового кредиту з
ПДВ та валових витрат, у ТОВ «Ангстрем
Континенталь» відсутні об'єкти
оподаткування податком на додану
вартість по операціях з продажу
товарів (послуг)
підприємствам-покупцям.

Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям у 2011-2012
роках.

Як наслідок, ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська встановлено
порушення ТОВ «Ангстрем Континенталь»
ст. 185 ПК України в частині
оподаткування податком на додану
вартість безтоварних операцій по
ланцюгу постачання товару,
робіт/послуг з
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями.

Відповідач, врахувавши порушення,
викладені в Акті № 7208/224/33906299, в своєму
акті дійшов висновку про відсутність
правочину між ТОВ «ПСМ УКРАЇНА» та ТОВ
«Ангстрем Континенталь», як такого, що
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
(ст. 234 Цивільного кодексу України).

Як наслідок, контролюючий орган під час
перевірки для підтвердження даних
податкового обліку взяв до уваги лише
ті первинні документи, які складені в
разі фактичного здійснення
господарських операцій.

З приводу встановлених під час
розгляду справи фактів суд зазначає, що
відповідно до п. 83.1 ст. 83 ПК України для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є:

- документи, визначені цим Кодексом;

- податкова інформація;

- експертні висновки;

- судові рішення;

- інші матеріали, отримані в порядку та
у спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про
інформацію» від 02 жовтня 1992 року за №
2657-XII визначено, що податкова
інформація - це сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Джерела отримання податкової
інформації, яка може бути використана
контролюючими органами для
забезпечення їх діяльності визначені
ст. 72 ПК України.

Зокрема, відповідно до пп. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72
ПК України контролюючими органами
використовується інформація від
підрозділів податкової служби та
митних органів - за результатами
податкового контролю.

Враховуючи викладене, використання
контролюючим органом під час
проведення перевірки та складання за
її результатами висновку матеріалів
досудового слідства, а також
інформації, викладеної в актах
(довідках) перевірок (звірок) інших
платників податків є правомірним,
оскільки вони підтверджують або
спростовують дані обліку суб'єкта
господарювання, який перевіряється та
отримані у спосіб, передбачений чинним
законодавством.

Окрім цього, суд зазначає, що
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(робіт, послуг) сум податку на додану
вартість є факт придбання товарів
(робіт, послуг) з метою їх використання
в господарській діяльності. Витрати
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Відсутність факту придбання товарів
(робіт, послуг) або в разі якщо придбані
товари (роботи, послуги) не призначені
для використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

В той же час з наявних в матеріалах
справи документів неможливо
встановити реальність господарської
операції, виходячи з наступного.

З метою з'ясування факту здійснення
господарської операції необхідно
з'ясувати зокрема такі обставини: рух
активів у процесі здійснення
господарської операції; установлення
спеціальної правосуб'єктності
учасників господарської операції;
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів, супроводженням
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податків.

Саме такої правової позиції
притримується Вищий адміністративний
суд України, що вбачається зі змісту
листа від 20.07.2010 р. № 1112/11/13-10 «Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби» та листа № 742/11/13-11
від 02.06.2011 р. «Щодо однакового
застосування адміністративними судами
окремих приписів Податкового кодексу
України та Кодексу адміністративного
судочинства України» (далі - Лист від
02.06.2011 р.).

Згідно Листа Вищого адміністративного
суду України від 02.06.2011 р., дослідженню
підлягають усі первинні документи, які
належить складати залежно від певного
виду господарської операції: договори,
акти виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.

Отже, з досліджених в судовому
засіданні первинних документів та
матеріалів перевірки контрагента
позивача, вбачається проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентом, який не виконує свої
податкові зобов'язання, з метою
штучного формування валових витрат та
податкового кредиту, які не мають
реального товарного характеру.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 Податкового кодексу
України передбачено, що при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України.

Відповідно абзацу одинадцятого ст. 1
Закону № 996-XIV первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до абзацу другого п. 2.1
Положення № 88 господарські операції -
це факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назву документа
(форми), код форми, дату і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, акти, накладні, платіжні
доручення тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

Враховуючи викладене, суд приходить до
переконання, що в ТОВ «ПСМ УКРАЇНА»
відсутні об'єкти оподаткування по
операціях з надання послуг ТОВ
«Ангстрем Континенталь» за період з
01.01.2012 р. по 31.03.2013 р.

Отже, досліджені докази, а саме: договір
доручення, акти прийому-здачі
виконаних робіт, податкові накладні,
платіжні доручення, які надані
позивачем, суд вважає неналежними,
оскільки належним чином оформлені
документи не дають підстав для
формування витрат та нарахування
податкового кредиту при наявності
фактів, що ставлять під сумнів
реальність виконаних робіт/наданих
послуг.

Окрім цього, за відсутності інших
достатніх та належних доказів, які б
підтверджували реальне здійснення
господарських операцій (наприклад,
переліку об'єму виконаних робіт, про
які йдеться в актах прийому-здачі
виконаних робіт), на підставі яких
сформовані витрати та податковий
кредит за спірними господарськими
операціями, самі по собі податкові
накладні не підтверджують право
позивача на їх формування.

Вказана позиція, зокрема,
підтверджується постановою Верховного
Суду України від 05 березня 2012 року №
21-421а11.

Таких достатніх та належних доказів
позивачем у судове засідання надано не
було, а тому аналіз матеріалів справи
дає суду підстави вважати, що послуги
не були надані саме цим контрагентом
(ТОВ «Ангстрем Континенталь»).

Виходячи із вищевикладеного, суд
вважає, що під час перевірки були
встановлені порушення, які знайшли
своє підтвердження під час розгляду
справи, по результатам перевірки, у
відповідності до приписів Податкового
кодексу України, посадовою особою
суб'єкта владних повноважень складений
відповідний акт, на підставі якого
правомірно прийняті податкові
повідомлення-рішення № , №
від 22.07.2013 р., а тому, підстав для
визнання їх протиправними та
скасування у суду не має.

Також, судом оцінено наявну в
матеріалах справи постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07.03.2013 р. у
справі № 804/1260/13-а, залишену без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04.06.2013 р., якою адміністративний
позов ТОВ «Ангстрем Континенталь»
задоволено, а саме: визнано
протиправними дії ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська, які
полягають у проведенні перевірки ТОВ
«Ангстрем Континенталь» () в результаті яких було складено
Акт № 7208/224/33906299; щодо формування в Акті
№ 7208/224/33906299 висновків про визнання
відсутності у ТОВ «Ангстрем
Континенталь» об'єктів оподаткування
по операціях з продажу товарів (послуг)
підприємствам-покупцям у період з 2011-2012
роки; щодо коригування показників
податкової звітності ТОВ «Ангстрем
Континенталь» () за
період з лютого 2012 року по вересень 2012
року, яке відбулось на підставі Акту №
7208/224/33906299, в тому числі дії з виключення
з електронної бази даних «Деталізована
інформація по податку на додану
вартість щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України» сум податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «Ангстрем Континенталь»
() у податкових
деклараціях за період з лютого 2012 року
по вересень 2012 року; зобов'язано ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська відновити показники
податкової звітності ТОВ «Ангстрем
Континенталь» () за
період з лютого 2012 року по вересень 2012
року, в тому числі зобов'язати
відобразити в електронній базі даних
«Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України»
суми податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які ТОВ «Ангстрем
Континенталь» ()
включило до податкових декларацій з
податку на додану вартість за період з
лютого 2012 року по вересень 2012 року.

Надаючи оцінку наявним в матеріалах
справи судовим рішенням по контрагенту
позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
14.11.2012 р. № 2379/12/13-12 передбачене частиною
першою статті 72 КАС України звільнення
від доказування не має абсолютного
характеру і не може сприйматися судом
як неможливість спростування під час
судового розгляду обставин, які
зазначені в іншому судовому рішенні.
Висновки щодо фактичних обставин
справи, наведені у чинних судових
рішеннях за інших адміністративних,
цивільних чи господарських справ не
повинні сприйматись як обов'язкові.

Для спростування преюдиційних
обставин, передбачених частиною першою
статті 72 КАС України, учасник
адміністративного процесу, який ці
обставини заперечує, повинен подати
суду належні та допустимі докази. Ці
докази повинні бути оцінені судом, що
розглядає справу, у загальному порядку
за правилами статті 86 КАС України.

Разом з тим, судові рішення, на які
посилається позивач, стосуються лише
оцінки правомірності дій ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська під час проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки контрагента позивача, а не
фінансово-господарської діяльності
позивача та ТОВ «Ангстрем
Континенталь».

У зв'язку з цим, вказані вище судові
рішення не містять обставин, пов'язаних
з предметом розгляду вказаної справи,
які б доводили факт дотримання
позивачем вимог податкового
законодавства.

Також, з метою з'ясування певних
обставин справи, судом на адресу ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області був
направлений судовий запит від 02.07.2014 р.
№ 826/15048/13-а, в якому суд просив надати
інформацію:

- чи були відновлені показники
податкової звітності ТОВ «Ангстрем
Континенталь» () за
період з лютого 2012 року по вересень 2012
року;

- чи відображено в електронній базі
даних «Деталізована інформація по
платнику податку на додану вартість
щодо результатів співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС» суми податкового кредиту та
податкових зобов'язань з ПДВ, які ТОВ
«Ангстрем Континенталь» включило до
податкових декларацій з ПДВ за період з
лютого 2012 року по вересень 2012 року.

У відповідь на вказаний судовий запит,
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області своїм
листом від 22.07.2014 р. № 20167/04-62-10-014
повідомила про те, за період з лютого 2012
року по вересень 2012 року в ІАІС
«Податковий Блок» по ТОВ «Ангстрем
Континенталь» ()
коригування розбіжностей згідно
автоматизованої системи «Перегляд
результатів співставлення» по
податковому кредиту та податковим
зобов'язанням не здійсненні.

Таким чином, з встановлених в судовому
засіданні фактів та досліджених
матеріалів справи, суд встановив, що
дії позивача, як платника податку
свідчать про його недобросовісність, а
вчинені ним господарські операції
викликають сумнів у їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту, що свідчить про відсутність
підстав для формування валових витрат
та податкового кредиту.

Зважаючи на викладене вище, суд
приходить висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від 22
липня 2013 року № , №
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, а тому є правомірними.

Стосовно правомірності прийняття
контролюючим органом податкового
повідомлення-рішення від 27 вересня 2013
року № , суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, відповідно до
рішення ГУ Міндоходів у м. Києві про
результати розгляду первинної скарги
від 06.09.2013 р. № 4128/10/26-15-10-04-05, збільшено
суму грошового зобов'язання в
податковому повідомленні-рішенні №
від 22.07.2013 р. в частині
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій на суму 84 346,50 грн.

Разом з тим, як встановлено під час
розгляду справи, ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва ДПС у 2012 році була
проведена документальна невиїзна
позапланова перевірка ТОВ «ПСМ
УКРАЇНА» з питань правомірності
дотримання податкового законодавства
по податку на додану вартість при
взаємовідносинах з ТОВ «Інтайм сервіс»
за період з 01.03.2012 р. по 30.04.2012 р., з ТОВ
«Орбіс еліт» за період з 01.03.2012 р. по
31.03.2012 р., з ТОВ «Склофлекс» за період з
01.03.2012 р. по 30.04.2012 р., з ТОВ «Сімвабі» за
період з 01.05.2012 р. по 31.05.2012 р., з ТОВ
«Фрументум опт» за період з 01.12.2011 р. по
31.12.2011 р., по податку на прибуток за
період з 01.10.2011 р. по 30.06.2012 р., за
результатами якої було складено акт
перевірки від 28.11.2012 р. № 8311/22-2/37416262.

На підставі вказаного акту перевірки
податковим органом 26.12.2012 р. були
прийняті податкові
повідомлення-рішення № , яким ТОВ
«ПСМ УКРАЇНА» було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 758 570,00 грн. і
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 189 643,00 грн. та № ,
яким останньому було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 803 760,00 грн. і
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 200 940,00 грн., які
(податкові повідомлення-рішення)
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року у справі № 826/3446/13-а визнані
протиправними та скасовані.

Суд враховує той факт, що станом на
момент прийняття ГУ Міндоходів у м.
Києві рішення про результати розгляду
первинної скарги від 06.09.2013 р. №
4128/10/26-15-10-04-05, яким збільшено суму
грошового зобов'язання в податковому
повідомленні-рішенні № від 22.07.2013
р. в частині застосованих штрафних
(фінансових) санкцій на суму 84 346,50 грн.,
вказаної вище постанови суду
апеляційної інстанції не існувало.

А тому, донарахування суми грошового
зобов'язання в податковому
повідомленні-рішенні № від 22.07.2013
р. в частині застосованих штрафних
(фінансових) санкцій на суму 84 346,50 грн.
відбулось правомірно.

Разом з тим, враховуючи наявність
рішення суду (постанова КААС від 12.09.2013
р. у справі № 826/3446/13-а), яке відповідно
до приписів ч. 5 ст. 254 КАС України,
набрало законної сили, що свідчить про
відсутність повторного протягом 1095
днів визначення контролюючим органом
суми податкового зобов'язання з
податку на прибуток, суд приходить до
висновку про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 27
вересня 2013 року.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про часткову
обґрунтованість позовних вимог.

Частиною третьою статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого, вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд дійшов
висновку про часткову обґрунтованість
позовних вимог і на підставі п. 1 ч. 2 ст.
162 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає за
необхідне адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПСМ УКРАЇНА»
задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 128, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПСМ
УКРАЇНА» задовольнити частково.

2. Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 27 вересня
2013 року № .

3. В задоволенні решти позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПСМ УКРАЇНА»
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко