Справа № 754/6150/14-а
Суддя: Петріщева І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/319/14
Справа №754/6150/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.09.2014
м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Петріщевої
І.В., при секретарі судового засідання -
Сивенко В.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ
Дніпровського РУ ГУМВС України в м.
Києві Митчика Олександра Федоровича
про визнання дій інспектора ДПС ДАІ
Дніпровського РУ ГУМВС України в м.
Києві Митчика Олександра Федоровича
протиправними та скасування постанови
ПСІ №248057 від 08.04.2014 року про накладення
адміністративного стягнення за
порушення Правил дорожнього руху
України, закриття провадження по
справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеним адміністративним позовом в
порядку адміністративного
судочинства, у якому просить визнати
дії інспектора ДПС ДАІ Дніпровського
РУ ГУМВС України в м. Києві Митчика
Олександра Федоровича протиправними;
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 248057 від 08.04.2014р., справу про
адміністративне правопорушення
закрити.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, просив позов
задовольнити, зазначивши, що
інспектором не були надані докази на
підтвердження адміністративного
правопорушення, а саме факту
перевищення швидкості транспортним
засобом під керуванням позивача, про що
він повідомив інспектора, який не
беручи цього до уваги, розглянувши
адміністративну справу виніс
постанову, яка є предметом оскарження.

У судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
проти задоволення позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні за
безпідставністю, надавши пояснення за
відсутністю письмових заперечень та
матеріалів, які можуть бути
використані судом як докази у справі.

Дослідивши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши зібрані у справі
докази, виходячи зі свого внутрішнього
переконання, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 квітня 2014
року інспектор ВДАІ Дніпровського РУ м.
Києва виніс постанову у справі про
адміністративне правопорушення, серія
ПС1 №248057, встановивши, що ОСОБА_1 скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною 1 статті 122
Кодексу про адміністративне
правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 19 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до положень ст. 251
КУпАП, доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не
надано жодних належних та допустимих
доказів у заперечення позовних вимог
та в обґрунтування правомірності своїх
дій, не здобуто таких доказів і в ході
судового засідання.

Зокрема, протокол про
адміністративне правопорушення є
документом суворої звітності, а його
форма затверджена у додатку 1 Наказу
МВС України № 185 від 22.02.2001 року «Про
затвердження інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення».

Розпорядження МВС України від
21.05.2009 року № 466 (п.1.6) зобов'язує
співробітників ДАІ виключити випадки
складання відносно водіїв
транспортних засобів
адміністративних протоколів без
доведення їхньої вини чи достатніх
доказів допущення ними порушень ПДР
(фото-відео матеріалів, показів свідків
тощо).

Відповідно до п. 2.7 Інструкції, до
протоколу долучаються матеріали, що
підтверджують факт вчинення
адміністративного правопорушення
(рапорти посадових осіб, пояснення
правопорушників, потерпілих, свідків
тощо).

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14 «Про практику застосування судами
України законодавства по справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху і експлуатації транспорту, а також
про адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови повинен відповідати вимогам,
передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При
ньому повинні бути докази, на яких
базується висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, і
вказано мотиви не взяття до уваги інших
доказів, на які посилається
правопорушник чи висловлені останнім
доводи.

Таким чином, при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення від 03 квітня 2014 року,
серія АВ№755147, та винесенні постанови у
справі про адміністративне
правопорушення від 08 квітня 2014 року,
серія ПС1 №248057, були порушені
вищенаведені норми та норми ст. 280
КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП
України, орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП при оцінці
доказів посадова особа керується своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

На підставі викладених правових
норм, суд приходить до висновку, що
позивача було неправомірно притягнуто
до адміністративної відповідальності,
оскільки відповідачем при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення вищезазначені
обставини були не з'ясовані; оцінка
доказів не ґрунтується всебічному,
повному і об'єктивному дослідженні
всіх обставин справи в їх сукупності та
вимогах закону.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що оскаржувана постанова у справі про
адміністративне правопорушення є
необґрунтованою, такою, що не
відповідає вимогам КУпАП.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України та ч. 1 ст. 96 КУпАП судові
витрати в даному конкретному випадку,
покладаються на рахунок Державного
бюджету України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 8, 9, 251, 280, 283-284, 288 КУпАП,
ст.ст. 2, 4-16, 18, 69-71, 93, 99, 100, 104-106, 158-164 КАС
України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №248057 від 08 квітня 2014р.

Закрити справу про
адміністративне правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Петріщева І.В.