Справа № 825/2541/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2014 року
Чернігів Справа №
825/2541/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

за участю прокурора Курило Я.М.,
представника відповідача Залоги О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом заступника
прокурора Чернігівської області до
Головного управління Держземагенства
у Чернігівській області, 3-тя особа на
стороні відповідача: ОСОБА_2 про
визнання протиправними та скасування
наказів, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Чернігівської
області звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області, 3-тя особа на
стороні відповідача: ОСОБА_2, в якому
просить суд визнати протиправним і
скасувати наказ Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області від 10.10.2013
№ ЧН/:10:000/00000916, яким ОСОБА_2 надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 2 га
для ведення особистого селянського
господарства на території
Киселівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області; визнати протиправним і
скасувати наказ Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області від 25.02.2014 № ЧН/:10:000/00002705,
яким затверджено проект землеустрою та
надано у власність ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 2 га (кадастровий номер
:10:000:7009) для ведення особистого
селянського господарства із земель
сільськогосподарського призначення
державної власності, розташовану на
території Киселівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що
оскаржуваними наказами в порушення
вимог чинного законодавства ОСОБА_2
було надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки та надано
у власність земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства, яка розташована у
прибережній захисній смузі озера
«Старуха» (Кругле). Крім того, зазначає,
що проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки не був погоджений з
органами водного господарства.

В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав повністю та
пояснив, що оскаржувані накази є
правомірними, оскільки земельна
ділянка, яка була отримана у власність
ОСОБА_2, згідно даних Державного
земельного кадастру, відноситься до
земель сільськогосподарського
призначення, а не до земель водного
фонду. Крім того, зазначив, що позивачем
не надано доказів, які підтверджували
б, що спірна земельна ділянка
знаходиться у 100 метровій прибережній
смузі від озера «Старуха» (Кругле).
Також стверджує, що акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 16.05.2014 № 112, складений
Державною інспекцією сільського
господарства в Чернігівській області
лише на припущеннях і жодним чином не
відображає порушення відповідачем
законодавства України.

3-тя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про причини не явки суду не
повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення прокурора,
представника відповідача, розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу
Головного управління Держземагенства
у Чернігівській області від 10.10.2013 №
ЧН/:10:000/00000916 ОСОБА_2 надано дозвіл
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність, розташованої на території
Киселівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області, з орієнтовним розміром 2 га, за
цільовим призначенням - для ведення
особистого селянського господарства
(а.с. 22).

На підставі вказаного наказу ТОВ
«ЗЕМПРОЕКТ-СЕРВІС» було розроблено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_2
загальною площею 2 га для ведення
особистого селянського господарства
на території Киселівської сільської
ради Чернігівського району
Чернігівської області (за межами
населеного пункту с. Брусилів).

25.02.2014 наказом Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області № ЧН/:10:000/00002705
було затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність та надано у власність ОСОБА_2
земельну ділянку площею 2 га
(кадастровий номер :10:000:7009) для
ведення особистого селянського
господарства із земель
сільськогосподарського призначення
державної власності, розташовану на
території Киселівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області (а.с. 42).

На виконання вимог листа прокуратури
Чернігівської області Державною
інспекцією сільського господарства в
Чернігівській області 16.05.2014 проведено
позапланову перевірку з питання
дотримання вимог земельного
законодавства Головним управлінням
Держземагенства у Чернігівській
області, в ході якої встановлено
порушення вимог статей 59, 60, 61, 84, 186-1
Земельного кодексу України, статті 9
Закону України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації», а саме надана у
власність ОСОБА_2 земельна ділянка,
розташована у межах прибережної
захисної смуги озера Кругле, про що
складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства № 112
(а.с. 9-12).

Пунктом 3 частини третьої статті 20,
пунктом 2 частини п'ятої статті 23 Закону
України «Про прокуратуру» передбачено,
що при виявленні порушень закону
прокурор у межах своєї компетенції має
право звертатися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

В порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів заступник
прокурора Чернігівської області
звернувся з даним адміністративним
позовом до суду з метою скасування
протиправних наказів відповідача.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до статті 3 Водного кодексу
України усі води (водні об'єкти) на
території України становлять її водний
фонд. До водного фонду України
належать: поверхневі води: природні
водойми (озера); водотоки (річки,
струмки); штучні водойми (водосховища,
ставки) і канали; інші водні об'єкти;
підземні води та джерела; внутрішні
морські води та територіальне море.

Крім того, до земель водного фонду
України відносяться землі, на яких хоча
і не розташований водний фонд, але за
своїм призначенням вони сприяють
функціонуванню водного фонду.

Так, за положеннями статті 58 Земельного
кодексу України до таких земель
відносяться землі, зайняті
прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм;
гідротехнічними, іншими
водогосподарськими спорудами та
каналами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них; береговими
смугами водних шляхів; штучно
створеними земельними ділянками в
межах акваторій морських портів.

У відповідності до вимог статей 60, 61
Земельного кодексу України та статей 88,
89 Водного кодексу України, зокрема,
вздовж річок, морів і навколо озер,
водосховищ та інших водойм з метою
охорони поверхневих водних об'єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх водності встановлюються
прибережні захисні смуги. Прибережні
захисні смуги встановлюються по
берегах річок та навколо водойм уздовж
урізу води (у меженний період) шириною
для великих річок, водосховищ на них та
озер - 100 метрів. У прибережних захисних
смугах уздовж річок, навколо водойм та
на островах забороняється розорювання
земель (крім підготовки ґрунту для
залуження і залісення), а також
садівництво та городництво.

Зі змісту вищезазначених норм слідує,
що дотримання встановлених заборон є
необхідною умовою використання
земельної ділянки, на яку поширюється
режим прибережної захисної смуги, з
тією метою, щоб навіть потенційне їх
порушення не могло зашкодити охороні
навколишнього природного середовища в
цілому й конкретному водному об'єкту
зокрема.

Пунктом «д» частини четвертої статті 84
Земельного кодексу України визначено,
що до земель державної власності, які
не можуть передаватись у приватну
власність, належать: землі водного
фонду, крім випадків, визначених цим
Кодексом.

Випадки передачі земель водного фонду
до приватної власності, передбачені
положеннями частини другої статті 59
Земельного кодексу України, а саме
громадянам за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування можуть безоплатно
передаватись у власність замкнені
природні водойми (загальною площею до 3
гектарів).

Згідно листа Деснянського басейного
управління водних ресурсів від 16.05.2014
№ 03-01/97-02 (а.с. 15-16) водойма з
місцевою назвою озеро Старуха (Кругле)
є прирусловою водоймою річки Десна і
прибережна захисна смуга якої
становить 100 метрів.

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка з кадастровим номером
:10:000:7009 площею 2 га частково
знаходиться в прибережній захисній
смузі озера Старуха (Кругле) з
орієнтовною відстанню 54 метри до урізу
води.

Отже, оскільки вказана земельна
ділянка відноситься до земель водного
фонду, щодо якої встановлена заборона
на передачу у власність, тому
відповідачем протиправно в порушення
вимог чинного законодавства, було
надано ОСОБА_2 земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться в
прибережній захисній смузі озера
Старуха (Кругле).

Твердження відповідача, що земельна
ділянка, яка надавалась у власність
ОСОБА_2, відноситься до земель
сільськогосподарського призначення, а
факт віднесення спірної земельної
ділянки до земель водного фонду є не
доведеним, суд вважає безпідставним з
огляду на наступне.

Як встановлено судом, землі
прибережних захисних смуг є землями
водного фонду України на які
розповсюджується окремий порядок
надання та використання.

Так, пунктом 2.9. Порядку погодження
природоохоронними органами матеріалів
щодо вилучення (викупу), надання
земельних ділянок, затвердженого
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 05.11.2004 № 434, передбачено, що
у разі відсутності належної
землевпорядної документації та
встановлених у натурі (на місцевості)
меж щодо водоохоронних зон та
прибережних захисних смуг водних
об'єктів, природоохоронний орган
забезпечує їх збереження, шляхом
урахування при розгляді матеріалів
щодо вилучення (викупу), надання цих
земельних ділянок нормативних
розмірів прибережних захисних смуг,
встановлених статтею 88 Водного кодексу
України, та орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 08.05.1996 № 486 «Про
затвердження Порядку визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режиму ведення господарської
діяльності в них», з урахуванням
конкретної ситуації.

Розміри і межі водоохоронних зон
визначаються проектом на основі
нормативно-технічної документації. На
землях міст і селищ міського типу
розмір водоохоронної зони, як і
прибережної захисної смуги,
встановлюється відповідно до існуючих
на час встановлення водоохоронної зони
конкретних умов забудови (пункти 5, 10
Порядку визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.05.1996 № 486).

З аналізу наведених норм права слідує,
що розмір та межі прибережних захисних
смуг встановлюються за проектами
землеустрою (порядок розроблення
визначений статтями 50 - 54 Закону
України «Про землеустрій»), а на землях
населених пунктів відповідно до
існуючих на час встановлення
конкретних умов забудови. Тому при
наданні в користування чи у власність
земельних ділянок навколо водних
об'єктів, у разі відсутності
землевпорядної документації
(документації із землеустрою, проекту
землеустрою) та встановлених у натурі
(на місцевості) меж щодо прибережних
захисних смуг водних об'єктів,
збереження водних об'єктів повинно
бути досягнуто шляхом урахування при
розгляді матеріалів щодо надання цих
земельних ділянок нормативних
розмірів прибережних захисних смуг,
установлених статтею 88 Водного кодексу
України, та орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон.

Також судом не приймаються до уваги
посилання позивача на порушення,
допущені посадовими особами Державної
інспекції сільського господарства в
Чернігівській області при проведенні
позапланової перевірки дотримання
вимог земельного законодавства та
складанні Акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
16.05.2014 № 112, оскільки вказані дії
посадових осіб Державної інспекції
сільського господарства в
Чернігівській області не є предметом
розгляду у даній справі.

За таких обставин, суд доходить до
висновку про наявність правових
підстав для визнання протиправними і
скасування наказів Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області від 10.10.2013 №
ЧН/:10:000/00000916 «Про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою» та від 25.02.2014 №
ЧН/:10:000/00002705 «Про затвердження
документації із землеустрою та надання
земельної ділянки у власність».

Згідно з частинами першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що
адміністративний позов заступника
прокурора Чернігівської області
підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов заступника прокурора
Чернігівської області - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним і скасувати наказ
Головного управління Держземагенства
у Чернігівській області від 10.10.2013 №
ЧН/:10:000/00000916 «Про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою».

Визнати протиправним і скасувати наказ
Головного управління Держземагенства
у Чернігівській області від 25.02.2014 №
ЧН/:10:000/00002705 «Про затвердження
документації із землеустрою та надання
земельної ділянки у власність».

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Непочатих