Справа № 815/3303/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3303/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі справу
за адміністративним позовом
Ізмаїльської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2014 року до Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Ізмаїльської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із
земельного податку з фізичних осіб в
розмірі 5624,41 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги
наступним. Відповідно до листа КП
«ІМБТІ» від 28.11.2012 року за №5024 ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі - продажу від
21.05.2004 року та договору дарування від
21.05.2004 року є власником земельної
ділянки площею 822 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1. 03.06.2013 року Ізмаїльською ОДПІ
складено податкове
повідомлення-рішення № про
донарахування ОСОБА_1 земельного
податку за 2013 рік в розмірі 5552,59 грн.
Податкове повідомлення - рішення було
направлено поштою та повернуто без
вручення у зв'язку із закінченням
терміну зберігання 30.07.2013 року. Позивач
вказав, що зазначена заборгованість
розрахована наступним чином: 0,082200 х
675,4975 х 100 - 5552,59, - де 0,082200 - площа
земельної ділянки, 675,4975 - нормативна
грошова оцінка, визначена Рішенням
Ізмаїльської міської ради від 06.06.2012
року за №2141 - VI. 100 - відсоток. Позивач
вказав, що станом на 28.04.2014 року у
відповідача утворилася заборгованість
зі сплати земельного податку з
фізичних осіб у розмірі 5624,41 грн.

Позивач до судового засідання не
з'явився, повідомлявся судом про дату,
час та місце судового розгляду справи у
встановленому законом порядку, просив
розглядати справу за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

На адресу відповідача судом
направлена повістка про виклик у
судове засідання, яка повернута на
адресу суду без вручення адресату з
незалежних від суду причин. Суд із
врахуванням зазначених обставин,
керуючись приписами ч.11 ст.35 КАС
України, вважає, що повістка вручена
відповідачу належним чином.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України, справа
розглядається за відсутності сторін
без фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши надані сторонами
докази, суд встановив наступні
обставини.

Судом встановлено, що 24.03.2004 року
зареєстровано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1.

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, ФОП ОСОБА_1 здійснює
наступні види діяльності: 45.20 Технічне
обслуговування та ремонт
автотранспортних засобів; 56.10
Діяльність ресторанів, надання послуг
мобільного харчування.

Судом також встановлено, що 03.06.2013 року
Ізмаїльською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Ф» №
про донарахування ОСОБА_1 податкового
зобов'язання з земельного податку з
фізичних осіб за 2013 рік в розмірі 5552,59
грн., яке направлено відповідачу 27.06.2013
року, що підтверджується фіскальним
чеком (а.с.8).

Згідно Довідки про суму податкового
боргу ОСОБА_1, станом на 28.04.2014 року
заборгованість зі сплати земельного
податку з фізичних осіб становить 5624,41
грн., із них: податкове зобов'язання -
5552,59 грн., пеня -71,82 грн.

Статтею 206 Земельного кодексу України
встановлено, що використання землі в
Україні є платним. Об'єктом плати за
землю є земельна ділянка. Плата за
землю справляється відповідно до
закону.

Згідно пп.14.1.72 ст.14 Податкового Кодексу
України, земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів.

Відповідно до п.270.1. ст.270 Податкового
кодексу України, об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

Частиною 1 ст.79 Земельного кодексу
України визначено, що земельна ділянка
- це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до п.п.271.1.1 п.271.1 ст. 271
Податкового кодексу України, базою
оподаткування є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації.

Пунктом 286.1 ст.286 Податкового кодексу
України встановлено, що підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.

Пунктом 286.2 ст.286 Податкового кодексу
України, передбачено, що платники плати
за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

В ході розгяду справи
встановлено, що податковим органом при
визначенні суми грошового зобов'язання
за платежем "земельний податок з
фізичних осіб" ОСОБА_1 взято до уваги
лист КП «Ізмаїльське міжміське бюро
технічної інвентаризації» від 28.11.2012
року за №5024, згідно якого ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі - продажу від
21.05.2004 року та договору дарування від
21.05.2004 року нібито є власником
земельної ділянки площею 822 кв.м. за
АДРЕСА_1 (а.с.7).

Разом з тим, відповідачем під час
прийняття повідомлення-рішення форми
«Ф» № від 03.06.2013 року не було
перевірено наявність у відповідача
права власності або права постійного
користування земельною ділянкою, що
розташована в АДРЕСА_1, та факту
державної реєстрації цих прав, як того
вимагає ст.125 Земельного кодексу
України, та в порушення п.286.1. ст.286
Податкового кодексу України, позивач
нарахував відповідачу земельний
податок за 2013 рік за відсутності даних
державного земельного кадастру.

З огляду на відсутність
інформації щодо Державних актів на
право власності або на право
постійного користування земельною
ділянкою і, відповідно, відсутність
державної реєстрації цього права за
відповідачем, суд вважає, що у ОСОБА_1
відсутній об'єкт оподаткування
земельним податком, а тому відповідач
не є платником земельного податку.

Таким чином, суд вважає, що
визначення позивачем податковим
повідомленням -рішенням форми «Ф»
№ від 03.062013 року суми грошового
зобов"язання відповідачу з земельного
податку з фізичних осіб у вищевказаній
сумі з нарахуванням на неї пені є
протиправним.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 4 ПК України
податкове законодавство ґрунтується
на таких принципах, зокрема, рівність
усіх платників перед законом,
недопущення будь-яких проявів
податкової дискримінації -
забезпечення однакового підходу до
всіх платників податків незалежно від
соціальної, расової, національної,
релігійної приналежності, форми
власності юридичної особи,
громадянства фізичної особи, місця
походження капіталу.

З огляду на викладене, враховуючи
необґрунтованість позовних вимог, у
задоволенні адміністративного позову
Ізмаїльської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу по земельному
податку з фізичних осіб у розмірі 5624,41
грн. належить відмовити у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7 - 11, 70, 71, 86, 159 - 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Ізмаїльської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу по
земельному податку з фізичних осіб у
розмірі 5624,41 грн. - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної
сили у разі неподання у 10-денний строк з
дня отримання її копії апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст постанови
виготовлено 01 вересня 2014 року.

Суддя:
В.В.Андрухів