Справа № К/9991/1739/12-С
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/1739/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Розваляєвої Т.С.,

при секретарі: Руденко Н.В.,

за участю представників сторін: ОСОБА_2,
представника СТОВ "Берегівське"
Шереги В.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2009 року у справі за позовом виконавчого
комітету Берегівської міської ради
Закарпатської області до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Берегівське" про ліквідацію юридичної
особи,

в с т а н о в и л а:

Виконавчий комітет Берегівської
міської ради Закарпатської області
звернувся до суду з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Берегівське», у якому просить
ліквідувати сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Берегівське».

Позовні вимоги мотивовано тим, що в
судовому порядку було визнано нечинним
розпорядження від 18.11.2002 №430, підписане
міським головою Жупаном Й.Й., на
підставі якого було зареєстровано як
юридичну особу сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Берегівське».
Вказує, що станом на 18.11.2002 реєстрація
юридичних осіб здійснювалася
виконавчим комітетом Берегівської
міської ради (рішенням колективного
органу), а не міським головою
одноособово, що свідчить про допущення
таких порушень при створенні юридичної
особи, які неможливо усунути.

Постановою Берегівського районного
суду Закарпатської області від 18
вересня 2008 року позов задоволено:
ліквідовано сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Берегівське».

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2009 року скасовано постанову
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 18 вересня 2008
року та ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 із посиланням на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
просили скасувати рішення суду
апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з доведеності з боку
позивача наявності таких порушень
закону під час створення юридичної
особи, які на момент судового розгляду
справи неможливо усунути.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що виконавчий комітет Берегівської
міської ради Закарпатської області,
звернувшись із позовом про ліквідацію
юридичної особи -
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Берегівське», вийшов за межі наданих
повноважень, оскільки Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», який є нормативно - правовим
актом, що визначає правовий статус
органів місцевого самоврядування,
виконавчому комітету не надано право
на звернення до суду із позовом про
ліквідацію юридичної особи, що, в свою
чергу, свідчить про безпідставність
позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції також
зроблено висновок, що за змістом пункту
другого частини першої статті 110
Цивільного кодексу України для
ліквідації юридичної особи необхідною
умовою є наявність судового рішення
про визнання недійсною державної
реєстрації юридичної особи. У той же
час, враховуючи те, що державна
реєстрація відповідача недійсною не
визнавалася підстави для ліквідації
юридичної особи у судовому порядку
відсутні.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із зазначеними висновками суду
апеляційної інстанції, з огляду на
наступне.

Частиною першою статті 110 Цивільного
кодексу України встановлено, що
юридична особа ліквідується: 1) за
рішенням її учасників або органу
юридичної особи, уповноваженого на це
установчими документами, в тому числі у
зв'язку із закінченням строку, на який
було створено юридичну особу,
досягненням мети, для якої її створено,
а також в інших випадках, передбачених
установчими документами; 2) за рішенням
суду про ліквідацію юридичної особи
через допущені при її створенні
порушення, які неможливо усунути, чи в
інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про підприємництво", чинного на момент
державної реєстрації підприємства,
державна реєстрація суб'єктів
підприємницької діяльності, крім
об'єднань юридичних осіб, що здійснюють
свою діяльність в Україні на умовах
угод про розподіл продукції,
проводиться у виконавчому комітеті
міської, районної в місті ради або в
районній, районній міст Києва і
Севастополя державній адміністрації
(далі - органи державної реєстрації) за
місцезнаходженням або місцем
проживання даного суб'єкта, якщо інше
не передбачено законом.

Частиною другою статті 110 Цивільного
кодексу України встановлено, що вимога
про ліквідацію юридичної особи на
підставах, зазначених у пункті 2
частини першої цієї статті, може бути
пред'явлена до суду органом, що
здійснює державну реєстрацію,
учасником юридичної особи, відповідним
органом державної влади у випадках,
встановлених законом.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на помилковість позиції суду
апеляційної інстанції щодо наявності
підстав для відмови у задоволенні
позову з мотивів неналежності позивача
у справі.

Частиною другою статті 38 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" в редакції, чинній на
момент звернення позивача до суду,
визначено, що підставами для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, зокрема є: визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Зазначений вище перелік підстав для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, є вичерпним.

Обставини, з якими зазначені положення
пов'язують наявність підстав для
припинення юридичної особи, підлягають
встановленню судом як підстава для
прийняття відповідного судового
рішення та не є предметом самостійних
позовних вимог.

Зазначеним спростовується позиція
суду апеляційної інстанції в частині
необхідності наявності судового
рішення про визнання недійсною
державної реєстрації юридичної особи
для прийняття іншого судового рішення
про ліквідацію (припинення) юридичної
особи.

Відповідно до частин другої, третьої
статті 159 Кодексу адміністративного
судочинства України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права, а обґрунтованим
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

За вказаних обставин, а також зважаючи
на те, що судом апеляційної інстанції
мотиви суду першої інстанції в частині
доведеності з боку позивача наявності
обставин, з якими закон пов'язує
наявність підстав для постановлення
судового рішення про припинення
юридичної особи, фактично не
перевірялись, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
скасування рішення суду апеляційної
інстанції із направленням справи на
новий судовий розгляд.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2009 року скасувати.

Справу за позовом виконавчого комітету
Берегівської міської ради
Закарпатської області до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Берегівське" про ліквідацію юридичної
особи направити на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
в порядку ст. ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: