Справа № 826/9338/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2014 року 16:14
справа №826/9338/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О. та
позивача: Баци К.В.;
відповідача: Мосунова Ю.А.
, розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
"Будівельно-Інвестиційна група
"Євробуд"доДержавної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішенняНа підставі
частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 04 серпня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
"Будівельно-Інвестиційна група
"Євробуд" (далі по тексту - позивач, ТОВ
"БІГ "Євробуд") звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у
Шевченківському районі), в якому
просить визнати протиправним та
повідомлення-рішення від 05 березня 2014
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 липня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі №826/9338/14,
закінчено підготовче провадження і
призначено справу до судового
В судовому засіданні 04 серпня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, представник відповідача
проти задоволення позовних вимог
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі від 05 березня
пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу
України, за порушення пункту 201.10 статті
201 Податкового кодексу України, ТОВ "БІГ
"Євробуд" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 937 500,00 грн., в тому числі за
основним платежем - 750 000,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 187
повідомлення-рішення прийняте на
підставі акта від 27 січня 2014 року
№16/22-03-84/37615060 "Про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ТОВ "БІГ
"Євробуд" код 37615060 за вересень 2013 року"
(далі по тексту - Акт перевірки).
В Акті перевірки встановлено, що згідно
надано реєстру отриманих податкових
ТОВ "БІГ "Євробуд" віднесено до складу
податкового кредиту податкову
накладну за вересень 2013 року №119 від 19
серпня 2013 року на суму податку на
додану вартість 750 000,00 грн., отриману
від ТОВ "Лайк Трест", яку не
зареєстровано в Єдиному реєстрі
податкових накладних.
Наведене, на думку відповідача,
свідчить, що у позивача виникає
податкове зобов'язання на суму 750 000,00
грн. та штрафна санкція у розмірі 25% на
суму 187 500,00 грн.
Позивач вважає протиправним спірне
податкове повідомлення-рішення,
оскільки до складу податкового кредиту
за вересень 2013 року віднесено суми
податку на додану вартість на підставі
податкової накладної від 19 вересня 2013
року №119, яка зареєстрована у Єдиному
реєстрі податкових накладних;
податкової накладної від 19 серпня 2013
року №119 позивач не отримував, а лише
допустив помилку при складанні реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних, що не є підставою для
визначення грошового зобов'язання.
Доводи відповідача, викладені в
письмовому запереченні проти позову,
повністю співпадають з висновками Акта
Окружний адміністративний суд міста
Києва погоджується із позовними
вимогами ТОВ "БІГ "Євробуд", виходячи з
Пункт 198.1 статті 198 Податкового кодексу
України (тут і далі в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) визначає, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.
У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.
Пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу
України встановлює, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.
У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Згідно з пунктом 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.
Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.
Аналіз наведених норм Податкового
кодексу України вказує, що підставою
для формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
здійснення відповідних господарських
операцій та наявність податкових
накладних, виписаних платниками
податку на додану вартість, оформлених
у відповідності до статті 201
Податкового кодексу України та
зареєстрованих у Єдиному реєстрі
податкових накладних; у свою чергу
відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
не дає права покупцю на включення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту.
Водночас, у випадку виявлення
розбіжностей даних податкової
накладної та Єдиного реєстру
податкових накладних, законодавець
передбачив можливість для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.
Як свідчить податкова декларація з
податку на додану вартість за вересень
2013 року, додаток 5 до неї "Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" і
реєстр виданих та отриманих податкових
накладених, у складі податкового
кредиту за вересень 2013 року ТОВ "БІГ
"Євробуд" відобразило суму податку на
додану вартість у розмірі 750 000,00 грн. на
підставі податкової накладної №119,
виписаної ТОВ "Лайк Трест".
Згідно реєстру виданих та отриманих
податкових накладних позивачем
зазначено, що податкова накладна ТОВ
"Лайк Трест" №119 видана 19 серпня 2013 року.
Разом з тим, суд встановив, що позивачем
допущено описку в реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних в
частині дати видачі податкової
накладної №119, а саме замість 19 вересня
2013 року зазначено 19 серпня 2013 року.
Позивач надав в матеріали справи копію
податкової накладної від 19 вересня 2013
року №119 на загальну суму 4 500 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість -
750 000,00 грн., виписаної ТОВ "Лайк Трест" у
зв'язку із поставкою
будівельно-монтажних робіт.
Доказів, які б свідчили про те, що до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість за вересень 2013 року
позивач відніс відповідні суми податку
на додану вартість на підставі
податкової накладної від 19 серпня 2013
року №119, виписаної ТОВ "Лайк Трест",
відповідачем до суду не надано.
Суд встановив, що ТОВ "Лайк Трест" на
момент складання податкової накладної
був зареєстрований платником податку
на додану вартість, податкова накладна
від 19 вересня 2013 року №119 оформлена у
відповідності до статті 201 Податкового
кодексу України та зареєстрована у
Єдиному реєстрі податкових накладних 23
вересня 2013 року, що підтверджується
відповідною квитанцією №1 та витягом з
Єдиного реєстру податкових накладних
№12, копії яких містяться в матеріалах
справи.
При цьому реальність здійснення
господарських операцій ТОВ "БІГ
"Євробуд" з ТОВ "Лайк Трест" не
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що ТОВ "БІГ "Євробуд"
правомірно відносило до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість за вересень 2013 року
суму 750 000, 00 грн. на підставі податкової
накладної від 19 вересня 2013 року №119,
виписаної ТОВ "Лайк Трест".
Суд звертає увагу, що помилкове
зазначення позивачем в реєстрі виданих
та отриманих податкових накладних
місяця складання податкової накладної
№119 не позбавляє ТОВ "БІГ "Євробуд" прав
на податковий кредит та не є підставою
для висновку про заниження суми
грошового зобов'язання, оскільки
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту,
є саме податкова накладна.
Відповідно до пунктів 201.14, 201.14 статті 201
Податкового кодексу України платники
податку зобов'язані вести окремий
облік операцій з постачання та
придбання товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також які
не є об'єктами оподаткування та
звільнені від оподаткування згідно з
Зведені результати такого обліку
відображаються в податкових
деклараціях, форма яких встановлюється
у порядку, передбаченому статтею 46
цього Кодексу. Платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 Порядку ведення
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 17 грудня 2012 року №1340, реєстр є
формою для запису (реєстрації) виданих
та отриманих податкових накладних.
Таким чином, реєстр виданих та
отриманих податкових накладних не є
документом, що підтверджує право на
податковий кредит, а лише формою для
запису податкових накладних.
За таких підстав, висновки Акта
перевірки про порушення ТОВ "БІГ
"Євробуд" пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України та
неправомірне віднесення до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість у розмірі 750 000,00 грн. є
помилковими, відповідно, визначення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість згідно податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі від 05 березня
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, ДПІ у Шевченківському
районі не доведено правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ "БІГ "Євробуд" підлягає
Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельно-Інвестиційна група
"Євробуд" задовольнити повністю
2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві 05 березня
3. Присудити з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельно-Інвестиційна група
"Євробуд" понесені ним витрати по
сплаті судового збору у розмірі 487,20
грн. (чотириста вісімдесят сім гривень
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко