Справа № 822/2568/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/2568/14
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Драчук Т. О. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
прокуратури Хмельницької області на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом в. о. прокурора Летичівського
району Хмельницької області, третя
особа на стороні позивача - Державна
інспекція сільського господарства у
Хмельницькій області до Летичівської
районної державної адміністрації,
третя особа на стороні відповідача -
ОСОБА_3, про визнання незаконними та
скасування розпорядження про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства із земель державної
власності площею 312,0 га , -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2014 року в.о. прокурора
Летичівського району, третя особа на
стороні позивача Державна інспекція
сільського господарства у
Хмельницькій області звернувся з
позовом до Летичівської РДА, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_3
про визнання незаконними та скасування
розпоряджень Летичівської РДА № 333/2012-р
від 25.05.2012 року та № 862/2012-р від 29.12.2012
року.

Позов мотивовано тим, що оскаржені
розпорядження, якими ОСОБА_3 надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства, а
також затверджено такий проект та
надано дані ділянки ОСОБА_3 в оренду,
прийняті з порушенням вимог земельного
законодавства та всупереч законодавчо
встановленій процедурі набуття права
оренди на земельні ділянки, оскільки
ОСОБА_3 не обґрунтовано розмірів
земельних ділянок з урахуванням
можливості їх обробітку і перспектив
діяльності фермерського господарства,
необхідності отримання великих площ
земельних ділянок, не надано
підтвердження наявності необхідної
для обробітку землі техніки та досвіду
роботи в сільському господарстві.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від 18
липня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовив.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням його
оскаржила прокуратура Хмельницької
області, яка в своїй апеляційній
скарзі просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 липня 2014
року та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що
рішення суду першої інстанції не
відповідає вимогам статті 159 КАС
України у зв'язку з порушенням норм
процесуального права та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

Летичівська районна державна
адміністрація скористалась правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надала письмові
заперечення на апеляційну скаргу
позивача, що надійшли до суду
апеляційної інстанції 28 серпня та 01
вересня 2014 року за вхідними №№ 19635/14
та 19635/14, відповідно. Власне, в
письмових запереченнях відповідач
просить суд апеляційної інстанції
залишити постанову суду першої
інстанції без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

02 вересня 2014 року на адресу
апеляційного суду надійшло клопотання
ОСОБА_3 про розгляд справи без його
участі. Також в клопотанні, третя особа
просить залишити постанову суду першої
інстанції без змін (вх. №19950/14).

В судове засідання призначене на 03
вересня 2014 року особи, які беруть
участь у справі не прибули, хоча
належним чином повідомлені про розгляд
справи, відтак, відповідно до вимог
пункту 2 частини 1 статті 197 КАС
України, апеляційний розгляд
здійснюється в порядку письмового
провадження. При цьому, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, у відповідності до
вимог частини 6 статті 12 та частини 1
статті 41 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та знайшло своє підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи,
розпорядженням Летичівської РДА №
333/2012-р від 25.05.2012 року ОСОБА_3 надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
орієнтовною площею 312 га для ведення
фермерського господарства, в тому
числі на території Митковецької
сільської ради - 52 га та Ярославської
сільської ради - 260 га за межами
населених пунктів для наступної
передачі в оренду.

Розпорядженням Летичівської РДА №
862/2012-р від 29.12.2012 року затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та надання їх в
оренду ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства на території
Летичівського району площею 301,2993 га, в
тому числі на території Митковецької
сільської ради - 46,6720 га та Ярославської
сільської ради - 254,6272 га за межами
населених пунктів. На виконання даного
розпорядження між ОСОБА_3 та
Летичівською РДА укладено договір
оренди земельних ділянок.

Незгода позивача з такими
розпорядженнями слугувала зверненню з
цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено наявність
порушень або загрози порушень
інтересів держави з боку відповідача,
не визначено в чому вони полягають,
натомість оскаржувані розпорядження
прийняті відповідачем в межах
повноважень та у відповідності до
вимог чинного земельного
законодавства.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, вважає, що вони
зроблені за виключної юридичної
оцінки обставин справи, з правильним
застосуванням норм чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

За приписами частин 1, 2 статті 1 Закону
України "Про фермерське господарство"
фермерське господарство є формою
підприємницької діяльності громадян
із створенням юридичної особи, які
виявили бажання виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію,
займатися її переробкою та реалізацією
з метою отримання прибутку на
земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути
створене одним громадянином України
або кількома громадянами України, які є
родичами або членами сім'ї, відповідно
до закону.

Положеннями частини 1 статті 7
зазначеного Закону унормовано, що для
отримання (придбання) у власність або в
оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. У заяві зазначаються:
бажаний розмір і місце розташування
ділянки, кількість членів фермерського
господарства та наявність у них права
на безоплатне одержання земельних
ділянок у власність, обґрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства. До заяви
додаються документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі. Перелік документів, що
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві,
затверджується Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

Згідно з обставин справи ОСОБА_3
звернувся до Летичівської РДА з
відповідними заявами, в яких зазначено
необхідні реквізити, а також додано
необхідні документи, а саме: копії
паспорту, ідентифікаційного коду,
диплома, що підтверджує наявність
здобутої в аграрному навчальному
закладі освіти, а також бізнес-план, в
якому вказано відомості про кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з врахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства.

Також судом встановлено, що згідно
договору підряду № 27/12/2012-2 від 27.12.2012
року, укладеного між ТОВ "Житниця
Поділля" та ОСОБА_3, товариство
зобов'язується надати
сільськогосподарські послуги по
обробітку землі, належної ОСОБА_3 на
праві оренди.

Спірні розпорядження Летичівської РДА
№ 333/2012-р від 25.05.2012 року та № 862/2012-р від
29.12.2012 року щодо надання ОСОБА_3 дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства, а
також затвердження проекту та надання
земельної ділянки ОСОБА_3 в оренду,
прийняті в межах наданих повноважень,
порушень діючого законодавства при їх
прийнятті апеляційним судом не
встановлено. Суд першої інстанції,
розглядаючи вказаний спір, також не
встановив, які законодавчі норми
порушені районною державною
адміністрацією при прийнятті
оскаржених розпоряджень.

Як правильно зазначено судом першої
інстанції до заяви ОСОБА_3 додано копію
диплома, що підтверджує наявність
здобутої в аграрному навчальному
закладі освіти, що узгоджується з
вимогами частини 1 статті 7 Закону
України "Про фермерське господарство",
якою передбачено альтернативу надання
відповідних документів, а саме
документів, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про належне обґрунтування
необхідності отримання таких розмірів
земельних ділянок ОСОБА_3, а саме
бізнес планом, що поданий до
Летичівської райдержадміністрації.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано зазначив, що у
чинному земельному законодавстві
немає чіткого визначення поняття
"єдиного земельного масиву". При цьому
надані ОСОБА_3 в оренду земельні
ділянки для ведення фермерського
господарства становлять сукупність
індивідуальних земельних ділянок в
групі компактно розташованих полів,
тому є єдиним земельним масивом.

Відповідно до статті 19 Конституції
України Летичівська районна державна
адміністрація Хмельницької області
при виконанні своїх повноважень діяла
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи наведене колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає
обґрунтованим висновки суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову.

За приписами частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому за змістом частини 1 статті 70
КАС України належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не ґрунтуються на
вимогах законодавства та не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 ,
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищенаведене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції ухвалив оскаржуване
рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокуратури
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 18
липня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Драчук Т. О.

Сапальова Т.В.