Справа № 527/687/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р.Справа № 527/687/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області на постанову
Глобинського районного суду
Полтавської області від 25.07.2014р. по
справі №527/687/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області , Державної
казначейської служби України

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії та стягнення недоотриманих сум,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області, Державної казначейської
служби України, в якому, з урахуванням
уточнень, просив:

- визнати незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області в частині не включення для
обчислення пенсії сум індексації
заробітної плати та матеріальної
допомоги на оздоровлення;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області нарахувати та
виплатити (з урахуванням проведених
виплат) пенсію з 15.05.2012 року, виходячи з
усіх отримуваних ним виплат, на які
відповідно до законодавства
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в тому числі і суми
індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги на оздоровлення;

- стягнути недоотримані суми
щомісячної пенсії за період з 15 травня
2012 року по дату набрання законної сили
постановою суду.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що з травня 2012 року перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в Глобинському районі Полтавської
області та отримує пенсію державного
службовця відповідно до Закону України
"Про державну службу". При призначенні
пенсій відповідачем помилково не
врахована до середньомісячного
розміру заробітної плати матеріальну
допомогу на оздоровлення та суми
індексації заробітної плати з яких
проводилися відрахування внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Не погодившись із
вказаними діями, позивач 25.02.2014 року
звернувся до відповідача із заявою про
перерахунок пенсії, на яку листом від
03.03.2014 року №10/Т-04 отримала відмову. В
обґрунтування підстав відмови в
проведення перерахунку пенсії,
відповідач вказує, що зазначені
виплати згідно до ст. 37 Закону України
"Про державну службу" не є складовими
заробітної плати державного службовця.
Позивач, не погоджуючись із вказаними
діями відповідача, звернувся до суду із
вказаним позовом. Вказує, що
матеріальна допомога на оздоровлення,
а також суми індексації заробітної
плати є складовою заробітної плати, на
які були нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Посилаючись на норми
Закону України "Про державну службу",
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
оплату праці" вважає, що суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове пенсійне страхування,
враховується в заробіток для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Постановою Глобинського районного
суду Полтавської області від 25.07.2014
року адміністративний позов було
задоволено частково.

Визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області в частині не включення при
обчисленні пенсії позивачу сум
індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги на
оздоровлення.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
нарахувати та виплатити (з урахуванням
проведених виплат) позивачу пенсію з
15.05.2012 року, виходячи з усіх отримуваних
ним виплат, на які відповідно до
законодавства нараховувалися страхові
внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а саме
сум індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги на оздоровлення.

В задоволенні позовної вимоги про
стягнення недоотриманих сум
щомісячної пенсії за період з 15.05.2012
року по дату набрання законної сили
постановою суду відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Глобинського районного суду
Полтавської області від 25.07.2014 року та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов залишити без
розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Вказує, що оскільки матеріальна
допомога на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
а також індексація заробітної плати не
зазначені в переліку складових
заробітної плати, передбачених ч.2 ст. 33
Закону України "Про державну службу", то
вони не включається до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям. Таким чином
пенсія позивачу була нарахована
правомірно, в зв'язку з чим, відмова
відповідача у здійсненні перерахунку
пенсії є законною. Крім того вважає, що
позивачем пропущено встановлений
законодавством строк звернення до суду
за захистом порушених прав.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що позивач з 10.05.2012 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області та з 15.05.2012 року отримує пенсію
державного службовця відповідно до
Закону України "Про державну службу".

21.02.2014 року Управлінням праці та
соціального захисту населення
Глобинської райдержадміністрації
Полтавської області видано позивачу
Довідки №754/3-15 та №754 про складові
заробітної плати для здійснення
перерахунку пенсії.

На підставі вказаних довідок, позивач
25.02.2014 року звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії

Листом від 03.03.2014 року №10/Т-04 відповідач
відмовив у перерахуванні пенсії з
урахуванням всіх виплат, з яких
нараховувались страхові внески.

Позивач, не погодившись із вказаною
відмовою відповідача, звернулась до
суду із даним позовом.

Як було встановлено під час судового
розгляду, фактичною підставою для
відмови позивачу у проведенні
перерахунку пенсії, слугували висновки
відповідача про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та індексація
заробітної плати не зазначені в
переліку складових заробітної плати,
передбачених ч.2 ст. 33 Закону України
"Про державну службу", в зв'язку з чим, не
включається до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям.

Колегія суддів зауважує, що оскільки
судове рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог не
оскаржуються, то згідно із положеннями
ч. 1 ст. 195 КАС України воно не підлягає
апеляційному перегляду.

Разом з тим, задовольняючи частково
позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, що посилання позивача
про те, що матеріальна допомога на
оздоровлення та індексація заробітної
плати, включається до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є обґрунтованим, оскільки
перевага має надаватись не положенням
Закону України "Про державну службу" та
Закону України "Про оплату праці", які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - ст. 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та ст. 66
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". В зв'язку з чим, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог про
перерахунок позивачу з 15.05.2012 року
пенсії з урахуванням вказаних виплат.

Колегія суддів частково погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 37
Закону України "Про державну службу",
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно із ч. 2 ст. 33 вказаного Закону,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 33
Закону України "Про державну службу",
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
оплату праці" визначено, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.04 р.
№ 5, де вказано, що у склад фонду
додаткової заробітної плати входять
премії та винагороди, в тому числі за
вислугу років, які мають систематичний
характер, а відповідно підпункту 2.3.3
пункту 2 цієї інструкції матеріальна
допомога, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників (на оздоровлення, у зв'язку
з екологічним станом) входить до складу
фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оплату праці", структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Із змісту статті 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відповідно до вказаних нормативних
актів пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Управління Пенсійного
фонду України від 30.10.08 р. № 19-11 "Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу", зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04.12.08 р. за
N1161/15852, було передбачено обов'язкові
реквізити довідки про заробітну плату,
в тому числі встановлено складові
заробітної, які враховуються під час
призначення (перерахунку) пенсії. Дана
постанова зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 04.12.08 року
за № 1161/15852.

Між тим, постановою Управління
Пенсійного фонду України від 14.02.11 р. №
5-1 "Про виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/2670" затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу" (далі - форма № 5-1),
якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.11 р. - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті
Закону передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що вказана
правова позиція узгоджується із
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена у постанові від
20.02.12 р. по справі № 21-430а11.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, беручи до уваги, що
відповідно до наданої позивачем
довідки вбачається, що на суми
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та індексації заробітної
плати, були нараховані страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції, що вказані виплати повинні
бути враховані до середньомісячного
розміру заробітної плати позивача, та,
як наслідок, повинні враховуватись при
визначенні розміру призначеної
позивачу на підставі ст. 37 Закону
України "Про державну службу" пенсії.

Разом з тим, колегія суддів дійшла
висновку що судом першої інстанції при
прийнятті рішення були порушені норми
процесуального права, які виявились у
наступному.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
13.03.2014 рок (що підтверджується штампом
вхідної кореспонденції суду), в якому, з
урахуванням уточнень, просив
задовольнити позовні вимоги з 15.05.2012
року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 2 ст.87 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачується за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

З врахуванням вказаних норм Закону без
обмеження будь-яким строком мають
виплачуватися лише нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію.

Предметом розгляду у цій справі є
позовні вимоги про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоотриманої пенсії і вищевказані
норми Закону до цих правовідносин
застосовуватись не можуть.

Правовідносини в даній справі повинні
розглядатися, в першу чергу, виходячи з
правомірності або неправомірності дій
чи бездіяльності органу владних
повноважень, на звернення для
оскарження яких Кодексом
адміністративного судочинства
передбачено 6 місяців.

Колегія суддів зазначає, що практика
Європейського суду з прав людини також
свідчить про те, що право на звернення
до суду не є абсолютним і може бути
обмеженим, в тому числі і встановленням
строків на звернення до суду за
захистом порушених прав (справа
"Стаббігс та інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Встановлення процесуальних строків
законом та судом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними,
передбачених КАС України, певних
процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному
процесі сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 13.09.2013
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Вирішуючи питання про поважність
причин пропущення строку звернення до
суду з даним позовом, колегія суддів
виходить з того, що поважними
визнаються лише такі причини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами, тобто, які б об'єктивно та
істотно перешкоджали його зверненню до
суду та не залежали від його
волевиявлення.

Посилання позивача, з якими погодився
суд першої інстанції, на те, що про
порушення свої прав він дізнався лише у
лютому 2014 року колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки позивач,
отримуючи щомісяця пенсію знав про її
розмір та у випадку незгоди з діями
відповідача щодо розміру виплати, мав
можливість вчасно звернутись до суду
із відповідним позовом.

Будь-яких інших доказів наявності
об'єктивних причин, що перешкоджали
своєчасно звернутися до суду з
відповідним позовом про захист свого
порушеного права, позивачем не
повідомлено, а судом в ході судового
розгляду не встановлено.

У відповідності до ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що постанова Глобинського
районного суду Полтавської області від
25.07.2014 року по справі №527/687/14-а в частині
задоволення позовних вимог щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
нарахувати та виплатити (з урахуванням
проведених виплат) позивачу пенсію з
15.05.2012 року по 12.09.2013 року, виходячи з
усіх отримуваних ним виплат, на які
відповідно до законодавства
нараховувалися страхові внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме сум індексації
заробітної плати та матеріальної
допомоги на оздоровлення, не може бути
визнана законною, а тому підлягає
скасуванню, а позов в зазначеній
частині згідно приписів ст. 100 КАС
України - залишенню без розгляду.

В іншій частині постанова суду є
законною та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197 п. 4 ч. 1
ст. 198, 200, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області - задовольнити частково.

Постанову Глобинського районного суду
Полтавської області від 25.07.2014р. по
справі №527/687/14-а скасувати в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі нарахувати та
виплатити (з урахуванням проведених
виплат) ОСОБА_1 пенсію з 15.05.2012 року по
12.09.2013 року, виходячи з усіх отримуваних
ним виплат, на які відповідно до
законодавства нараховувалися страхові
внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а саме
сум індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Прийняти в цій частині нову ухвалу,
якою відмовити ОСОБА_1 в поновлення
строку звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області , Державної казначейської
служби України про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії та стягнення
недоотриманих сум за період з 15.05.2012
року по 12.09.2013 року залишити без
розгляду.

В іншій частині постанову Глобинського
районного суду Полтавської області від
25.07.2014р. по справі №527/687/14-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня отримання її копії шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Філатов Ю.М.