Справа № 822/3392/14
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3392/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПольового
О.Л. при секретаріЖуковському Д.Є. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Державного підприємства
"Красилівський агрегатний завод" до
Красилівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Красилівський
агрегатний завод" звернулося до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Красилівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що за наслідками проведеної
документальної позапланової виїзної
перевірки ДП "Красилівський агрегатний
завод" з питань правомірності
нарахування сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок
платника у банку за травень 2014 року,
Красилівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області було неправомірно, на думку
позивача, винесене податкове
повідомлення-рішення Красилівської
об'єднаної державної податкової
інспекції № від 08.08.2014 року.

В судовому засіданні представник
Державного підприємства
"Красилівський агрегатний завод"
підтримав заявлені вимоги, підтвердив
зазначені в позовній заяві обставини,
просив позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив, пояснив, що за результатами
проведеної документальної
позапланової виїзної перевірки ДП
"Красилівський агрегатний завод"
встановлено порушення податкового
законодавства, а тому просив в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Суд встановив, що позивач - Державне
підприємство "Красилівський
агрегатний завод", ідентифікаційний
код 14307831, зареєстроване 28.04.1995 року
Красилівською районною державною
адміністрацією Хмельницької області
як суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа та внесене до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

У період з 15.07.2014 року по 25.07.2014 року
посадовими особами відповідача
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ДП "Красилівський
агрегатний завод" з питань
правомірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок платника у банку за травень 2014
року.

За результатами перевірки був
складений акт № 1248/15/14307831 від 01.08.2014
року.

В ході перевірки виявлені та
відображені в акті порушення позивачем
вимог: п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п.201.1,
п.201.2, п.201.10 ст. 201, п. 11 підрозділу 2
розділу ХХ "Перехідні положення" ПК
України, п. 5 Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010
року №1246, п. 14, п. 16 Порядку заповнення
податкової накладної, внаслідок чого
позивачем завищено суму бюджетного
відшкодування в декларації з податку
на додану вартість за квітень 2014 року в
сумі 11470 грн.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення
Красилівської об'єднаної державної
податкової інспекції № від 08.08.2014
року, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 11470 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
(штраф) в розмірі 5735 грн.

Як вбачається з акта перевірки №
1248/15/14307831 від 01.08.2014 року, заперечень на
адміністративний позов та пояснень,
які були надані представниками
Красилівської об'єднаної державної
податкової інспекції у судовому
засіданні, висновки щодо порушення
позивачем вказаних положень
податкового законодавства ґрунтується
на твердженні про формування
податкового кредиту квітня 2014 року, на
підставі сум ПДВ на загальну суму 11470
грн., згідно податкової накладної №1
від 01.04.2014 року виписаної ТОВ "Трейд
Стар" з порушенням вимог п. 201.1 ст. 201 ПК
України.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулює Податковий кодекс України.

Згідно п.198.1 ст. 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів та з
постачання послуг нерезидентом на
митній території України датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати (нарахування) податку за
податковими зобов'язаннями згідно з п.
187.8 ст. 187 цього Кодексу (п.198.2 ст. 198 ПК
України).

Відповідно до п.198.3 ст. 193 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно приписів п. 198.6 ст. 198 ПК України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору.

Згідно п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

В статті 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" законодавець
визначив поняття первинного документу,
під яким необхідно розуміти документ,
що містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Суд зазначає, що наслідки в податковому
обліку платника податків створюють
лише реально вчинені господарські
операції, тобто такі, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають змісту, відображеному в
укладених платником податку договорах.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Суд не бере до уваги посилання
представника відповідача на те, що
продукція яка придбана позивачем у ТОВ
"Трейд Стар" ввезена на митну територію
України, оскільки сертифікат №503481 на
який посилається відповідач в акті
перевірки, не стосується господарських
взаємовідносин позивача та ТОВ "Трейд
Стар", оскільки вантажоодержувачем у
даному сертифікаті вказано ТОВ "СПМ-М".

Враховуючи фактичні обставини справи
та наведені положення норм ПК України,
суд приходить до висновку про
правомірність формування позивачем
податкової звітності з ПДВ за
результатами господарських
взаємовідносин із вказаним
контрагентом, оскільки вони
підтверджуються належним чином
оформленими первинними
бухгалтерськими документами, які
містяться в матеріалах справи.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. А суд, згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм
законодавства та враховуючи
встановлені обставини справи, суд
приходить до висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
належить визнати протиправним та
скасувати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 7 - 12, 17, 18, 70, 71, 86, 159 - 163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Красилівської об'єднаної державної
податкової інспекції № від 08.08.2014
року.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
"Красилівський агрегатний завод"
понесені судові витрати в розмірі 182
(сто вісімдесят дві) гривні 70 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27
серпня 2014 року

Суддя/підпис/О.Л. Польовий"Згідно з
оригіналом" Суддя О.Л. Польовий