Справа № 711/6124/14-ц
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/6124/14-ц
Головуючий у 1-й інстанції: Клочко О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Літвіна Н.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Придніпровського
районного суду міста Черкаси від
08 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління пенсійного фонду
України в Черкаській області, про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з адміністративним позовом до
відповідача Головного управління
пенсійного фонду України в Черкаській
області про визнання дій
неправомірними, скасування рішення
заступника начальника Головного
управління - начальника управління ПЗВ
Вовкогон А.М. від 10.12.2013 року за №138,
зобов'язання повернути утримані
грошові кошти та провести перерахунок
пенсії з 01.03.2014 року.

Постановою Придніпровського
районного суду міста Черкаси від 08
липня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду знаходить, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2
являється пенсіонером , перебуває на
обліку в Головному управлінні
пенсійного фонду України в Черкаській
області, отримує пенсію за вислугою
років, відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб».

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач, будучи пенсіонером, в
липні 2013 року пішов працювати
охоронцем в ТОВ «Сорго - Буд», яке
знаходиться в м . Черкаси, бул.
Шевченка 150, оф.7-131, та був офіційно
працевлаштований, отримував заробітну
плату щомісячно в розмірі близько 300,0
гривень.

В кінці 2013 року він отримав листа
з Головного управління пенсійного
фонду України в Черкаській області за
№123470302 від 23.12.2013 року, яким йому
повідомили про те , що він, працюючи з
липня по грудень 2013 року, не повідомив
пенсійний фонд про своє
працевлаштування , і тому йому
переплачено пенсію в сумі 1339,26 гривень
і дана переплата виникла по його вині
та буде утримана з його пенсії по 20%
щомісячно , починаючи з січня 2014 року до
повного погашення.

Після цього ОСОБА_2 звернувся до
пенсійного фонду, де з'ясувалося , що в
його пенсійній справі є в наявності
заява від його імені, яка датована
25.10.2007 року, в якій написано, що в разі
працевлаштування він повинен
повідомити в тижневий термін в Головне
управління пенсійного фонду України в
Черкаській області. Ця заява написана
та підписана його дружиною ОСОБА_5 Про
наявність даної заяви його ніхто не
ставив до відому.

Судом першої інстанції
встановлено, що про факт виявлення
працюючих пенсіонерів , в тому числі і
щодо позивача, органи пенсійного фонду
дізнались в результаті проведення
звірки бази даних військових
пенсіонерів та бази даних СПОВ на
предмет виявлення працюючих
пенсіонерів.

Відповідно до ст.60 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», пенсіонери
зобов'язані повідомляти органи
пенсійного забезпечення про обставини,
що спричинюють зміну розміру пенсії. У
разі невиконання даного обов'язку і
одержання, у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії, пенсіонери мають відшкодувати
органу пенсійного забезпечення
заподіяну шкоду.

Відповідно до п.12 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що у разі
працевлаштування (навчання), особи,
яким призначено пенсію, протягом 10 днів
надається до органу, що призначає
пенсію, довідка про прийняття на роботу
(навчання). Надалі для проведення
індексації подається довідка про
розмір заробітної плати (стипендії) з
урахуванням індексації.

Отже, з огляду на вищенаведене,
вбачається, що законом чітко визначено,
що в разі настання обставин, які
спричиняють зміну розміру пенсії,
обов'язком ,а не правом, пенсіонера
являється повідомлення органів
пенсійного фонду про настання таких
обставин.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем цей обов'язок
не було належним чином виконано. Так як
саме на осіб - пенсіонерів законом
покладено обов'язок повідомляти органи
пенсійного забезпечення про обставини
, що зумовлюють зміну розміру пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
посилання позивача на різного роду
обставини про те, що пенсію отримувала
його дружина та саме вона написала
заяву від 25.10.2007 року та не поставила
його до відома, що при працевлаштуванні
він говорив, що він являється
пенсіонером, що дані були занесені в
комп'ютерну систему, що про
працевлаштування знали також
податкові органи тощо, не можна визнати
беззаперечними доказами, оскільки,
позивач ніяким чином не виконав свій
обов'язок, визначений вищевказаним
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» та Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що підстави для
скасування постанови - відсутні.

Відповідно до ст.70, ст. 71 КАС
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 КАС
України.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання відповідача в апеляційній
скарзі на норми законодавства, які не
відносяться до фактичних обставин
справи, та не можуть застосовуватись в
даному випадку. Доводи, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення, в зв'язку з чим,
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159, 160, 162, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 254 КАС України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Придніпровського районного
суду міста Черкаси від 08 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.