Справа № 335/2049/14-а(6-а/335/115/2014)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 рокусправа №
335/2049/14-а(6-а/335/115/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 11 березня 2014 року у
справі 335/2049/14-а; 6-а/335/115/2014 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулася Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя (далі по тексту -
відповідач), в якому просила
зобов'язати відповідача перерахувати
та сплатити в повному обсязі як дитині
війни недоплачене щомісячне
підвищення до пенсії виходячи з
розміру 30 відсотків від мінімальної
пенсії за віком за період з 09.072007 року
по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по
теперішній час з урахуванням раніше
виплачених виплат.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11
травня 2011 року у справі № 2а-4713/2011
позовні вимоги задоволено частково;
визнано протиправною відмову
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу як дитині війни
підвищення до пенсії на 30 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» , ч. 1 ст. 28 закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
20.10.2010 року по 11.05.2011 року; зобов'язано
відповідача здійснити нарахування і
виплати позивачу пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 20.10.2010 року по 11.05.2011 року, з
урахуванням різниці яка була виплачена
у цей період.

Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом від 23 жовтня 2012
року постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 23
жовтня 2012 року у справі № 2а/4713/201
залишено без змін.

28 лютого 2014 року на адресу суду першої
інстанції надійшла заява представника
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області за вх. № 7452 про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду першої інстанції, згідно
якої для повного виконання судового
рішення виникла необхідність змінити
порядок його виконання, а саме змінити
слова в резолютивній частині рішення з
«зобов'язати» провести перерахунок та
виплатити» на «стягнути» суму
недоплаченої пенсії.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 березня 2014 року
подання задоволено; змінено спосіб і
порядок подальшого виконання
постанови Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2011
року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання дій незаконними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, на підставі якої
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя 25.12.2013 року видано виконавчий
лист № 2а-4713/11, а зобов'язання
відповідача на стягнення з Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з розміру
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Не погодившись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
відповідач по даній адміністративній
справі подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 11 березня 2014 року у
справі № 6-а/335/115/2014;335/2049/14-а про
задоволення подання Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання рішення суду та
винести нове рішення, яким відмовити в
задоволені подання.

Справа розглянута відповідно до ст. 197
КАС України в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів переглядає справу в
межах доводів апеляційної скарги
відповідача.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи 11
травня 2011 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя
стягувачеві видано виконавчий лист.

Відповідно до заяви управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя до Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області, відповідач зазначає, що не
вбачається можливості повністю
виконати постанову суду від 11 травня
2011 року у справі № 2а-4713/2011 та провести
виплати відповідно до постанови про
відкриття виконавчого провадження №
41554316 від 21.01.2014

Згідно приписів ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення (
відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежного від того, суд
якої інстанції видав виконавчий лист,
із поданням, а особа, яке бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження-із заявою про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч. 2 ст. 263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто,
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення, на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник, просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду з
«зобов'язати» на «стягнути».

Колегія суддів зазначає, що під зміною
способу і порядку виконання судового
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для виконання рішення у
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленим, але при цьому не змінюючи
його змісту. А зміна способу і порядку
виконання рішення суду з «зобов'язати»
на «стягнути» фактично потягне за
собою зміну резолютивної частини
судового рішення.

Крім того, при вирішенні даної справи
суд враховує те, що орган Пенсійного
фонду України, фактично не є власником
коштів, які підлягають виплаті
позивачу у справі, а здійснюють, по
суті, лише розподіл таких коштів, які
надходять з Державного бюджету України
у встановленому законом порядку.

Відмовляючи в задоволені заяви, судом
апеляційної інстанції, також,
враховано інформаційний лист Вищого
Адміністративного Суду Україна від 13
червня 2013 року за вх. № 1483/12/13-12 та до
постанови Верховного Суду України від
28 жовтня 2008 року , а саме, що згідно
ст.ст.21,105, 162 КАС України
адміністративний суд повинен
визнавати дії відповідачів - органів,
які здійснюють нарахування та виплати
соціальних виплат пенсій категорії
громадян, протиправними у випадку
порушення закону та зобов'язувати
здійснювати нарахування і виплату
належних сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення
конкретних сум. Таке правило підлягає
застосуванню і під час вирішення
питання про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про відсутність будь-яких
законних підстав для задоволення даної
заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 160, 196, 199, 202, 205, 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 11 березня 2014 року
у справі 335/2049/14-а; 6-а/335/115/2014 - скасувати.

У задоволенні подання Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко

Згідно з оригіналом.

Судовий розпорядник
Л.В.Бухтіярова