Справа № 2а-1149/11/0970
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа №
47162/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

військового прокурора Ройко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Військового прокурора
Івано-Франківського гарнізону майора
юстиції В. Вдовитченко, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
старший помічник військового
прокурора Західного регіону України з
питань вирішення звернень та прийому
громадян підполковник юстиції
І.Пандяк, військовий комісар
Івано-Франківського ОВК полковник І.М.
Боловицьких про визнання дій
протиправними та зобов'язання до
вчинення дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 01.04.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Військового прокурора
Івано-Франківського гарнізону майора
юстиції В.Вдовитченко, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
старший помічник військового
прокурора Західного регіону України з
питань вирішення звернень та прийому
громадян підполковник юстиції
І.Пандяк, військовий комісар
Івано-Франківського ОВК полковник
І.М.Боловицьких, в якому просив визнати
дії щодо скерування скарги для
розгляду по суті до військового
комісара Івано-Франківського ОВК
протиправними та зобов'язати
розглянути скаргу від 04.03.2011 року по
суті.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його
в апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції були недостатньо досліджені
докази та обставини справи, рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального права.

Зазначає, що скерування скарги для
розгляду по суті до військового
комісара Івано-Франківського ОВК є
протиправним, оскільки, дані дії
вчинені відповідачем всупереч вимог ч.4
ст.7 Закону України «Про звернення
громадян», де зазначено, що
забороняється направляти скарги
громадян для розгляду тим органам або
посадовим особам, дії чи рішення яких
оскаржуються. Вказує, що відповідно до
Закону України «Про прокуратуру» саме
на військові прокуратури покладено
обов'язок перевірки дотримання чинного
законодавства як військовими
установами так і їхніми посадовими
особами, а тому відповідач зобов'язаний
був розглянути його звернення.

Військовий прокурор в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
заперечив та просить залишити її без
задоволення.

Представники інших сторін в судове
засідання не прибули, про дату, час і
місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до ст.196
КАС України, вважає за можливе
розглядати справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
04.03.2011 року ОСОБА_1 звернувся до
військового прокурора Західного
регіону України із скаргою щодо
проведення відповідної прокурорської
перевірки на предмет неприсвоєння
своєчасно ОСОБА_1 чергового
військового звання.

Листом військової прокуратури
Західного регіону України від 10.03.2011
року за №7/5с позивача повідомлено, що
його звернення від 04.03.2011 року, яке
09.03.2011 року надійшло у військову
прокуратуру Західного регіону України,
скеровано за належністю у військову
прокуратуру Івано-Франківського
гарнізону.

24.03.2011 року прокуратурою
Івано-Франківського гарнізону
звернення ОСОБА_1 від 04.03.2011 року щодо
можливих протиправних дій Командувача
38 загальновійськової армії щодо не
присвоєння ОСОБА_1 в 1994 році
військового звання «капітан»
скеровано за належністю військовому
комісару Івано-Франківського ОВК.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, скеровуючи звернення
ОСОБА_1 до військового комісара
Івано-Франківського ОВК, діяв в межах
та у спосіб визначений Законом України
«Про звернення громадян». Закону
України «Про прокуратуру» та
відповідно до вимог наказів
Генеральної прокуратури України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про
звернення громадян» якщо питання,
порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України
«Про прокуратуру» письмовий припис про
усунення порушень закону вноситься
прокурором, його заступником органу чи
посадовій особі, які допустили
порушення, або вищестоящому у порядку
підпорядкованості органу чи посадовій
особі, які правомочні усунути
порушення.

Письмовий припис вноситься у випадках,
коли порушення закону має очевидний
характер і може завдати істотної шкоди
інтересам держави, підприємства,
установи, організації, а також
громадянам, якщо не буде негайно
усунуто. Припис підлягає негайному
виконанню, про що повідомляється
прокурору.

Статтею 23 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що подання з
вимогами усунення порушень закону,
причин цих порушень і умов, що їм
сприяють, вноситься прокурором, його
заступником у державний орган,
громадську організацію або посадовій
особі, які наділені повноваженням
усунути порушення закону, і підлягає
невідкладному розгляду. Не пізніш як у
місячний строк має бути вжито
відповідних заходів до усунення
порушень закону, причин та умов, що їм
сприяють, і про наслідки повідомлено
прокурору.

Як видно зі змісту звернення ОСОБА_1 від
04.03.2011 року, ним в даному зверненні не
було в достатній мірі вказано на
порушення закону, яке має очевидний
характер і може завдати істотної шкоди
позивачу, якщо не буде негайно усунуто,
а також в ній не містилося повідомлення
про вчинення злочину певними
посадовими чи службовими особами, що
могло бути підставою для вирішення
питання в поряду ст.97 КПК України.

Відтак, на думку суду першої інстанції,
з чим погоджується колегія суддів, в
прокурора Івано-Франківського
гарнізону не було підстав для
застосування актів прокурорського
реагування, в тому числі винесенні
припису чи подання.

Крім того, колегія суддів вважає, що
військовий прокурор
Івано-Франківського гарнізону,
скеровуючи звернення ОСОБА_1 від 04.03.2011
року, діяв у відповідності вимог п.3.2
наказу Генеральної прокуратури
України від 28.12.2005 року №9гн «Про
організацію роботи з розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури
України», яким затверджено Інструкцію
про порядок розгляду і вирішення
звернень та особистого прийому в
органах прокуратури України, де
передбачено, що по кожному зверненню в
прокуратурах усіх рівнів може бути
виконана одна з таких дій: прийнято до
розгляду; передано на вирішення до
підпорядкованої прокуратури;
направлено до іншого відомства;
долучено до скарги, що раніше надійшла,
або до матеріалів кримінальної справи.

Правомірність дій відповідача
випливає також із змісту п.3.1 наказу
Генеральної прокуратури України №3гн
від 12.04.2011 року «Про організацію
правозахисної діяльності органів
прокуратури України», відповідно до
якого, перевірки за заявами громадян,
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, за
винятком заяв та повідомлень про
злочини, розслідування яких належить
до компетенції органів прокуратури,
проводити лише у разі їх попереднього
вирішення керівниками компетентних
органів виконавчої влади, місцевого
самоврядування та контролю. В інших
випадках надсилати такі звернення за
належністю, роз'яснювати право на
звернення за захистом своїх порушених
чи оспорюваних прав і свобод до
відповідних органів державної влади та
контролю, органів місцевого
самоврядування, а в передбачених
чинним законодавством випадках - до
суду.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає висновок суду першої інстанції
щодо необґрунтованості позовних вимог
та, відповідно, їх незадоволення
правомірним.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і така
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2011
року у справі №2а-1149/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
ухвали в повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України - з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

М.П. Кушнерик

Ухвала у повному обсязі складена 26.08.2014
року.