Справа № 825/1797/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби про
стягнення середнього заробітку за час
затримки при розрахунку, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до
Чернігівської міжрайонної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби, в якому, з
урахуванням уточнення, просив
зобов'язати відповідача нарахувати
середній заробіток за період з 17.02.2011
року по 08.04.2013 року та стягнути
нараховане на його користь.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року адміністративний позов залишено
без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, однак оскаржувану
постанову слід змінити, з таких
підстав.

Колегією суддів установлено та
вбачається із матеріалів справи, що
ОСОБА_2 у період з 01.03.2000 року по 16.02.2011
року проходив службу на посадах
оперуповноваженого, старшого
оперуповноваженого відділу податкової
міліції Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби та на
підставі наказу №22-о від 15.02.2011 року
звільнений із займаної посади та з
органів податкової міліції в запас.

Із матеріалів цієї справи слідує, що
позивач, не погоджуючись із
здійснюваними йому відповідачем
виплатами заробітку під час
проходження служби, оскаржував дії
відповідача до адміністративного суду
в справі №2а/2570/2436/2012.

На час розгляду цієї адміністративної
справи судом першої інстанції, була
чинною постанова Чернігівського
окружного адміністративного суду від 09
серпня 2012 року у справі №2а/2570/2436/2012,
якою частково задоволені вимоги ОСОБА_2
до Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби, зокрема,
про визнання протиправними дій
відповідача щодо виплати йому премії
за певний період та зобов'язання
нарахувати та виплатити недоплачену
премію.

Вирішуючи спір, місцевий суд виходив із
встановлених вищевказаним судовим
рішенням по справі №2а/2570/2436/2012
обставин. Разом з тим, у згаданій справі
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03 вересня 2013 року були
скасовані рішення попередніх
інстанцій та направлено справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що
вимоги позивача зобов'язати
Чернігівську міжрайонну державну
податкову інспекцію Державної
податкової служби нарахувати середній
заробіток за період з 17.02.2011 року по
08.04.2013 року та стягнути нараховане на
його користь заявлені внаслідок
набрання законної сили постановою
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 09.08.2012 року.
При цьому, саме із вирішенням
адміністративного позову по
зазначеній справі позивач пов'язує
затримку у розрахунку з ним при
звільненні.

Враховуючи викладене, а також те, що під
час апеляційного розгляду справи
згаданий спір між позивачем та
суб'єктом владних повноважень не був
вирішений, так як справа знаходилась на
новому розгляді в суді першої
інстанції, колегією суддів ухвалою від
08 жовтня 2013 року зупинено провадження
до набрання законної сили судовим
рішенням у справі №2570/2436/2012.

У червні 2014 року на запит Київського
апеляційного адміністративного суду
надійшла інформація про стан розгляду
вищезазначеної справи. Так, як вже
зазначалось, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 03
вересня 2013 року було скасовано рішення
судів попередніх інстанцій у справі
№2570/2436/2012 та направлено її на новий
розгляд до окружного
адміністративного суду. При новому
розгляді вказаній справі присвоєно
номер 825/3518/13-а. Внаслідок нового
розгляду цієї справи Чернігівським
окружним адміністративним судом
ухвалою від 29 листопада 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2
залишено без розгляду. Зазначена
ухвала залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року, відтак - набрала законної сили
згідно ч. 5 ст. 254 КАС України.

Із даних Єдиного державного реєстру
судових рішень вбачається, що ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 04 липня 2014 року по справі №825/3518/13-а
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за скаргою ОСОБА_2 на
вищевказані судові рішення.

Враховуючи, що підстави зупинення
провадження в даній справі відпали,
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 серпня 2014
року провадження у цій справі
поновлено.

Обговорюючи обставини справи та вимоги
позивача, які ґрунтуються на приписах
ст. ст. 116, 117 Кодексу законів про працю
України, колегія суддів зазначає, що
право на судовий захист, гарантоване
Конституцією України (ст. 55), закріплене
ст. 6 КАС України, має лише та особа, яка
є суб'єктом (носієм) порушених прав,
свобод чи інтересів. Тож для того, щоб
особі було надано судовий захист
(шляхом задоволення вимог
адміністративного позову), суд повинен
встановити, що особа дійсно має право,
свободу чи інтерес, про захист яких
вона просить, і це право, свобода чи
інтерес порушені відповідачем.

При цьому, загальними положеннями
Кодексу адміністративного судочинства
України закріплено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

З аналізу наведеного вбачається, що
об'єктом захисту в адміністративному
судочинстві є права, свободи та
інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб. Отже захист
таких є наступним, тобто передбачає
наявність відповідного права, свободи
чи інтересу у особи.

Статтею 116 Кодексу законів про працю
України визначені строки розрахунку
при звільненні. Згідно ч. ч. 1, 2 цієї
статті, при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум. В разі спору
про розмір сум, належних працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювану
нею суму.

Стаття 117 цього Кодексу встановлює
відповідальність за затримку
розрахунку при звільненні. Згідно з ч.
ч. 1, 2 цієї статті в разі невиплати з
вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в
статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Зважаючи на те, що публічно-правовий
спір між позивачем та Чернігівською
міжрайонною державною податковою
інспекцією Державної податкової
служби не було вирішено на користь
першого, оскільки його
адміністративний позов у справі
№825/3518/13-а залишено без розгляду, у
апеляційного суду немає підстав для
висновків, що права та інтереси
позивача на відшкодування середнього
заробітку за час затримки в розрахунку
з ним були порушені. Тому, позовні
вимоги в даній справі є передчасними та
задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції в
даному випадку також передчасно
перевірив правомірність застосування
положень Кодексу законів про працю
України до спірних правовідносин,
керуючись обставинами, встановленими
іншим судовим рішенням, яке хоч і
набрало законної сили, проте
перебувало на стадії касаційного
оскарження.

Враховуючи викладене, колегія суддів
доходить висновку, що мотивувальна
частина постанови суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
підстав для відмови у задоволенні
позову.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 1 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду, якщо суд першої інстанції
правильно по суті вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року змінити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити
з підстав, викладених у постанові
апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

Головуючий суддя

Глущенко Я.Б.

Судді:

Пилипенко О.Є.

Романчук О.М