Справа № 826/9492/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9492/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року 08:30 №826/9492/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Саніна Б.В., при секретарі судового засідання Борисовій Т. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомфарма»

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомфарма» (надалі - Позивач/ТОВ «Інкомфарма») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі – Відповідач/ДПІ у Печерському районі), в якому просить суд (з врахуванням заяви про зміну предмету адміністративного позову від 04.08.2014 р.):

4. Судові витрати по справі покласти на Відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.07.2014 р. провадження по справі було відкрито та призначено до судового розгляду.

В судове засідання з’явився представник Позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить адміністративний позов задовольнити, зокрема зазначає про порушення Відповідачем положень Податкового кодексу України (надалі – ПК України) під час винесення Акту №1387/26 та внесення відповідних записів до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України та автоматизованої системи «Податковий блок».

В судове засідання з’явився представник Відповідача, який щодо позовних вимог заперечує в повному обсязі, зазначає що складений Акт №1387/26 не породжує для Позивача жодних правових наслідків, і не є обов’язковим для платника податків.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Відповідно до положень ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд перейшов до письмового провадження по справі, та надано сторонам час для подання додаткових документів та пояснень по справі.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

ТОВ «Інкомфарма» зареєстрована Печерською районною державною адміністрацією в м. Києві 21.12.2010 р. та з взятий на облік платника податку на додану вартість. Основними видами діяльності за КВЕД є: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насіння і кормами для тварин; оптова торгівля фруктами й овочами; надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

15.05.2014 р. листом №230783/10/26-55-07-10 «Про надання інформації та її документального підтвердження» ДПІ у Печерському районі м. Києва просила від Позивача надати копії документів по господарських відносинах з ПП «Євроімекс», ПП «Тесіт продактс», ТОВ «Амобуд» за лютий 2014 р.

Відповідачем було проведено зустрічну виїзну звірку Позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2014 р. по 31.03.2014 р., за результатами якої було складено Акт №1387/26.

В Акті №1387/26 було зафіксовано що на момент проведення перевірки первинні та інші документи по ТОВ «Інкомфарма» відсутні, посадові особи підприємства за адресою вказаною в реєстраційних документах м. Київ, вул. Мечникова, 2 не знаходяться. Крім того, в даному Акті зафіксовано, що звіркою документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із платниками податків їх вид, обсяг, якість та розрахунки. В тексті Акту №1387/26 також зафіксовано, що у Позивача відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, автомобільні засоби.

Не погоджуючись із Актом №1387/26, та вважаючи що Відповідачем порушено його права та інтереси, Позивач звернувся до суду для їх захисту.

В ст.10 КАС України, визначено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як наслідок, суд розглядає справу виключно в межах позовних вимог Позивача.

Відповідно до пп.62.1.3 п.6.2.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що відповідно до абз.1 та абз.3 п.73.5 ст.73 ПК України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками та проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ПК України вчинення податковими органами дій по проведенню зустрічних звірок прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по проведенню зустрічних звірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством.

При цьому, відповідно до положень п.1 та п.2 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 27.12.2010 р. (надалі – Порядок №1232), зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктами 4 Порядку №1232 визначено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

В п.6 та п.7 Порядку №1232 передбачено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку. За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

В п.4.4 р.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України №236 від 22.04.2011 р., у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Як наслідок, Відповідач має право проводити зустрічні перевірки за результатами яких має право складати відповідні Акти зустрічних перевірок.

Більше того, із вищезазначених правових норм вбачається, що проведення звірки - це дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів суб’єкта господарювання, за результатами здійснення яких складається довідка.

При цьому заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, тобто, спрямовані на вчинення дій щодо співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб’єкта господарювання, однак без фактичного здійснення таких дій, не можуть вважатись діями по проведенню зустрічної звірки.

У межах спірних правовідносин Відповідач зустрічної звірки Позивача не проведено, дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів Позивача не здійснено, відповідної довідки не складено, про що свідчить й сам Акт про неможливість проведення зустрічної звірки.

На переконання суду, незгода з висновками, викладеними в Акті про неможливість проведення зустрічної звірки не є підставою для визнання протиправними дій, факт вчинення яких відсутній; відсутність дій сама по собі виключає їх протиправність.

Враховуючи викладене, судом не встановлено, що Відповідачем вчинено протиправні дії по проведенню зустрічної звірки ТОВ «Інкомфарма», відтак, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Відповідно до п.12.2 р.12 Порядку обліку платників податків і зборів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 р. (надалі – Порядок №1588), при проведенні будь-якого виду перевірки платника податків працівниками органів державної податкової служби здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

В п.12.4 р.12 Порядку №1588, щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу державної податкової служби, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

15.05.2014 р. Відповідачем було направлено запит №799/9/9/26552207 на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків. 16.05.2014 р. видано Довідку про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків в якій зазначено, що ТОВ «Інкомфарма» не знаходиться за місцезнаходженням.

Таким чином, зміст Акту №1387/26 свідчить, що Відповідач намагався провести не передбачену у плані роботи перевірку Позивача у приміщенні ТОВ «Інкомфарма», однак вказаний суб’єкт господарювання був відсутній за його адресою розташування.

Таким чином, судом не встановлено протиправність дій Відповідача під час складення Акту №1387/26 відтак, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Крім того, щодо вимоги Позивача щодо зобов’язання Відповідача вилучити з інформаційної бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та автоматизованої системи «Податковий блок» інформацію внесену на підстав Акту №1387/26, суд дійшов наступного.

Відповідно ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України.

В ст.71 ПК України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань

Згідно ст.72, ст.74 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

На час звернення до суду із адміністративним позовом, чинними є Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи – підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013 р. (надалі – Методичні рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації №165 були запроваджені в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

В п.1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

В той же час, питання діяльності інформаційної системи «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» регулювалось іншим підзаконним нормативно-правовим актом, що із прийняттям Методичних рекомендацій №165 втратив чинність, а саме – Методичними рекомендаціями щодо взаємодії органів державної податкової служби про проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації роз шифровок податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контентів, затверджені наказом Державної податкової адміністрації України №266 від 18.04.2008 р. «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів».

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Позивачем не надано доказів на підтвердження факту внесення Відповідачем змін до інформаційних баз даних «Податковий блок» на підставі Акта №1387/26, тобто Позивачем не наведено, які саме відомості у податковій звітності ТОВ «Інкомфарма» були змінені Відповідачем, в якій частині та яким чином змінено відомості податкової звітності Позивача, які відомості та в яких інформаційних базах даних податкової служби підлягають відновленню.

Враховуючи викладене, судом під час розгляду справи не встановлено, що Відповідачем протиправно вчинено дії по зміні відомостей, що містяться в облікових картках ТОВ «Інкомфарма» в електронних інформаційних базах даних, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ч.1, ч.4, ч.5 та ч.6 ст.72 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Позивача. Відповідно до положень ст.94 КАС України, судовий збір не відшкодовується.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомфарма» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Б. В. Санін