Справа № 185/3430/14-а
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/3430/14-а
Провадження № 2-а/185/114/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Головіна В.О. при секретарі судового
засідання Михайловій Н.І., з участю
представника позивача Чуб Д.Ю.,
відповідача ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Павлограді адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області до ОСОБА_2
про відшкодування надміру виплачених
сум пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив суд стягнути з відповідача на
надмірно виплачені суми пенсій у
розмірі 2948,90грн. В обґрунтування
позову зазначив, що відповідач
перебуває на обліку в Управлінні та
отримує пенсію за віком з 15.03.2005 року.
Згідно заяви від 18.02.2013 року,
відповідача переведено з пенсії за
віком на пенсію по втраті годувальника,
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Згідно довідки Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Павлограді
Дніпропетровської області від 06.03.2014
року, ОСОБА_2 отримує страхові виплати
по втраті годувальника з 06.11.2013року. В
зв'язку з чим, виявлено переплату
пенсії ОСОБА_2 за період з 06.11.2013року по
31.03.2014р. на загальну суму 2948,90 грн.
Добровільно відповідач не бажає
повернути переплачені кошти. В зв'язку
з чим, позивач змушений звернутись до
суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
повністю, посилаючись на підстави
зазначені у позові та на свої пояснення
надані у судовому засіданні, просив суд
задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, просила суд
відмовити у задоволені позову,
оскільки переплата сум пенсії виникла
не з її вини.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
письмові докази по справі, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Згідно з положенням про Пенсійний фонд,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 384/2011 (із
змінами), Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади.
Основним завданням Пенсійного фонду
України є участь у формуванні та
реалізації державної політики у сфері
пенсійного забезпечення та
соціального страхування, забезпечення
збирання та акумулювання коштів,
призначених для пенсійного
страхування, а також ефективне
використання коштів Пенсійного фонду
України, здійснення в межах своєї
компетенції контрольних функцій.

Пенсійний фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, міста Києва
та Севастополя, управління в районах,
містах і районах у містах.

Отже, управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області (надалі -
управління), виступає органом,
уповноваженим державою виконувати
відповідні функції у даних
правовідносинах.

Як встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в Управлінні та отримує пенсію
за віком з 15.03.2005 року (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть від
19.01.2013 року серії НОМЕР_1. ОСОБА_3 -
чоловік ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно заяви від 18.02.2013 року,
відповідача переведено з пенсії за
віком на пенсію по втраті годувальника,
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (а.с.10).

Згідно ст. 13 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Професійне захворювання є страховим
випадком також у разі його
встановлення чи виявлення в період,
коли потерпілий не перебував у
трудових відносинах з підприємством,
на якому він захворів.

Відповіднодо ст. 14 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", до
професійного захворювання належить
захворювання, що виникло внаслідок
професійної діяльності застрахованого
та зумовлюється виключно або переважно
впливом шкідливих речовин і певних
видів робіт та інших факторів,
пов'язаних з роботою.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
ступінь втрати працездатності
потерпілим установлюється МСЕК за
участю Фонду соціального страхування
від нещасних випадків і визначається у
відсотках професійної працездатності,
яку мав потерпілий до ушкодження
здоров'я. МСЕК установлює обмеження
рівня життєдіяльності потерпілого,
визначає професію, з якою пов'язане
ушкодження здоров'я, причину, час
настання та групу інвалідності у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також
визначає необхідні види медичної та
соціальної допомоги.

Згідно ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності',
фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку пенсію по втратті
годувальника.

Передумовою для впровадження виплат
пенсії по втраті годувальника від
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві, є
встановлення причинного зв'язку між
смертю та професійним
захворюванням та визначення відсотку
втрати профпредатності.

Згідно виписки МСЕК від 30.11.1995 року,
померлому ОСОБА_3, встановлена III група
інвалідності з 06.09.1994 року та II група
інвалідності з 19.09.1996 року, відповідно
до довідки МСЕК від 24.10.2006 року
безстроково, які пов'язані із
профзахворюванням (а.с. 13,14).

Відповідно довідки Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Павлограді
Дніпропетровської області від 06.03.2014
року № 699, ОСОБА_2. отримує страхові
виплати по втраті годувальника з
06.11.2013року (а.с.12).

Згідно п. 1 статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності.

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається в
розмірі: на одного непрацездатного
члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за
віком померлого годувальника.

На підставі п. 8 статті 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначаються
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності'.

Згідно ч. 16 ст. 34 цього Закону, виплата
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", пенсії в разі
втрати годувальника призначаються на
кожного непрацездатного члена сімї в
розмірі 30% заробітку годувальника. але
не менше соціальної пенсії
встановленої категорії
непрацездатних.

Пенсія відповідача приведена у
відповідність до Закону України "Про
пенсійне забезпечення'.

Згідно ст. 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Як вбачається з заяви про призначення
пенсії від 18.02.2013 року, заяви -
роз'яснення від 18.02.2013 року, відповідачу
доведено до відома, що згідно діючого
законодавства, у випадку, якщо виникли
зміни, що викликають зміну розміру
виплачуваної пенсії, громадянин
зобов'язаний повідомити орган
Пенсійного фонду України (а.с.10,11).

Через неправомірні дії відповідача,
управлінню Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
спричинено збитків за період з 06.11.2013
року по 31.03.2014 року на загальну суму 2
948,13грн., відповідно наданого
розрахунку. До теперішнього часу
надмірно виплачені суми пенсії
відповідач не повернула позивачу (а.с.4).

Згідно ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона належними і достатніми
доказами повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

За встановлених обставин, суд вбачає
достаньо підстав для задоволення
позову, оскільки внаслідок свідомого
неподання відповідачем інформації про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати, їй були надміру виплачено суми
пенсії в період з 06.11.2013року по
31.03.2014року у сумі 2948,90грн., а відтак, ці
кошти підлягають поверненню
відповідачем в судовому порядку,
враховуючи звернення до суду позивача
в межах строку, встановленого ст. 99 КАС
України.

Відповідно ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69, 159, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області до ОСОБА_2
про відшкодування надміру виплачених
сум пенсії - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.НОМЕР_2) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
надміру виплачену суму пенсії в
розмірі 2948.90 (дві тисячі дев'ятсот сорок
вісім) гривень 90 копійок.

Постанова може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
В.О.Головін