Справа № 333/5327/14-а
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5327/14-а
Провадження № 2-а/333/124/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Комунарському районі м.
Запоріжжя про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до Управління Пенсійного Фонду України
в Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

ОСОБА_1 працювала медичною сестрою в
обласній клінічній лікарні. Відповідно
до чинного законодавства в жовтні 2005
року, оформила пенсію за вислугу років,
після чого перейшла на посаду молодшої
медичної сестри (санітарки). Працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення мають право на пенсію за
вислугу років незалежно від віку за
наявності в них спеціального стажу
роботи не менше 25-ти років за переліком,
що затверджується в порядку,
визначеному Кабінетом міністрів
України (пункт «е» статті 55 Закону «Про
пенсійне забезпечення»). Постановою
Кабміну від 04.11.93 року №909 затверджено
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років. Однак
умовою для призначення пенсії за
вислугу років є те, що зайнятість на цих
посадах має бути за основним місцем
роботи. Відповідно до статті 7 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
пенсії за вислугу років призначаються
при залишенні роботи, яка дає право на
цей вид пенсії. З урахуванням цієї
норми я і перейшла на посаду санітарки.
Робота за сумісництвом не дає права на
пенсію за вислугу років. З урахуванням
цього Міністерство соціального
захисту населення листом № 21 від 31.08.1992
року, а згодом Міністерство праці та
соціальної політики України листом -
відповіддю на запит Пенсійного фонду
України від 14.06.2002 року №02-1159сл.-10
роз'яснили, що медичні працівники, які
отримують пенсію за вислугу років,
мають право отримувати таку пенсію і
одночасно працювати на посадах
медичних працівників за сумісництвом.
Інших роз'яснень з цього питання ні
обласний комітет профспілки, ні відділ
кадрів обласної клінічної лікарні не
отримували. ОСОБА_1 медична сестра з
багаторічним стажем, тому з
урахуванням вище вказаних нормативних
актів та роз'яснень відділ кадрів
лікарні запропонував їй працювати за
сумісництвом на сестринській посаді,
повідомивши, що я не втрачаю право на
пенсію за вислугу років. 3 02.04.2009 року по
02.01.2013 року, працювала за сумісництвом
на посаді сестри медичної з
фізіотерапії, на основній посаді -
санітаркою. Одночасно отримувала
пенсію за вислугу років. 16 квітня 2014
року звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.
Запоріжжя з заявою про перехід з пенсії
за вислугу років на пенсію за віком.
Вивчивши документи, Пенсійна комісія з
суперечливих питань при призначенні та
виплаті пенсії винесла рішення № 25 від
13.06.2014 року, згідно якого ОСОБА_1 не мала
права працювати за сумісництвом
медичною сестрою і одночасно
отримувати пенсію за вислугу років,
тому їй необхідно повернути 16 тисяч
гривень надміру виплаченої пенсії.
Таке рішення, вважає неправомірним.
Просить суд скасувати рішення комісії
з суперечливих питань при призначенні
та виплаті пенсії № 25 від 13.06.2014 року
Управління пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
утримання з останньої раніше
виплаченої пенсії за вислугу років, за
період з 21.06.2011 по 01.01.2013 року.

Відповідач Управління Пенсійного
Фонду України в Комунарському районі
м. Запоріжжя відповідно до
ухвали суду про відкриття скороченого
провадження по справі надав через
канцелярію суду заперечення, в якому
зазначив, що в управлінні ОСОБА_1 з
05.10.2005 року перебуває на обліку та
отримує пенсію за вислугу років
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». 16.04.2014 року,
ОСОБА_1 звернулась до управління з
заявою про перехід з пенсії за вислугу
років на пенсію за віком згідно Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Позивачем була надана трудова книжка
згідно якої вбачається, що позивач з
02.04.2009 року, була прийнята на 0,25 ставки,
на посаду сестри медичної з
фізіотерапії фізіотерапевтичного
відділення по сумісництву згідно
наказу № 62 від 01.04.2009 року. Згідно
наказу № 1-К від 02.01.2013 року позивач
звільнена від 0,5 ставки за сумісництва
на посаду сестри медичної з
фізіотерапії. Тобто позивачем не
повідомлено управління про
працевлаштування за сумісництвом на
посаду, яка дає право на пенсію за
вислугу років. Згідно п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку. Водночас,
за умовами ст. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію. Виплата пенсії за вислугу років
на час роботи за спеціальністю
припиняється. Постановою Кабінету
Міністрів України «Про перелік
закладів та установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 року
№ 909 (зі змінами) затверджено Перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років (далі - Перелік
закладів, установ і посад), згідно якого
середній медичний персонал у закладах
охорони здоров'я користується правом
на пенсію за вислугу років. Тобто, за
період роботи на посаді, яка дає право
на пенсію за вислугу років, в даному
випадку - сестра медична, з 21.06.2011 року
по 01.01.2013 року виникла переплата пенсії
в розмірі 16181,65 грн. Також, ОСОБА_1 16.04.2014
року надала заяву, в якій визнала суму
переплати та просила управління
утримати її одноразово з 01.05.2014 року.
Отже, оскільки пенсійним
законодавством чітко встановлено, що
пенсії за вислугу років призначаються
при залишенні роботи, яка дає право на
цю пенсію, то при прийнятті на посаду
медичної сестри за сумісництвом ОСОБА_1
порушила норми законодавства, що
призвело до переплати пенсії в сумі
16181,65 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України,
справа вирішується судом на підставі
наявних у справі матеріалів і доказів в
порядку скороченого провадження,
передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, згідно якої скорочене
провадження застосовується в
адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільги дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе розгляд та вирішення
даної справи на підставі наявних в ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод, та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. Відсутність хоча б однієї з
наведених вище ознак, є підставою для
задоволення адміністративного позову.

Статтями 71-72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, обставини,
які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно листа № 6141/03 від 14.11.2008 року
встановлено, що пенсія за вислугу років
працівникам охорони здоров'я та освіти
призначаються незалежно від віку за
наявності спеціального стажу роботи,
не менше як 25 року згідно з Переліком
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 року № 909. Крім того,
відповідно до ст.. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цей
вид пенсії. Відповідно до діючого
законодавства особи, які працюють за
сумісництвом, пільгами, встановленими
для працівників підприємств установ і
організацій, не користуються. Час
роботи, за сумісництвом на посадах
передбачених Переліком, не
зараховується до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до копії трудової книги,
ОСОБА_1 30.06.1980 року прийнята на посаду
медичної сестри в фізіотерапевтичне
відділення. 17.02.2009 року прийняття на 0,25
ставки в посаді сестри медичної в
посаді сестри медичної з фізіотерапії
фізіотерапевтичного відділення по
сумісництву. 02.01.2013 року Звільнена від
0,5 ставки сумісництва в посаді сестри
медичної з фізіотерапії. 05.05.2014 року
переведена на посаду сестри медичної з
фізіотерапії фізіотерапевтичного
відділення.

Згідно заяви про
призначення/перерахунок пенсії, ОСОБА_1
зобов'язалась своєчасно повідомляти
органи, що призначають та виплачують
пенсію про прийняття на роботу,
звільнення з роботи, зміну місця
проживання та інші обставини, що можуть
впливати на пенсійне забезпечення.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 16.04.2014
року, встановлено, що вона з умовами
перерахунку пенсії ознайомлена. Зі
зменшенням пенсії згідна, надміру
виплачену пенсію просить утримати
одноразово.

Згідно витягу з протоколу засідання
пенсійної комісії з суперечливих
питань при призначенні та виплати
пенсії встановлено, що у зв'язку зі
зверненням ОСОБА_1 про перехід з пенсії
за вислугу років на пенсію за віком,
вирішено з ОСОБА_1 утримувати по 20% від
розміру пенсії щомісячно, у зв'язку з
надміру виплаченої пенсією, до повного
погашення. Надміру виплачена пенсія
становить 16181,65 гривень.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років встановлюються окремим
категоріям громадян, зайнятих на
роботах, виконання яких призводить до
втрати професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком.

За змістом ст. 52 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за вислугу років мають, зокрема,
працівники освіти, охорони здоров'я, а
також соціального забезпечення, які в
будинках-інтернатах для престарілих та
інвалідів і спеціальних службах
безпосередньо зайняті обслуговуванням
пенсіонерів та інвалідів, відповідно
до пункту «е» статті 55.

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за' вислугу років мають працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію. Виплата пенсії за вислугу років
на час роботи за спеціальністю
припиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про перелік закладів та установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» від
04.11.1993 року №909 (зі змінами) затверджено
Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років (далі -
Перелік закладів, установ і посад),
згідно якого середній медичний
персонал у закладах охорони здоров'я
користується правом на пенсію за
вислугу років.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25.11.2005 року, пенсіонери
зобов'язані повідомляти органи
Пенсійного фонду про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсійної
виплати або припинення її виплати: про
прийняття на роботу, звільнення з
роботи, зміни в складі сім'ї та інше.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсії, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що доводи позивача є
безпідставними, а заперечення
представника відповідача - законними
та обґрунтованими, так як вони знайшли
своє підтвердження представленими по
справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись, ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
перелік закладів та установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» від
04.11.1993 року № 909, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя

М.М. Дмитрієва