Справа № 247/2277/14-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чапланова О.М.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
справа №247/2277/14-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Геращенка І.В., Міронової Г.М.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області на постанову
Торезького міського суду Донецької
області від 17 червня 2014 року у справі №
247/2277/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області, треті особи:
Державне підприємство
«Торезантрацит», Державне
підприємство
«Донвуглереструктуризація» про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О
В И В:

Постановою Торезького міського суду
Донецької області від 17 червня 2014 року
позов ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області (далі УСЗН Торезької міської
ради Донецької області), треті особи:
Державне підприємство
«Торезантрацит», Державне
підприємство
«Донвуглереструктуризація» (далі ДП
«Торезантрацит», ДП
«Донвуглереструктуризація») про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено, а саме: визнано
протиправними дії УСЗН Торезької
міської ради Донецької області щодо
відмови ОСОБА_2 у наданні пільг на
тверде пічне побутове паливо
відповідно до ст.48 Гірничого
Закону України; зобов'язано УСЗН
Торезької міської ради Донецької
області надати ОСОБА_2 пільги на
придбання побутового вугілля за 2013 рік
відповідно до статті 48 Гірничого
Закону України у розмірі,
встановленому діючим законодавством
(а. с. 84-92).

Відповідачем на зазначене рішення суду
подано апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив скасувати
постанову суду, прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі. В доводах апеляційної
скарги зазначено, що судом помилково
встановлено факт виходу на пенсію
ОСОБА_3 з шахти «Річна» з посиланням на
архівні документи, оскільки відсутні
відомості щодо роботи ОСОБА_3 на
ліквідованому підприємстві.
Відповідач вважає, що ОСОБА_3 вийшов на
пенсію з вугледобувного підприємства
ш/у «Волинське», яке неодноразово
реорганізовувалося та до теперішнього
часу діє в складі ДП «Торезантрацит»,
тому не було законних підстав для
надання позивачеві пільг на тверде
паливо, бо такі пільги передбачені лише
для пенсіонерів ліквідованих
підприємств (а. с. 94-95).

Відповідно до ст.197 КАС України судом
апеляційної інстанції справу
розглянуто в письмовому провадженні та
в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали
справи, вивчила доводи апеляційної
скарги і дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені наступні обставини у
справі.

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували у шлюбі
відповідно до свідоцтва про шлюб,
виданому міським ЗАГС Дебальцеве,
актовий запис № 298 від 10 листопада 1963
року (а .с. 14).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджено свідоцтвом про смерть
серії - НОМЕР_1, виданого виконкомом
Розсипненської селищної ради м.Тореза
29.05.2001 року, про що в книзі реєстрації
актів про смерть зроблено запис № 55 від
29 травня 2001 року (а. с. 14).

ОСОБА_2 є пенсіонером за віком з 01.04 1995
року та з 14.05.2008 року отримує пенсію по
втраті годувальника, що підтверджено
пенсійним посвідченням НОМЕР_2,
виданого 25.05.2000 року УПСЗН м.Тореза (а.
с. 13).

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_3,
він працював з 30.03.1962р. до 28.06.1978р. на
Комсомольському шахтоуправлінні на
різних посадах (Комсомольське
шахтоуправління перейменовано в
«Волинське» комбінат «Торезантрацит»);
наказом від 28.06.1978 року № 43/к ОСОБА_3
звільнений у зв'язку з виходом на
пенсію по інвалідності, трудове
каліцтво II група (а. с. 5-8).

Відповідно до архівної довідки
Відособленого підрозділу
"Шахтоуправління "Волинське"
Державного підприємства
"Торезантрацит" від 11 березня 2014 року
ОСОБА_3 (т № 1526) переведений з 20 лютого
1978 року машиністом конвеєру
Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит».
Звільнений з 27 червня 1978 року з ділянки
ВШТ - «Річна» Торезького виробничого
об'єднання з видобутку антрациту
«Торезантрацит» Шахтоуправління
«Волинське». Останнє місце роботи
ділянка ВШТ - «Річна» (а. с. 11).

Повідомленням УСЗН Торезької міської
ради Донецької області від 20 грудня 2013
року позивачу відмовлено у наданні
пільг на тверде пічне побутове паливо
згідно статті 48 Гірничого Закону
України, оскільки годувальник ОСОБА_3
вийшов на пенсію 14 жовтня 1992 року.
Останнє місце роботи на вугледобувному
підприємстві - діюче підприємство
шахтоуправління "Волинське" (а.с.9).

Відособлений підрозділ
"Шахтоуправління "Волинське" ДП
"Торезантрацит" листом від 30 грудня 2013
року №01-2512 позивачеві роз'яснив, що
порядком надання пільг на придбання
твердого палива і скрапленого газу за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 77 від 31 січня 2007 року та № 887 від 12
серпня 2009 року передбачено, що органи
праці та соціального захисту населення
виконавчих органів міських, законних
рад визначають право на зазначені
пільги на підставі трудової книжки та
пенсійного посвідчення. Однак в період
входження ліквідованої шахти "Річна" до
складу Шахтоуправління "Волинське" в
трудові книжки вносилися записи про
роботу в Шахтоуправлінні "Волинське"
без зазначення конкретної шахти
"Річна". Для підтвердження факту виходу
на пенсію з ліквідованого підприємства
в органи УСЗН були надані документи, що
підтверджують роботу позивача на
ліквідованій шахті "Річна" (а.с.10).

Архівною довідкою від 29.11.2013 року
підтверджено, що з моменту виходу
ОСОБА_3 на пенсію - 14 жовтня 1992 року
Шахтоуправління "Волинське" Торезького
виробничого об'єднання по видобутку
антрациту "Торезантрацит" зазнало
декілька реорганізацій (а. с. 26).

Наказом Міністерства вугільної
промисловості України від 30 грудня 1996
року наказом № 665 на базі ДВАТ
«Торезантрацит» створено державну
холдингову компанію «Торезантрацит».
Державне відкрите акціонерне
товариство шахтоуправління "Волинське"
перейменоване у дочірнє підприємство
Державної холдингової компанії
"Торезантрацит" (а.с.35).

Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 19 листопада 2002
року №669 ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» дочірнє підприємство
державної холдингової компанії
«Торезантрацит» реорганізоване шляхом
виділення з його складу структурного
підрозділу шахта «Річна» та створено
на його базі ДП «Шахта «Річна».
Визначено, що останнє є
правонаступником майнових прав та
обов'язків ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське», пов'язаних з діяльністю
його структурного підрозділу «Шахта
«Річна» згідно з розподільчим балансом
(а. с. 36).

Наказом Міністерства палива та
енергетики України № 120 від 7 березня 2003
року реорганізовано відкрите
акціонерне товариство Державна
холдингова компанія "Торезантрацит" та
державні відкриті акціонерні
товариства, в тому числі і
"Шахтоуправління "Волинське", шляхом їх
злиття та створення на їх базі
Державного підприємства
"Торезантрацит" (а. с. 39).

Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 5 жовтня 2005 року
№ 506 «Про припинення діяльності ДП
«Шахта «Річна» шляхом ліквідації»
зазначене підприємство було
передано для здійснення
фізичної ліквідації до ДП
«Донвуглереструктурізація», яке
зобов'язане забезпечити працівників
окремих категорій населення побутовим
вугіллям у період ліквідаційних робіт
(а. с. 38).

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
21.12.2012 року № 1078 затверджений Акт
комісії з розгляду підсумків
фактичного виконання робіт і заходів,
передбачених проектом ліквідації
шахти «Річна», м.Торез, яким роботи з
ліквідації шахти «Річна» визнані
закінченими у повному обсязі,
відповідно з проектом ліквідації (а. с.
59).

Відповідно до довідки АБ № 563952 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
правовий статус відокремленого
підрозділу «Шахтоуправління
Волинське» державного підприємства
«Торезантрацит» - без права юридичної
особи (а. с. 41).

Вказані обставини підтверджені
матеріалами справи та не є спірними.

Спірним питанням у справі є
правомірність дій відповідача щодо
відмови у наданні позивачеві пільг на
придбання побутового палива
відповідно до ст. 48 Гірничого Закону
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 77 від 31.01.2007 року «Про затвердження
порядку надання пільг на придбання
твердого палива за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетом»
(далі - Постанова) передбачено, що
визначення права на пільги на тверде
побутове паливо відповідно до
Гірничого закону України покладено на
управління праці та соціального
захисту населення на підставі
відомостей із трудової книжки та
пенсійного посвідчення.

Відповідно до абз.1 та 4 п. 4 Постанови №
77, для призначення пільг з придбання
твердого палива і скрапленого газу
особи (крім осіб, які мають право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України) звертаються
до управлінь праці та соціального
захисту населення районних, районних у
мм. Києві і Севастополі
держадміністрацій, структурних
підрозділів з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчих органів міських, районних у
містах (крім мм. Києва і Севастополя)
рад (далі - уповноважений орган) або до
сільських, селищних рад за
зареєстрованим місцем проживання (або
за фактичним місцем проживання, якщо
особи перебувають на обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
осіб, які мають право на пільги, за
фактичним місцем проживання за
рішенням комісій, утворених місцевими
держадміністраціями та органами
місцевого самоврядування відповідно
до пункту 4 Положення про порядок
призначення та надання населенню
субсидій для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг,
придбання скрапленого газу, твердого
та рідкого пічного побутового палива,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 жовтня 1995 року
№ 848, з відповідною заявою, до якої
додають довідку про наявність у
житловому приміщенні пічного опалення
та/або кухонного вогнища на твердому
паливі.

У разі коли на підставі записів у
трудовій книжці особи, яка має право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно зі статтею 48
Гірничого закону України, неможливо
встановити факт виходу на пенсію з
ліквідованого гірничого підприємства
(ліквідація, реорганізація,
перейменування), до уповноваженого
органу за його запитом надається
архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази).

Частинами 5 - 8 ст. 48 Гірничого закону
України передбачено, що після
ліквідації або консервації гірничого
підприємства забезпечення вугіллям на
побутові потреби здійснюється в межах
тарифної угоди правонаступником таким
категоріям осіб: непрацевлаштованим
працівникам за переліком професій, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України; пенсіонерам, які пропрацювали
на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, вуглебудівних
підприємствах: на підземних роботах -
не менше ніж 10 років для чоловіків і не
менше ніж 7 років 6 місяців - для жінок;
на роботах, пов'язаних з підземними
умовами, - не менше ніж 15 років для
чоловіків і не менше ніж 12 років 6
місяців - для жінок; на роботах
технологічної лінії на поверхні діючих
шахт чи на шахтах, що будуються,
розрізах, збагачувальних та брикетних
фабриках - не менше ніж 20 років для
чоловіків і не менше ніж 15 років - для
жінок; пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах
та мають загальний пільговий стаж на
підземних роботах та/або роботах,
пов'язаних з підземними умовами, та/або
роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках, - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше 15 років -
для жінок; інвалідам праці; особам,
інвалідність яких настала внаслідок
загального захворювання у разі, якщо
вони користувалися цим правом до
настання інвалідності; сім'ям
працівників, які загинули (померли) на
підприємствах » видобутку (переробки)
вугілля, які отримують пенсії у зв'язку
з втратою годувальника; членам сімей
(вдовам) працівників, які загинули
(померли) на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, які мають право на
пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, а також померлих
пенсіонерів, які за життя мали таке
право.

При цьому особи, зазначені в частині
п'ятій цієї статті, які мають право на
забезпечення вугіллям на побутові
потреби та пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
бурого вугілля, можуть забезпечуватися
замість вугілля, за умови
пристосованості системи опалення,
торф'яними брикетами.

Зазначені категорії осіб користуються
правом на безоплатну доставку вугілля
або торф'яних брикетів. Фінансування
заходів щодо безоплатного
забезпечення вугіллям або торф'яними
брикетами на побутові потреби
провадиться за рахунок коштів,
виділених на ліквідацію або
консервацію гірничого підприємства,
після закінчення цієї роботи
-правонаступником.

Особи, зазначені в частині п'ятій цієї
статті, які проживають у будинках, що
мають центральне опалення, отримують
компенсацію за оплату електроенергії,
газу та центрального опалення житла, що
виплачується за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам.

Вивченням матеріалів справи
встановлено, що ОСОБА_2 була дружиною
померлого ОСОБА_3, який працював у
вугільній галузі, перебував на роботах,
пов'язаних з підземними умовами більше
16 років, що підтверджується трудовою
книжкою, архівною довідкою. Позивач
перебуває на пенсійному обліку у
зв'язку з призначенням пенсії по втраті
годувальника.

Згідно з положеннями статей 44, 45
Гірничого закону України, припинення
діяльності гірничих підприємств
здійснюється у формі ліквідації,
реорганізації або консервації
гірничих підприємств.

Гірниче підприємство підлягає
ліквідації, реорганізації або
консервації у випадках, передбачених
Кодексом України про надра, в порядку,
встановленому Законом України «Про
підприємства в Україні» та цим Законом.

Ліквідація або консервація гірничого
підприємства здійснюється за проектом,
затвердженим власником (керівником)
гірничого підприємства, який включає
соціально-економічне обґрунтування,
технічне рішення, пропозиції про
можливе відновлення гірничих робіт,
використання гірничих виробок,
будівель, споруд іншого призначення,
заходи, спрямовані на запобігання
небезпечному впливу на інші
підприємства, довкілля та людей, та
який пройшов екологічну, технічну та
інші види експертиз, а також погоджений
в установленому законодавством
порядку з органами гірничого нагляду,
органами місцевого самоврядування та
іншими заінтересованими органами.

Проект ліквідації або консервації
гірничого підприємства затверджується
одночасно з комплексним планом
соціального захисту працівників, які
вивільняються, розвитку соціальної
інфраструктури та з визначенням джерел
фінансування цих заходів. Технічне
рішення передбачає видалення
(виймання) матеріальних цінностей
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, з гірничих виробок
(будівель, споруд) або передачу їх
правонаступникам.

Питання правонаступництва гірничих
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, вирішуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до
законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 102 Бюджетного кодексу
України, за рахунок субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на надання пільг на придбання твердого
пічного палива надаються пільги,
особам, які мають таке право згідно із
статтею 48 Гірничого закону України, - з
розрахунку вартості 3,1 тони вугілля на
побутові потреби на домогосподарство
на рік.

Пунктом 12.11. Галузевої угоди між
Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України (з доповненнями і змінами)
встановлено, що обов'язок з
забезпечення паливом на побутові
потреби осіб, звільнених в зв'язку з
ліквідацією підприємства, виробничої
(структурної) одиниці покладається на
правонаступника. Мінпаливенерго
відповідно до вимог ст. 45 Гірничого
закону України підготує і внесе на
розгляд Кабінету Міністрів України
пропозицію про визначення
правонаступника із соціальних
гарантій після повної ліквідації
вугільних Підприємств.

Відповідно до п.12.10.8 Галузевої угоди на
підприємствах, що ліквідуються,
забезпечення працівників побутовим
паливом здійснюється за рахунок
бюджетних коштів.

Порядком ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.08.1997р.
№ 939, встановлено, що датою фізичної
ліквідації гірничого підприємства
вважається дата затвердження
Мінвуглепромом актів прийняття
відповідних робіт, а також визначення
правонаступника щодо соціального
захисту осіб відповідно до частини 5
статті 48 Гірничого закону України.

Згідно ч. 5 статті 111 ЦК України,
юридична особа є ліквідованою з дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення.

Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом підтверджено,
що станом на 09 січня 2014 року Державне
підприємство «Шахта «Річна» не
виключено з єдиного державного реєстру
(а. с. 78-80).

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_3 звільнений
28 червня 1978 року з вугледобувного
підприємства шахта «Річна», вийшов на
пенсію 14.10.1992 року, внаслідок чого на
підставі положень ст.48
Гірничого Закону України позивач
(вдова ОСОБА_3) має право на отримання
палива на побутові потреби як вдова
померлого годувальника, який
пропрацював на підприємствах з
видобутку (переробки) вугілля.

20 грудня 2013 року позивачем ОСОБА_2
отримано відмову у наданні пільг на
тверде пічне побутове паливо згідно
статті 48 Гірничого Закону України,
оскільки годувальник ОСОБА_3 вийшов на
пенсію з діючого підприємства
шахтоуправління «Волинське» ( а. с. 9).

Суд першої інстанції обгрунтовано не
прийняв до уваги твердження
відповідача про те, що годувальник
ОСОБА_3 вийшов на пенсію з діючого на
теперішній час підприємства
шахтоуправління «Волинське» ДП
«Торезантрацит», оскільки на момент
призначення пенсії ОСОБА_3 працював на
ДП «Шахта «Річна» ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське».

Наказом Мінпалива та енергетики
України від 19.11.2002 року № 669 ДП «Шахта
«Річна» виділена зі складу ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське» та
визначена правонаступником прав та
обов'язків ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» в частині майна,
переданого до статутного фонду
державного підприємства згідно з
розділовим балансом.

Пунктом п.17.3.4 Проекту ліквідації шахти
"Річна" Шахтоуправління "Волинське" ДХК
"Торезантрацит" обов'язок по
забезпеченню безоплатним побутовим
паливом позивача як пенсіонера шахти
до закінчення повної фізичної
ліквідації шахти, до 2012 року включно,
було покладено на ДП
"Донвуглереструктурізація". До 2012 року
включно позивач отримував безкоштовне
паливо як вдова годувальника -
пенсіонера шахти «Річна». У 2013 році
фактично виконані роботи по ліквідації
шахти, про що складено акт комісії.
Після закінчення робіт з ліквідації
підприємства, списки вуглеотримувачів
були передані до УСЗН. Факт роботи
ОСОБА_3 на шахті «Річна» шахти
«Волинська» Торезького виробничого
об'єднання по видобутку антрациту
«Торезантрацит» підтверджується
архівною довідкою. ДП «Шахта «Річна»
ліквідувалася не як ділянка або
структурний підрозділ, а як державне
підприємство. ДП «Торезантрацит» було
утворено у 2003 році шляхом злиття ВАТ
ДКХ «Торезантрацит» та Ш/у «Волинське,
зі складу якого ще у 2002 році була вже
виділена ДП «Шахта» «Річна».

З огляду на викладене, у ДП
«Торезантрацит» відсутні правові
підстави для забезпечення пенсіонерів
ліквідованої шахти «Річна»
безкоштовним побутовим паливом, також
відсутні підстави у ДП
«Донвуглереструктуризація», оскільки
фізична ліквідація шахти завершена.

Зазначені документи підтверджують, що
постановою Кабінету Міністрів України
№831 від 13.11.2013 року «Про зміни, що
вносяться до порядків, затверджених
постановами Кабінету Міністрів
України від 31 січня 2007 року № 77 і від 12
серпня 2009 року № 887» пункт 4 Порядку
надання пільг на придбання твердого
палива і скрапленого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам доповнено новим
абзацом такого змісту: «У разі коли на
підставі записів у трудовій книжці
особи, яка має право на безоплатне
забезпечення вугіллям для побутових
потреб згідно із статтею 48 Гірничого
закону України, неможливо встановити
факт виходу на пенсію з ліквідованого
гірничого підприємства (ліквідація,
реорганізація, перейменування), до
уповноваженого органу за його запитом
надається архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази)».

Крім того, відповідно до статті 88 КАС
України, суд, враховуючи майновий стан
сторони, може своєю ухвалою зменшити
розмір належних до оплати судових
витрат чи звільнити від їх оплати
повністю або частково, чи відстрочити
або розстрочити сплату судових витрат
на визначений строк. Якщо у строк,
встановлений судом, судові витрати не
будуть оплачені, позовна заява
залишається без розгляду або витрати
розподіляються між сторонами
відповідно до судового рішення у
справі, якщо оплату судових витрат
розстрочено або відстрочено до
ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.08.2014 року
УСЗН Торезької міської ради Донецької
області відстрочено сплату судового
збору за подання апеляційної скарги на
постанову Торезького міського суду
Донецької області від 17 червня 2014 року
у справі №247/2277/14-а до розгляду
апеляційної скарги по суті (а. с. 100).

Згідно п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» від 19.09.2013 року N
590-VII, який набрав чинності 23.10.2013 року,
за подання апеляційної скарги на
рішення суду, розмір судового збору
складає 50 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми. За подання адміністративного
позову майнового характеру розмір
ставки судового збору складає 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати;
немайнового характеру - 0,06 мінімальної
заробітної плати (п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4).

Частиною 1 статті 4 цього ж Закону
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» розмір
мінімальної заробітної плати з 1 січня
2014 року становить 1218,00 грн.

Таким чином, апелянт - УСЗН Торезької
міської ради Донецької області повинен
сплатити судовий збір за подання
апеляційної скарги на постанову суду
за вимогами немайнового характеру в
розмірі 36,54 грн. (1218 грн. * 0,06 м.з.п.* 50 %).

Відповідно до статті 98 КАС України суд
вирішує питання щодо судових витрат у
постанові суду або ухвалою. Особи, які
беруть участь у справі, свідки,
експерти, спеціалісти, перекладачі
можуть оскаржити судове рішення щодо
судових витрат, якщо це стосується
їхніх інтересів.

Тобто, з урахуванням відмови у
задоволенні апеляційної скарги
відповідача у повному обсязі з УСЗН
Торезької міської ради Донецької
області та відповідно до ст.88 КАС
України, на користь Державного бюджету
України підлягають стягненню судові
витрати за подання апеляційної скарги
в розмірі 36,54 грн.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції про задоволення позову щодо
зобов'язання УСЗН Торезької міської
ради Донецької області надати ОСОБА_2
пільги на придбання твердого пічного
побутового палива за 2013 рік відповідно
до статті 48 Гірничого Закону України у
розмірі, встановленому діючим
законодавством, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків,
зазначених судом першої інстанції,
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись стст. 88,98, ст.195, ст. 197 ч.1 п.2, ст.
198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст.212,
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Торезького міського суду
Донецької області від 17 червня 2014 року
у справі № 247/2277/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області, треті особи:
Державне підприємство
«Торезантрацит», Державне
підприємство
«Донвуглереструктуризація» про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області (отримувач
коштів - Калінінське УК/Калінінський
район 22030001, код ЄДРПОУ - 38034015, банк
отримувача - ГУДКСУ у Донецькій
області, МФО банку - 834016, рахунок -
1005, код класифікації доходів -
22030001, призначення платежу - судовий
збір) судовий збір за подання
апеляційної скарги у сумі 36 (тридцять
шість гривень) 54 коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий:
Л.А. Василенко

Судді:
І.В. Геращенко

Г.М. Міронова