Справа № 817/2142/14
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2142/14

02 вересня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Кравчук Т.О., при
секретарі судового засідання Рибачок
С.С. за участю:

представника позивача: Слесарчука О.П.,

представника відповідача: Янок Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю Городоцького заводу
"Будматеріали" до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів і зборів у
Рівненській області
провизнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Городоцький завод
"Будматеріали" з адміністративним
позовом до Сарненської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів і
зборів у Рівненській області про
визнання протиправними дій
податкового органу щодо нарахування
пені за платежем "Земельний податок з
юридичних осіб" в сумі 44595,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що згідно актів
звірок взаєморозрахунків по
земельному податку за позивачем
рахується сума непогашеної пені,
нарахованої у період 01.01.2012 року - 31.12.2012
року. Як пояснив позивач, нарахування
пені відбулось внаслідок проведення
відповідачем по картці особового
рахунку позивача уточнюючих
декларацій по земельному податку за 2009
та 2010 роки на виконання постанови
Рівненського окружного
адміністративного суду від 09.07.2012 року,
залишеної без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2012 року,
та зарахування як погашення
податкового боргу, що призвело до
нарахування пені як на несвоєчасно
сплачене грошове зобов'язання.
Спираючись на положення підпункту 14.1.162
пункту 14.1. статті 14, статті 129
Податкового кодексу України, згідно
яких пеня як сума коштів у вигляді
відсотків нараховується на суми
грошових зобов'язань, не сплачені у
встановлені законодавством строки,
враховуючи, що з прийняттям уточнюючих
декларацій суми податкової
заборгованості позивача по земельному
податку фактично зняті, дії
відповідача щодо нарахування пені
позивачу є протиправними. Як
переконаний позивач, подання
уточнюючих розрахунків по земельному
податку за 2009 - 2010 роки не може
слугувати наслідком нарахування пені
по картці особового рахунку платника
податку, оскільки погашення
податкового боргу (зобов'язань) не
відбулось. З таких підстав просив
визнати дії відповідача щодо
нарахування пені по земельному податку
протиправними.

Відповідач подав суду письмові
заперечення, у яких позовні вимоги не
визнав, зазначив, що оскільки позивач
не сплатив у встановлені податковим
законодавством строки суми грошових
зобов'язань по земельному податку, які
визначив самостійно у поданих
податкових деклараціях та які набули
статусу узгоджених, відповідач, згідно
приписів статті 129 Податкового кодексу
України, норм "Інструкції про порядок
ведення органами державної податкової
служби оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України",
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від
18.07.2005 року №276, правомірно нарахував
пеню на суму податкового боргу як на
суму несвоєчасно сплаченого
узгодженого грошового зобов'язання, що
відбулось у автоматичному режимі із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України на день виникнення податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
сплаті. Як зазначив відповідач,
нарахування пені в картках особових
рахунків платників податків
здійснюється засобами програмного
забезпечення у день фактичного
погашення податкового боргу (його
частини) при цьому, у разі погашення
суми податкового боргу (його частини)
іншим шляхом, ніж шляхом сплати за
платіжним документом (зокрема подання
платником податків уточнюючих
декларацій з від'ємним значенням суми
податкових зобов'язань) нарахування
пені закінчується датою фактичного
здійснення такого погашення,
зафіксованою у відповідних документах,
що підтверджують суму та дату
погашення податкового боргу, якими є
уточнюючі податкові декларації з
від'ємною сумою податкових зобов'язань,
що передбачено "Інструкцією про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України". З таких підстав відповідач
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та безпідставними, та
просить суд відмовити у задоволенні
позову.

27.08.2014 року представник позивача подав
суду додаткові письмову пояснення, у
яких зазначив, що у відповідності до
статті 126 Податкового кодексу України
податковий борг може бути погашено
коштами та іншим майном (майновими
правами) платника податків, однак не
може погашатися шляхом подання
уточнюючих розрахунків із зазначенням
в них меншої суми податкових
зобов'язань, аніж ті суми, які були
задекларовані поданням податкової
декларації. Тому, як стверджує позивач,
подання уточнюючого розрахунку, яким
зменшено суми самостійно визначених
грошових зобов'язань, не є тотожним
поняттю "погашення податкового боргу",
оскільки тягне за собою зміну раніше
задекларованих податкових зобов'язань,
наразі шляхом їх зменшення у зв'язку із
виявленою помилкою, і жодним чином не
може прирівнюватися до поняття
"погашення податкового боргу".
Покликаючись до пункту 11.4 "Інструкції
про порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України" позивач стверджує, що під
погашенням податкового боргу за певним
видом платежу слід розуміти зменшення
абсолютного значення від'ємного сальдо
розрахунків платника з бюджетом та
пені, підтверджене відповідним
документом, відтак, у разі зняття, а не
погашення (зменшення) основного
податкового боргу, у податкового
органу відсутні підстави для
нарахування штрафних санкцій (пені).
Крім того, як зазначив позивач, до
введення в дію Податкового кодексу
України порядок нарахування та сплати
пені регулювався статтею 16 Закону
України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", у якому
була відсутня норма, яка б надавала
право контролюючому органу
нараховувати пеню з моменту закінчення
граничного строку сплати узгодженого
податкового зобов'язання до проведення
по картці особового рахунку уточнених
розрахунків. Таким чином, як
стверджував позивач, оскільки ані
статтею 129, ані розділом ХХ Податкового
кодексу України не передбачені
особливості нарахування пені на суму
податкових зобов'язань, заниження яких
відбулось до 01.01.2011 року, так само як і
не передбачена ретроактивність статті
129 Податкового кодексу України,
позивач, керуючись положеннями частини
1 статті 58 Конституції України, згідно з
якою закони та інші нормативно-правові
акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи,
вважає безпідставним нарахування
відповідачем пені за період до 01.01.2011
року.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені у позовній
заяві вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві та додаткових письмових
поясненнях, наданих суду, просив суд
позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог, додатково наголосив, що пеня по
земельному податку була нарахована
відповідачу у автоматичному режимі
внаслідок несплати у встановлений
строк самостійно задекларованих
податкових зобов'язань, що відповідає
положенням податкового законодавства,
а тому просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши представлені
документи та інші зібрані по справі
матеріали, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом, Товариством з
обмеженою відповідальністю
Городоцьким заводом "Будматеріали"
було подано до Сарненської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів і
зборів у Рівненській області податкові
розрахунки земельного податку від
31.01.2007 року №1508 за 2007 рік, від 31.01.2008 року
№1736 за 2008 рік, від 30.01.2009 року №2142 за 2009
рік, від 29.01.2010 року №1238 за 2010 рік,
відповідно до яких проведено
нарахування земельного податку по
строках, передбачених податковим
законодавством. Проте, самостійно
визначене позивачем грошове
зобов'язання в поданих податкових
розрахунках з плати за землю не було
погашено у визначені строки у повній
сумі.

Разом з тим, постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
09.07.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2012 року,
визнано протиправними дії Сарненської
міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області
Державної податкової служби, які
полягають у невизнанні, як податкової
звітності поданої 09.04.2012 року
уточнюючої податкової декларації з
плати за землю за 2009 рік реєстраційний
номер 35083, додатку №1 до уточнюючої
податкової декларації з плати за землю:
уточнюючі відомості про наявність
земельних ділянок за 2009 рік
реєстраційний номер 35084, уточнюючої
податкової декларації з плати за землю
- земельний податок за 2010 рік
реєстраційний номер 25965, додатку №1 до
уточнюючої податкової декларації з
плати за землю: уточнюючі відомості про
наявність земельних ділянок за 2010 рік
реєстраційний номер 25966.

09.04.2012 року податковим органом
проведено в картці особового рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю Городоцький завод
"Будматеріали" уточнюючі розрахунки з
плати з землю за 2009 та 2010 роки, згідно
яких зменшено заборгованість за 2009 рік
у сумі 52156,00 грн. та за 2010 рік в сумі 55233,00
грн., всього на загальну суму 107389,00 грн.

За результатами проведення в картці
особового рахунку позивача уточнюючих
розрахунків з плати за землю за 2009 та 2010
роки у картці особового рахунку
товариства у автоматичному режимі
нарахована пеня на суму податкового
боргу із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України за кожний календарний день
прострочення у його погашенні, що
відображено у розрахунку пені в
матеріалах справи, та яка станом на
01.01.2013 року склала 44595,66 грн. згідно акту
звірки взаєморозрахунків №1830-20 від
06.05.2014 року.

Як з'ясовано судом, фактичною підставою
для нарахування відповідачем позивачу
пені в означеному розмірі слугувало
подання уточнюючих розрахунків, за
якими у зв'язку із самостійним
виправленням платником податків
помилок сума податкового зобов'язання
по земельному податку за 2009 та 2010 роки
знята. Таким чином, у позивача не
виникло суми податку до сплати
(позитивного значення) після подання
09.04.2012 року уточнюючих податкових
декларацій по земельному податку за 2009
та 2010 роки, що не заперечувалось у
судовому засіданні представником
відповідача.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Особливості оподаткування, у тому
числі земельним податком, застосування
штрафних санкцій та нарахування пені у
сфері податкових відносин регулюється
Податковим кодексом України.

Так, за правилами статті 129 Податкового
кодексу України пеня нараховується: -
на суму податкового боргу після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання (пп.129.1.1); - у день
настання строку погашення податкового
зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження) (пп.129.1.2).

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов'язання визначено
законодавцем як сума коштів, яку
платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156
Податкового кодексу України).

Системний аналіз наведених
законодавчих положень дає суду
підстави для висновку, що пеня
нараховується на суму коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір, але не сплатив у встановлені
законодавством строки, та/або на суму
штрафної (фінансової) санкції чи
санкцій за порушення законодавства у
сфері зовнішньоекономічної
діяльності, не сплачених платником у
встановлені законодавством строки.

Враховуючи, що внаслідок виправлення
позивачем самостійно виявлених
помилок у останнього не виникло суми
податку до сплати, тобто суми коштів,
яку він повинен сплатити до
відповідного бюджету, але у
встановлені законодавством строки не
сплатив, що не заперечується
представником відповідача, визначені
податковим органом правові підстави
для нарахування позивачу пені
відсутні.

Суд також звертає увагу на той факт, що
позивачем зазначеними уточнюючими
податковими деклараціями були
виправлені помилки за звітні періоди
2009 та 2010 року, під час яких діяв
спеціальний закон з питань
оподаткування - Закон України від 21.12.2000
року №2181-ІІІ "Про порядок погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", положення якого визначали в
тому числі порядок нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників
податків контролюючими органами. При
цьому суд зазначає, що у цьому Законі
була відсутня норма щодо нарахування
контролюючим органом пені з моменту
закінчення граничного строку сплати
узгодженого податкового зобов'язання
до проведення по картці особового
рахунку уточнюючих розрахунків.

Так, відповідно до підпункту 16.3.1 пункту
16.3 статті 16 Закон України від 21.12.2000
року №2181-ІІІ "Про порядок погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" (чинного на момент виникнення
спірних правовідносин) нарахування
пені закінчується у день прийняття
банком, обслуговуючим платника
податків, платіжного доручення на
сплату суми податкового боргу.
Оскільки відповідні обставини не
тотожні поданню платником податків
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань у зв'язку із самостійним
виявленням помилок, саме нарахування
пені є неправомірним.

Як встановлено судом, нарахування пені
у сумі 44595,66 грн. здійснено відповідачем
по факту несплати позивачем сум
податкових зобов'язань за період до
01.01.2011 року на підставі підпункту 129.1.1
пункту 129.1 статті 129 Податкового
кодексу України.

За Рішенням Конституційного Суду
України від 09.02.99 N 1-рп/99 частину першу
статті 58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі слід
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності, а
тому до події, факту застосовується той
закон або інший нормативно-правовий
акт, під час дії якого вони настали або
мали місце.

Прикінцевими положеннями Податкового
кодексу України передбачено, що цей
Кодекс набирає чинності з 01.01.2011 року,
при цьому його норми, за загальним
правилом, застосовуються до
правовідносин, що виникли після
набрання ним чинності.

Оскільки ані статтею 129, ані розділом ХХ
Податкового кодексу України не
передбачені особливості нарахування
пені на суму податкових зобов'язань,
заниження яких відбулось до 01.01.2011 року,
так само як і не передбачена
ретроактивність статті 129 Податкового
кодексу України, суд вважає
безпідставним нарахування позивачу
пені на суму податкового зобов'язання
по земельному податку за 2009 та 2010 року,
у подальшому знятого відповідно до
уточнюючих декларацій, поданих 09.04.2012
року.

На підстав викладеного суд дійшов
висновку, що доводи відповідача не
ґрунтуються на вимогах закону, дії з
нарахування позивачу пені в розмірі
44595,66 грн. за період до 01.01.2011 року не
узгоджуються ані з вимогами
Податкового кодексу України, ані з
приписами Закону від 21.12.2000 року
№2181-ІІІ "Про порядок погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" (чинного на момент виникнення
спірних правовідносин), тому є
протиправними.

Беручи до уваги наведене, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю Городоцького заводу
"Будматеріали" підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір у сумі 182,70 грн.
Доказів понесення інших судових витрат
позивач суду не надав.

Таким чином, судові витрати щодо сплати
судового збору у сумі 182,70 грн.
підлягають присудженню з Державного
бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів і зборів у Рівненській
області щодо нарахування пені за
платежем "Земельний податок з
юридичних осіб" в сумі 44595,66 грн.

Присудити на користь позивача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю Городоцького заводу
"Будматеріали" із Державного бюджету
сплачений судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) гривні 70 коп.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано в установлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Рівненський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні, - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 05 вересня 2014 року.

Постанова не набрала законної сили

Згідно з оригіналом

Помічник судді
Приходько О.Г.