Справа № 284/1121/14-а
Суддя: Діброва О. В.
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд
Житомирської області
Справа № 284/1121/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року
смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду
Житомирської області Діброва О.В.,
розглянувши у скороченому провадженні
в смт.Народичі справу за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Народицькому районі Житомирської
області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду і просить
визнати дії відповідача протиправними,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Народицькому районі
Житомирської області з 24.01.2014 року по
30.06.2014 року провести нарахування
коштів, передбачених ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (надалі -
Закон), мотивуючи тим, що кошти
виплачені їй не в розмірах,
встановлених Законом, а згідно
Постанови Кабінету Міністрів України,
що призвело до порушення її прав.

Позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році категорії 2 та перебуває на
пенсії, про що свідчать копії
посвідчень серії НОМЕР_1 від 30.10.1997 року
й серії НОМЕР_2.

З довідки Управління Пенсійного фонду
України в Народицькому районі №371 від
22.07.2014 року вбачається, що за період з
01.01.2014 року по 30.06.2014 року позивач
отримувала додаткову пенсію,
передбачену ст.51 Закону, в розмірі 170,82
грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Ст.51 Закону передбачено, що особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1210 від 23.11.2011 року, усупереч Закону,
який визначив розміри додаткової
пенсії, підвищення до пенсії й
компенсації в разі втрати годувальника
в залежності від розміру мінімальної
заробітної плати й мінімальної пенсії
за віком, встановлено інші розміри
компенсацій і доплат, зокрема:

- для додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 2 - 15% від прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Законом (статті 62 та 67) Кабінету
Міністрів надано право проводити лише
роз'яснення порядку його застосування
та підвищувати розміри доплат, пенсій і
компенсацій, передбачених цим Законом,
відповідно до зміни індексу вартості
життя і зростання мінімальної
заробітної плати, але не зменшення їх
та встановлення їх у твердій сумі, яка
не відповідає Закону.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України закону України, міжнародному
договору, згода на обов"язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, коли підзаконний
нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян, визначені
останнім, застосування зазначеної
постанови неможливе.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 4 від 16.03.2012 року (із відповідними
змінами) «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
судам варто враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" №1622-VІІ від 31.07.2014
року, який набрав чинності 03.08.2014 року,
Кабінету Міністрів України надано
повноваження щодо визначення в 2014 році
розміру виплат, передбачених Законом.

Однак, враховуючи положення ст.58
Конституції України, згідно якої
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи, суд
вважає, що відсутні обмеження щодо
застосування норм і положень Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» до правовідносин, що виникли до
набрання зазначеним вище Законом
України №1622-VІІ законної сили.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до п.24 Порядку використання
коштів Фонду для здійснення заходів
щодо ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
соціального захисту населення,
затвердженого постановою КМ України
від 20.06.2000 №987, видатки, пов'язані з
наданням пільг щодо пенсійного
забезпечення згідно із Законом України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (пенсій на
пільгових умовах за віком і стажем
роботи, пенсій по інвалідності та у
зв'язку з втратою годувальника,
додаткові пенсії, щомісячні
компенсації за втрату годувальника,
підвищені пенсії і допомога),
провадяться органами, які виплачують
пенсію.

Вказана норма узгоджується зі ст.72
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", яка відносить до джерел
формування коштів Пенсійного фонду
кошти державного бюджету та цільових
фондів, що перераховуються до
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених цим Законом. Зазначені
кошти становлять бюджет Пенсійного
фонду (ст.71 цього Закону), а тому
державна пенсія та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, підлягає
перерахунку відповідачем.

На підставі викладеного, суд дійшов
переконання, що відмовляючи позивачу в
перерахуванні додаткової пенсії,
передбаченої ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
24.01.2014 року по 30.06.2014 року, відповідач
діяв всупереч вимогам Закону, а тому,
суд визнає дії відповідача
протиправними, й вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Позивач звільнена від сплати судового
збору на підставі п.10 ч1 ст.5 Закону
України „Про судовий збір".

На підставі ст.19 Конституції України,
ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та керуючись ст.ст.8-11, 18, 71,
160-162, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Народицькому районі
Житомирської області щодо невиплати
ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової
пенсії, передбаченої ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
24.01.2014 року по 30.06.2014 року -
протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Народицькому районі
Житомирської області здійснити
перерахунок та провести виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, (ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"), за період
з 24.01.2014 року по 30.06.2014 року, із
розрахунку 30 процентів мінімальної
пенсії за віком, що визначається на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік», з
урахуванням виплачених коштів.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргуне
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Народицький районний суд Житомирської
області.

Суддя: