Справа № 815/4249/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4249/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Завальнюка І.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Карнавал-Юг» до Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання дій
протиправними, визнання протиправними
та скасування наказу та податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому просить визнати
протиправним та скасувати наказ ДПІ у
Київському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
23.05.2014 року № 357-п «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки»; визнати протиправними дії
відповідача щодо проведення
документальної невиїзної перевірки
ТОВ «Карнавал-Юг» з питань дотримання
податкового законодавства в частині
правильності декларування залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду в декларації з ПДВ за
період з 01.03.2014 року по 31.03.2014 року;
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
01.07.2014 року № .

В обґрунтування адміністративного
позову позивач (далі - Товариство)
зазначив, що відповідачем було
безпідставно винесено наказ про
проведення перевірки, оскільки цьому
не передували відповідні обов'язкові
дії, передбачені законодавством. Наказ
про проведення перевірки та
повідомлення були направлені
відповідачем із значним запізненням,
отже перевіряючий не мав права
приступити до проведення перевірки.
Крім того, висновки за актом перевірки,
на підставі якого прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, не
відповідають положення податкового
законодавства та є хибними. Зважаючи на
протиправний характер дій та рішень
податкового органу, позивач звернувся
за судовим захистом.

До суду з'явилася представник позивача,
яка позовні вимоги із викладених вище
підстав підтримала у повному обсязі та
просила задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не
з'явився, про час та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином; згідно наданого до суду
клопотання, розгляд справи просив
провести без його участі. Відповідно до
наданих до канцелярії суду заперечень
проти адміністративного позову,
відповідач позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, в задоволенні позову
просив відмовити, зважаючи на
правомірність оскаржуваних наказу, дій
щодо проведення перевірки та
податкового повідомлення-рішення.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та наявність
підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що на підставі
наказу ДПІ у Київському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області від
23.05.2014 року № 357-п, згідно з пп.20.1.4 п.20.1
ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 ПК
України, головним державним
ревізором-інспектором відділу
організації та супроводження
перевірок платників податків
управління податкового аудиту
Федяніним Євгеном Олександровичем
проведена позапланова невиїзна
документальна перевірка ТОВ
«Карнавал-Юг» з питань дотримання
податкового законодавства в частині
правильності декларування залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду в Декларації з
податку на додану вартість за період з
01.03.2014 року по 31.03.2014 року, за
результатами якої складений акт від
03.06.2014 року № 1187/22-01. При цьому в п.2.1
розділу «Загальні положення»
зазначено, що перевірка проводилась з
23.05.2014 року по 29.06.2014 року, що
унеможливлює складання акту перевірки
03.06.2014 року.

У підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК
визначено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

В силу вимог пункту 79.1 статті 79 ПК
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Наведені положення податкового
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, свідчать на користь
висновку про те, що проведення
перевірки як контрольного заходу
передбачає обов'язкову наявність
підстави, з якою закон пов'язує
можливість її проведення.

Крім того, відповідно до пункту 79.2
статті 79 ПК України документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами
контролюючого органу виключно на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, у
розглядуваному випадку спірна
податкова перевірка була призначена у
зв'язку з ненаданням платником
відповіді на запит ДПІ відповідно до
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України.

У свою чергу, відповідно до пп.78.1.1 п.78.1
ст.78 ПК України документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Поряд із тим, судом встановлено, що
наказ на проведення перевірки від
23.05.2014 року № 357-а та повідомлення від
23.05.2014 року № 74 були направлені
податковою інспекцією на адресу ТОВ
«Карнавал-Юг» лише 04.06.2014 року, що
підтверджується поштовим штемпелем на
конверті. При цьому будь-якого запиту,
який в силу положень пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК
України, є обов'язковим, суб'єкту
господарювання не надсилалось.

З урахуванням викладеного, судом
встановлено порушення прав платника
податків внаслідок відсутності у нього
можливості надати свої пояснення та
заперечення з приводу виявлених у ході
спірної перевірки порушень в
результаті несвоєчасного ознайомлення
про факт проведення цієї перевірки.

При цьому суд відхиляє доводи
відповідача про те, що вищевказані
наказ та повідомлення були направлені
суб'єкту господарювання 23.05.2014 року,
оскільки це не підтверджується
документально. Надані відповідачем в
обґрунтування цих доводів докази не
містять достовірної інформації, тому
не приймаються судом як належні. Так,
надана копія квитанції ф.1 (а.с. 51)
містить номер 02763892, який відповідає
номеру квитанції рекомендованого
листа від 04.06.2014 року, яким позивачу
було направлено акт перевірки від
03.06.2014 року № 1187/22-01. Копія конверту з
поштовим штемпелем також не
підтверджує доводів відповідача,
оскільки цифри штемпелю є
нерозбірливими.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку про неправомірність наказу
ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
23.05.2014 року № 357-п «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки» та дій ДПІ у Київському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області щодо проведення
документальної невиїзної перевірки
ТОВ «Карнавал-Юг» з питань дотримання
податкового законодавства в частині
правильності декларування залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду в декларації з ПДВ за
період з 01.03.2014 року по 31.03.2014 року.

Поряд із тим, судом встановлено, що в
ході перевірки, оформленою актом від
03.06.2014 року № 1187/22-01, встановлено
порушення п.102.5 ст.102 ПК України, в
результаті чого платником податків
неправомірно завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду, на
суму 22015 грн., у т.ч. в березні 2014 року -
22015 грн.

На підставі вищевказаного акту
перевірки ДПІ у Київському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 01.07.2014 року №
, яким ТОВ «Карнавал-Юг» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість в розмірі
22015 грн.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає зазначене податкове
повідомлення-рішення необґрунтованим,
а позовні вимоги підлягаючими
задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що 18 квітня 2014 року
ТОВ «Карнавал-Юг» подало податкову
декларацію з податку на додану
вартість за березень 2014 року без
заповнення рядка 23 «Сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню»; значення
рідка 24 «Залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (рядок 22 - рядок 23) - 1351073 грн.

Як вбачається з акту перевірки,
перевіряючий дійшов висновку про
порушення ТОВ «Карнавал-Юг» п.102.5 ст.102,
п.200.4 ст.200 ПК України у зв'язку із тим, що
підприємство мало право на бюджетне
відшкодування, але не скористалось ним
та на теперішній час з моменту
виникнення від'ємного значення з
податку на додану вартість минув строк
позовної давності, який складає 1095
днів, у зв'язку із чим платником
податків безпідставно завищено
від'ємне значення з ПДВ у березні на
суму 22015 грн., що сформовано з
урахуванням від'ємного значення
попереднього звітного періоду:
вересень 2010 року - 21268 грн., листопад 2010
року - 274 грн., березень 2011 рок у 473 грн.
Отже перевіркою встановлено завишення
залишку від'ємного значення на суму 22015
грн.

При цьому в акті перевірки від 18.10.2013
року № 600/22-01 «Про результати
камеральної перевірки достовірності
декларування залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду з ПДВ ТОВ
«Карнавал-Юг» за серпень 2013 року»
податковою інспекцією підтверджено
від'ємне значення з ПДВ за вересень 2010
року в розмірі 21268 грн., за листопад 2010
року - 274 грн., за березень 2011 року - 473
грн.

Відповідно до пункту 1 статті 256 ЦК
України під терміном «позовна
давність» розуміється строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Статтею 257 ЦК
України встановлено, що загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. При цьому за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (стаття 261 ЦКУ).

Пунктом 102.5 статті 102 Податкового
кодексу України визначено, що заяви про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань або про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим Кодексом,
можуть бути подані не пізніше 1095-го дня,
що настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування. При цьому відповідно до
підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК
України надміру сплачені грошові
зобов'язання - суми коштів, які на певну
дату зараховані до відповідного
бюджету понад нараховані суми грошових
зобов'язань, граничний строк сплати
яких настав на таку дату.

Таким чином, визначені главою 19 ЦК
України та пунктом 102.5 статті 102 ПК
України терміни не стосуються порядку
відшкодування податку на додану
вартість, який визначено статтею 200 ПК
України, та показників податкової
звітності з податку на додану вартість,
порядок заповнення та подання якої
затверджено наказом Міністерства
доходів і зборів України від 13.11.2013 р. №
678 (далі - Порядок № 678).

Аналогічна правова позиція викладена в
листі Міністерства доходів і зборів
України «Щодо застосування терміну
позовної давності при визначенні права
платника ПДВ декларувати від'ємне
значення з ПДВ» № 11459/6/99-99-19-03-02-15 від
25.06.2014 року, який, в силу пп.14.1.172 п.14.1 ст.14
ПК України, є податковою консультацією.

Вирішуючи спір, суд враховує, що пункт
102.5 статті 102 ПК України регулює строки
давнини у двох випадках - подання
платником податку заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або заяви про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим ПК України,
про що також зазначив ВАС України в
ухвалі по справі № К/9991/67454/12 від 04.07.2013
року.

Обмежень щодо строків відображення
податкового кредиту та перенесення
залишку від'ємного значення попередніх
податкових періодів до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового періоду,
Податковим кодексом України не
передбачено (ухвала Вищого
адміністративного суду України по
справі № К/800/36580/13 від 21.11.2013 року).

Таким чином, законодавством не
обмежено право платника податку
заявити до повернення суму бюджетного
відшкодування межами податкових
періодів, та не встановлено обмежень що
права на отримання податкової вигоди
від того, в якому звітному податковому
періоді у платника виникло право на
податковий кредит у розмірі суми
бюджетної заборгованості.

Суд також враховує, що податковим
повідомленням-рішенням, яке є
предметом даного спору, підлягає
зменшенню сума від'ємного значення ПДВ,
а не сума відшкодування ПДВ. Положення
п.102.5 ст.102 ПК України не регулюють
питання формування від'ємного значення
ПДВ, а отже посилання відповідача на
порушення вказаної норми, внаслідок
чого позивачем завищена сума
від'ємного значення ПДВ у березні 2014
року, є безпідставними.

Перевіряючи обґрунтованість та
законність дій та рішень суб'єкта
владних повноважень, суд враховує
наведене нормативне регулювання та
вимоги частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури.

Системний аналіз наведених правових
норм при застосуванні до
правовідносин, що є предметом судового
дослідження, вказує на те, що при
винесені спірних наказу на проведення
перевірки та податкового
повідомлення-рішення, проведенні самої
перевірки відповідач діяв без
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та
вчинення дії, у непередбачений
законодавством спосіб, необґрунтовано,
без необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване ці рішення
(дії) та без урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карнавал-Юг»
обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають чинному
законодавству, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карнавал-Юг»
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ ДПІ у Київському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області від
23.05.2014 року № 357-п «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки».

Визнати протиправними дії ДПІ у
Київському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
проведення документальної невиїзної
перевірки ТОВ «Карнавал-Юг» з питань
дотримання податкового законодавства
в частині правильності декларування
залишку від'ємного значення
попереднього звітного періоду в
декларації з ПДВ за період з 01.03.2014 року
по 31.03.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Київському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
01.07.2014 року № .

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя _______________
І.В. Завальнюк