Справа № 826/19133/13-а
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2014 року 14:48
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О. та
позивача: Дрозденко К.В.;
відповідача: Попович О.М.
розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомПідприємства з іноземними
"Лукойл-Україна"доІнспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києвіпровизнання протиправними
та скасування постановНа підставі
частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 14 серпня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Підприємство з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна" (далі по
тексту - позивач, ПІІ "Лукойл-Україна")
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві (далі по тексту -
відповідач), в якому просить визнати
протиправними та скасувати постанови
відповідача від 14 листопада 2013 року
№538/13/7/26-33/1411/02/1 та №539/13/7/26-34/1411/02/1 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 грудня 2013 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 січня 2014 року
призначено будівельно-технічну
експертизу та зупинено провадження у
справі до одержання результатів
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року
поновлено провадження у справі та
призначено справу до судового
В судовому засіданні 14 серпня 2014 року
представники позивача позовні вимоги
підтримали, представник відповідача
проти задоволення позовних вимог
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
Інспекцією ДАБК проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з боку
ПІІ "Лукойл-Україна" на об'єкті
будівництва - автозаправочна станція
(літера А) на вул. Братиславська, 39-а у
Деснянському районі м. Києва, за
результатами якої складено
відповідний акт від 21 жовтня 2013 року
(далі по тексту - акт перевірки).
В акті перевірки встановлено, що на
вказаній земельній ділянці
розташована автозаправочна станція,
яка експлуатується ПІІ
"Лукойл-Україна"; на вказаній земельній
ділянці розташована нежитлова будівля
(літ. А відповідно до технічної
документації Київського міського бюро
технічної інвентаризації, складеної 04
жовтня 2000 року), у якій розміщена
операторська, магазин непродовольчих
товарів, адміністративні та підсобні
приміщення, та в якій виконано
будівельні роботи з реконструкції
будівлі без дозволу на виконання
будівельних робіт, чим порушено вимоги
частини першої статті 37 Закону України
"Про регулювання містобудівної
На думку відповідача, у зазначеній вище
нежитловій будівлі виконано наступні
будівельні роботи: демонтовано
перегородки між приміщеннями №1, №4 та
№5 та влаштовано торговий зал;
закладено дверний отвір у несущій
стіні у приміщенні №4; закладено
віконний отвір у приміщенні №1 та
розширено дверний отвір у несущій
стіні; шляхом демонтажу перегородок
між приміщеннями №3, №2 та №1
влаштовано нові приміщення шляхом
зведення нових перегородок,; замінено
На час перевірки нежитлова будівля
експлуатується без прийняття в
експлуатацію у встановленому чинним
законодавством порядку, чим порушено
вимоги частини восьмої статті 39 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності". При чому вказану нежитлову
будівлю відповідач відніс до V
категорії складності на підставі класу
наслідків такого об'єкта будівництва.
У зв'язку із виявленими порушеннями,
відповідно до постанови Інспекції ДАБК
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 14 листопада 2013 року
№538/13/7/26-33/1411/02/1 ПІІ "Лукойл-Україна"
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абзацом
шостим пункту 6 частини другої статті 2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності", та
накладено штраф у сумі 1 032 000,00 грн.
Відповідно до постанови Інспекції ДАБК
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 14 листопада 2013 року
№539/13/7/26-34/1411/02/1 ПІІ "Лукойл-Україна"
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абзацом
третім пункту 5 частини другої статті 2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності", та
накладено штраф у сумі 1 032 000,00 грн.
Позивач вважає, що вказані вище
постанови є протиправними, оскільки не
здійснював будь-яких будівельних
робіт, проведення яких потребувало б
оформлення дозвільної документації та
повторного прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію;
автозаправну станцію безпідставно
віднесено до об'єктів V категорії
Відповідач у письмовому запереченні
проти позову зазначив про
відповідність оскаржуваних постанов
вимогам законодавства та додав, що
автозаправний комплекс є об'єктом
підвищеної небезпеки, а тому належить
до V категорії складності.
Окружний адміністративний суд міста
Києва погоджується з позовними
вимогами ПІІ "Лукойл-Україна" та вважає
їх обґрунтованими, виходячи з
Як підтверджують матеріали справи, ПІІ
"Лукойл-Україна" експлуатує
автозаправну станцію, розташовану по
вул. Братиславська, 39-а у Деснянському
районі м. Києва, на початок роботи якої
отримано дозвіл Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в місті Києві від 02 червня 2008
року №1352.
Згідно з актом про приймання в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта "Реконструкція автозаправочної
станції по вул. Братиславській, 39-а",
зареєстрованого 06 серпня 1999 року
управлінням Держархбудконтролю м.
Києва, вказаний об'єкт будівництва
прийнято в експлуатацію.
Відповідно до частини першої статті 1
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" визначено,
що правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.
З огляду на визначення правопорушення
у сфері містобудівної діяльності у
межах спірних правовідносин суду
належить встановити чи мали місце
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) ПІІ "Лукойл-Україна", що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами, та чи є
позивач суб'єктом містобудування,
якого може бути притягнуто до
Абзац шостий пункту 6 частини другої
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
передбачає, що за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації об'єктів V
категорії складності, суб'єкти
містобудування несуть
відповідальність у вигляді штрафу у
розмірі дев'ятисот мінімальних
Відповідно до абзацу третього пункту 5
частини другої статті 2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" визначено, що за виконання
будівельних робіт без отримання
дозволу на їх виконання на об'єктах V
категорії складності суб'єкти
містобудування несуть
відповідальність у вигляді штрафу у
розмірі дев'ятисот мінімальних
Наведені правової норми вказують, що до
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі дев'ятисот мінімальних
заробітних плат може бути притягнуто
суб'єктів містобудування у випадку
експлуатації або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації або виконання
будівельних робіт без отримання
дозволу на їх виконання виключно
стосовно об'єктів V категорії
З метою вирішення питання чи
здійснювались на будівлі
автозаправного комплексу за адресою: м.
Київ, вул. Братиславська, 39-а, роботи з
реконструкції, переоснащення, інші
будівельні роботи, що потребують
оформлення дозвільної документації, та
визначення категорії складності
об'єкта будівництва, за клопотанням
позивача судом призначено
будівельно-технічну експертизу.
У висновку експертів за результатами
проведення комісійної судової
будівельно-технічної експертизи
№4750/14-42, складеного 15 липня 2014 року
судовими експертами Київського
науково - дослідного інституту судових
експертиз (далі по тексту - висновок
експертів) встановлено, що в будівлі
автозаправного комплексу, що
розташований по вул. Братиславська, 39-а
у Деснянському районі м. Києва, в період
з 29 квітня 2004 року по 20 червня 2014 року
відбулися зміни об'ємно-планувального
рішення та геометричних розмірів
будівлі ,тобто здійснено реконструкцію
будівлі. Доказів на спростування
зворотного позивачем до суду не надано.

Таким чином, факт здійснення
будівельних робіт в будівлі
автозаправного комплексу, що
розташований по вул. Братиславська, 39-а
у Деснянському районі м. Києва, що
експлуатується ПІІ "Лукойл-Україна",
суд вважає доведеним.

Відповідно до частини першої статті 34
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" визначено,
що замовник має право виконувати
будівельні роботи після: 1) направлення
замовником повідомлення про початок
виконання будівельних робіт
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування; 2)
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Згідно положень частини першої та
другої статті 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до IV
і V категорій складності, здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі органами
державного архітектурно-будівельного
контролю сертифіката у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Поряд із цим, суд вважає, що
відповідачем не доведено, що об'єкт
будівництва - автозаправний комплекс
на вул. Братиславська, 39-а у
Деснянському районі м. Києва, належить
до V категорій складності, що
підтверджувало б правомірність
накладення штрафних санкцій на
підставі абзацу третього пункту 5 та
абзацу шостого пункту 6 частини другої
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

Так, відповідно до частин першої
третьої статті 32 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
усі об'єкти будівництва поділяються на
I, II, III, IV і V категорії складності.
Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Частина четверта статті 32 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" визначає, що порядок
віднесення об'єктів до IV і V категорій
складності визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з пунктом 6 Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
квітня 2011 року №557, визначено, що до V
категорії складності відносяться
об'єкти будівництва, які мають хоча б
одну з таких ознак:

1) згідно із Законом України "Про об'єкти
підвищеної небезпеки" є об'єктами
підвищеної небезпеки;

2) розраховані на постійне перебування
більш як 400 осіб та (або) періодичне
перебування понад 1000 осіб;

3) становлять можливу небезпеку для
більш як 50000 осіб, які перебувають поза
об'єктом;

4) у разі аварії або неможливості
(недоцільності) подальшої
експлуатації: можуть спричинити збитки
в обсязі понад 150000 мінімальних
розмірів заробітних плат; можуть
призвести до припинення
функціонування об'єктів транспорту,
зв'язку, енергетики та інженерних мереж
загальнодержавного значення; можуть
призвести до втрати об'єктів
культурної спадщини національного
значення.

Вирішуючи питання наявності у спірного
об'єкта будівництва ознак, які б могли
кваліфікувати його як об'єкт V
категорії складності, судом не
встановлено, а відповідачем не
доведено, що належний позивачу
автозаправний комплекс на вул.
Братиславська, 39-а у Деснянському
районі м. Києва: 1) є об'єктом підвищеної
небезпеки, оскільки в матеріалах
справи відсутні належні та допустимі
докази, які підтверджували, що вказаний
об'єкт ідентифіковано відповідно до
кількості порогової маси небезпечних
речовин, як встановлено у статті 9
Закону України "Про об'єкти підвищеної
небезпеки"; 2) розрахований на постійне
перебування більш як 400 осіб та (або)
періодичне перебування понад 1000 осіб; 3)
становить можливу небезпеку для більш
як 50000 осіб, які перебувають поза
об'єктом; 4) у разі аварії або
неможливості (недоцільності) подальшої
експлуатації: може спричинити збитки в
обсязі понад 150000 мінімальних розмірів
заробітних плат, або може призвести до
припинення функціонування об'єктів
транспорту, зв'язку, енергетики та
інженерних мереж загальнодержавного
значення або призвести до втрати
об'єктів культурної спадщини
національного значення.

Дослідження спірного об'єкта щодо
визначення категорії складності
об'єктів будівництва з урахуванням
класу наслідків (відповідальності)
здійснено також у висновку експертів,
зокрема судові експерти встановили, що
будівля автозаправного комплексу,
розташована по вул. Братиславська, 39-а у
Деснянському районі м. Києва,
відноситься до ІІ категорії
складності.

Враховуючи відсутність в матеріалах
справи доказів, які б свідчили, що
спірний об'єкт будівництва відноситься
до V категорії складності чи інших
категорій - І, ІІІ та IV, суд погоджується
із висновком експертів, що будівля
автозаправного комплексу, розташована
по вул. Братиславська, 39-а у
Деснянському районі м. Києва,
відноситься до ІІ категорії
складності.

Наведене вказує, ПІІ "Лукойл-Україна"
виконувало (замовляло) будівельні
роботи без реєстрації органом
державного архітектурно-будівельного
контролю декларації про початок
виконання будівельних робіт, та
експлуатує об'єкт будівництва, не
прийнятий в експлуатацію, однак всі ці
порушення стосуються об'єкта ІІ
категорії складності.

Однак, штрафні санкції у межах спірних
правовідносин накладено на позивача на
підставі норм Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та у
розмірах, які не можуть бути
застосовані до об'єкта ІІ категорії
складності.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявність складу правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
зазначеного у спірних постановах
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності",
документально не підтверджується, та
приходить до висновку про необхідність
скасування постанов Інспекції ДАБК про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від 14
листопада 2013 року №538/13/7/26-33/1411/02/1 та
№539/13/7/26-34/1411/02/1.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві не доведено
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваних приписів та постанови з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ПІІ "Лукойл-Україна" підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Підприємства
з іноземними інвестиціями
"Лукойл-Україна" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 14 листопада 2013 року
№538/13/7/26-33/1411/02/1 та №539/13/7/26-34/1411/02/1.

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь Підприємства з
іноземними інвестиціями
"Лукойл-Україна" понесені ним витрати
по сплаті судового збору у розмірі 458,80
грн. (чотириста п'ятдесят вісім гривень
вісімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко