Справа № 826/8236/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2014 року № 826/8236/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., при секретарі судового
засідання Хрімлі К.О., за участю
представників сторін:
від позивача: Сов’яка Б.В. (дов.
від 18.04.2014р. №7-04/14 )
від відповідача: Лісовського
Б.Ф. (дов. від 25.12.2013р. №69/26-57-10-18)
розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АСТРАТА-Б» до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 14.08.2014 року в 10 год. 43
хв. проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено,
про що повідомлено сторін після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови в судовому засіданні
з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АСТРАТА-Б» (далі по тексту також -
позивач) з позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві (надалі
також - відповідач), в якому з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просило:
- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві по вжиттю заходів направлених
на проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСТРАТА-Б» (код
актом від 20 лютого 2014 року №
199/26-57-22-01-10/38759748 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «АСТРАТА-Б» (код
господарських відносин із ТОВ «ТАЄРС
липень та жовтень 2013 року»;
- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо внесення до інформаційних
баз даних АС «Податковий блок» та АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» інформації на підставі акту
від 20 лютого 2014 року № 199/26-57-22-01-10/38759748
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «АСТРАТА-Б» (код
господарських відносин із ТОВ «ТАЄРС
липень та жовтень 2013 року»;
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві вилучити з
інформаційних баз даних АС «Податковий
блок» та АС «Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» інформацію, внесену
на підставі акту від 20 лютого 2014 року №
199/26-57-22-01-10/38759748 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «АСТРАТА-Б» (код
господарських відносин із ТОВ «ТАЄРС
липень та жовтень 2013 року».
Позивач категорично не погоджується з
відповідністю дій відповідача при
здійсненні заходів скерованих на
проведення зустрічної звірки
імперативним приписам податкового
законодавства, оскільки відповідачем
порушено процедуру проведення
зустрічних звірок; а висновки,
викладені в акті № 199/26-57-22-01-10/38759748 на
переконання позивача є такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи, що у свою чергу призводить до
порушення прав та законних інтересів
позивача як суб'єкта господарювання.
Відповідач проти задоволення позову
заперечував з мотивів
необґрунтованості та безпідставності,
позаяк складений акт №199/26-57-22-01-10/38759748
не породжує щодо позивача жодних
правових наслідків, і не є обов'язковим
для платника податків, з огляду про що у
задоволенні позову просив відмовити.
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з огляду
Матеріалами справи підтверджено,
що відповідачем 20 лютого 2014 року
складено акт № 199/26-57-22-01-10/38759748 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
підтвердження господарських відносин
із ТОВ «ТАЄРС АСІСТАНС» () за період липень та жовтень 2013
року» (по тексту також - акт/акт звірки).
Зі змісту акту вбачається, що
відповідач дійшов наступних висновків:
- документально не підтверджено
здійснення господарських відносин із
за липень та жовтень 2013 року, їх вид,
обсяг, якість та розрахунки;
- відсутність у позивача об'єктів
оподаткування по операціям з
придбання та продажу товарів (послуг) у
підприємств - постачальників/ покупців
за період липень та жовтень 2013 року;
- недійсність господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами-постачальниками й
покупцями за період липень та жовтень
- порушення ТОВ «АСТРАТА-Б» вимог
п.п. 16.1.1 1 п. 16.1 ст. 16, п. 45.2 ст. 45
Податкового кодексу України (по тексту
також - «ПКУ»), ст. 93 Цивільного кодексу
України (по тексту також - «ЦК України»),
ст.ст. 1,9, 19 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
Позивач категорично не
погоджується із висновками,
викладеними відповідачем у акті,
вважає їх необґрунтованими та такими,
що прямо суперечать нормам податкового
та цивільного законодавства, з огляду
про що звернувся з даним позовом до
Окружного адміністративного суду
Вирішуючи спір по суті, суд
виходив із наступного.
Нормою п. 73.5 ст. 73 ПКУ, в редакції
яка діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, встановлено, що з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками
і проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. За
результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
Правовідносини щодо проведення
контролюючими органами зустрічних
звірок платників податків
деталізовані в Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232 (по
тексту також - «Порядок № 1232»), та в
Наказі Державної податкової
адміністрації від 22.04.2011 р. № 236 «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами Державної податкової служби
зустрічних звірок» (по тексту також -
«Методичні рекомендації»).
Відповідно до п. 2. Порядку № 1232
зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.
Таким чином, обов'язковою умовою
для проведення звірки господарюючого
суб'єкта є одночасне здійснення
податкової перевірки іншого
господарюючого суб'єкта (платника
податків та зборів), що мав відносини із
підприємством, стосовно якого
проводять зустрічну звірку. Метою
проведення зустрічної звірки є
підтвердження податковим
органом-ініціатором даних отриманих
від платника податків та зборів
стосовно якого проводиться податкова
перевірка. Результати звірки
долучаються до матеріалів перевірки
При цьому, згідно пп.3.1. Методичних
рекомендацій з метою забезпечення
результативності та оперативності
проведення зустрічної звірки орган ДПС
- ініціатор повинен максимально чітко
та повно навести у запиті інформацію
щодо здійснених господарських
операцій платника податків із
суб'єктом господарювання та навести
повний і чіткий перелік питань,
дослідити які необхідно при проведенні
зустрічної звірки для з'ясування
реальності здійснених операцій та
повноти їх відображення в обліку
У Акті та матеріалах справи
відсутні будь-які відомості щодо
надходження запиту від іншого органу
державної податкової служби
(ініціатора) про необхідність
проведення зустрічної звірки позивача,
що могло б розцінюватися як
підтвердження розбіжностей
задекларованих у деклараціях з податку
на додану вартість показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань та, відповідно, як підстава
для проведення зустрічної звірки
Зустрічна звірка може бути
проведена органом державної
податкової служби (ініціатором)
самостійно лише у разі, коли суб'єкт
господарювання перебуває на обліку в
тому ж органі державної податкової
служби, в якому перебуває платник
податків, або в межах одного населеного
При цьому, згідно пп.3.3. Методичних
рекомендацій, обов'язок здійснення
відповідних заходів (направлення
запитів, повторних запитів, здійснення
моніторингу відповідей, що надходять,
тощо) з метою забезпечення своєчасного
та у повному обсязі проведення
зустрічних звірок, у тому числі і по
ланцюгу проходження ТМЦ (робіт, цінних
паперів, нематеріальних активів тощо)
покладається на орган ДПС - ініціатора.
Разом з тим, обов'язок направлення
запиту на адресу суб'єкта
господарювання та забезпечення
проведення зустрічної звірки
покладається на орган ДПС - виконавця, в
якому такий суб'єкт господарювання
перебуває на обліку.
У разі відсутності запитуваної
органом державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку (п.4
Відповідно до п.73.3. ст.73 Кодексу,
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Такий запит підписується
керівником (заступником керівника)
контролюючого органу і повинен містити
перелік інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання
інформації надсилається платнику
податків або іншим суб'єктам
інформаційних відносин, зокрема, у разі
проведення зустрічної звірки.
Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.
Платники податків та інші
суб'єкти інформаційних відносин
зобов'язані подавати інформацію,
визначену у запиті контролюючого
органу, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
Проте відповідачем не надано суду
доказів направлення рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
відповідного запиту позивачу про
надання інформації та її
документального підтвердження, як того
вимагають норми чинного податкового
законодавства. Також не надані докази,
що такий запит вручався позивачу
шляхом його вручення під розписку його
уповноваженому представнику.
Крім того, як слідує зі змісту
акту, підставою для його складання став
«вихід на позапланову виїзну перевірку
ТОВ «АСТРАТА-Б» в результаті чого
встановлено, що посадові особи
позивача за податковою адресою
підприємства не знаходяться, про що
складено довідку від 20.02.2014р. №45/22-01.» З
огляду на вищевказане, відповідач
прийшов до висновку про відсутність
юридичної особи за її зареєстрованим
місцезнаходженням й, відповідно, про
неможливість здійснення нею
господарських операцій із
В розрізі зазначеного, суд
звертає увагу на наступне.
Відповідно до ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» у разі надходження
державному реєстратору від органу
державної податкової служби
повідомлення встановленого зразка про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення про необхідність
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.
У разі ненадання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою,
встановленою для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
Якщо державному реєстратору
повернуто поштове відправлення,
державний реєстратор повинен внести до
Єдиного державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
Таким повідомленням, відповідно
до Порядку обліку платників податків і
зборів, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
09.12.2011 р. № 1588, для податкового органу є
повідомлення за формою № 18-ОПП.
Якщо за результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення державному
реєстратору відповідного повідомлення
про відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за ф. №18-ОПП (додаток
24) для вжиття заходів, передбачених
частиною дванадцятою статті 19 Закону.
Копія повідомлення підшивається до
реєстраційної частини облікової
справи платника податків. Про
направлення повідомлення вноситься
запис до журналу обліку повідомлень
про відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за ф. № 19-ОПП
(додаток 25).

Згідно пункту 45.2 статті 45 ПКУ
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України.

У відповідності із частиною 1
статті 18 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» відомості які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру та були внесені до
нього вважаються достовірними і можуть
бути використані у спорі з третьою
особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

В межах розгляду справи
встановлено, що на момент здійснення
звірки ТОВ «АСТРАТА-Б» було
зареєстровано за адресою: 03142, м. Київ,
Бульвар Вернадського, буд. 34/1, що
підтверджується даними з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб - підприємців.

При цьому, в Єдиному державному
реєстрі не міститься запису про
відсутність ТОВ «АСТРАТА-Б» за місцем
державної реєстрації. Більше того, у
вступній частині акту зазначено, що
згідно реєстраційної інформації по
платнику ТОВ «АСТРАТА-Б» має стан « 0» -
платник податків за основним місцем
обліку.

Особливу увагу суд звертає на те,
що запит про встановлення
місцезнаходження платника податків,
відповідно до Акту, був направлений
оперативному управлінню ДПІ 20.02.2014
року, тобто в день складання акту
звірки.

З огляду на викладене, висновок про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АСТРАТА-Б» є неправомірним,
а вказівка про відсутність
підприємства чи його посадових осіб за
податковою адресою - безпідставною та
передчасною.

Водночас, пунктом 7 Порядку № 1232
та п. 4 Методичних рекомендацій
передбачено, що за результатами
проведеної зустрічної звірки
складається довідка, яка підписується
суб'єктом господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

У разі встановлення фактів, що не
дають змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - Журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Таким чином, системний аналіз
положень п. 73.5 ст. 73 ПКУ, п. п. 6, 7 Порядку
№1232, положення Методичних
рекомендацій, свідчить про те, що
зустрічна звірка може бути проведена
податковим органом лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу, адже у
протилежному випадку у контролюючого
органу відсутні дані, які необхідні для
співставлення.

Відповідачем у ході судового
розгляду справи документально не
підтверджено факту
скерування/вручення відповідного
запиту позивачу, як того вимагають
імперативні приписи ст. 73 ПКУ та
положення Порядком №1232.

При цьому, доказів того, що при
проведенні зустрічної звірки
здійснено співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єктів господарювання
ТОВ «АСТРАТА-Б» та його контрагентів, з
акту не вбачається.

Разом з тим, доводи відповідача про
недійсність господарських операцій
позивача із контрагентами є
необґрунтованими та суперечать
приписам чинного законодавства, з
огляду про наступне.

Відповідно до ч. 1. ст. 3
Господарського кодексу України під
господарською діяльністю у
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Частина 2 цієї статті визначає, що
господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Відповідно до положень Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів (ст. 181 Господарського
кодексу України).

При цьому, стаття 203 ЦК України
встановлює вимоги до правочинів,
недотримання яких може стати підставою
для визнання правочину недійсним
(стаття 215 ЦК України). Всі договори,
укладені від позивача відповідають
вимогам, які передбачені статтею 203 ЦК
України, зокрема: зміст правочинів не
суперечить Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; волевиявлення
учасників правочинів було вільним та
відповідало їх внутрішній волі; форма
правочинів відповідала вимогам закону;
правочини спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно ч. 2 ст. 234 Цивільного
кодексу України фіктивний правочин
визнається судом недійсним.

Таким чином, головною
підставою вважати правочин нікчемним
являється її недійсність, встановлена
законом.

Крім того, згідно постанови
пленуму Верховного Суду України № 9
від 06.11.2009 року, вимога про встановлення
нікчемності правочину підлягає
розгляду у разі наявності відповідної
суперечки. Такий позов може
пред'являтися окремо, без застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову н цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину (договору) недійсним не може
бути його розірвання, оскільки це
взаємовиключні вимоги. Якщо позивач
посилається ні нікчемність правочину
для обґрунтування іншої заявленої
вимоги, суд не має права посилатися па
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину і
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК
Україні вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемною правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину.

Таким чином, навіть за наявності
ознак нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства посилаючись на їх
нікчемність.

Фактичні обставини справи
свідчать про те, що відповідачем не
прийнято до увагу принцип презумпції
правомірності правочину, визначеного
на законодавчому рівні ст. 204 ЦК
України.

Крім того, в силу положень ч.3 ст.228
Цивільного кодексу України питання
недійсності правочину у разі
недодержання вимоги щодо його
відповідності інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
вирішується виключно судом.

Відповідного рішення суду про
визнання недійсними правочинів,
укладених між позивачем та його
контрагентами, матеріали справи не
містять.

У свою чергу органи державної
податкової служби не наділені
повноваженнями визнавати нікчемними
правочини, укладені між суб'єктами
господарювання та роботи відповідні
висновки в актах перевірок.
З
огляду на вищевикладене, доводи
відповідача про недійсність
господарських операцій позивача з його
контрагентами за період липень та
жовтень 2013 року зроблені відповідачем
з перевищенням наданих йому законом
повноважень та суперечать нормам
цивільного та податкового
законодавства України.

Крім того, обставини справи свідчать,
що відповідачем в ході проведення
зустрічної звірки фактично здійснено
перевірку.

При цьому, акт про неможливість
проведення зустрічної звірки, в якому
податковий орган робить висновок про
порушення цивільного законодавства,
відсутність факту реального
здійснення діяльності не відповідають
визначеному змісту акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки та на переконання суду не носить
правового підґрунтя.

При цьому, в п.1.3 Методичних
рекомендацій №165 визначено, що під час
реалізації Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти: підсистеми інформаційної
системи «Податковий блок» -
«Реєстрація ПП», «Обробка податкової
звітності та платежів», «Податковий
аудит», «Аналітична система», «Облік
платежів»; єдиний реєстр податкових
накладних; АРМ «Митниця»; підсистема
«Реєстрація та облік РРО та книг обліку
розрахункових операцій АІС «Реєстри
платників податків».

Єдина система «Податковий блок»
та її підсистеми є програмними
продуктами, створеними для
використання органами Державної
податкової служби для обробки зібраної
інформації в автоматичному режимі.

З урахуванням того, що висновки,
викладені у акті від 20.02.2014р. №
199/26-57-22-01-10/38759748 не можуть бути
підставою для внесення змін до
податкової звітності з податку на
додану вартість та враховуючи
помилковість висновків вказаного акту,
суд приходить до висновку, що дії
відповідача щодо внесення інформації,
відображеної в акті до автоматизованої
системи є протиправними.

Разом з тим, оскільки, доводи,
викладені відповідачем у акті від
20.02.2014р. №199/26-57-22-01-10/38759748 не знайшли
свого документального підтвердження,
були спростовані фактичними
обставинами справи та імперативними
приписами чинного законодавства, а
збереження внесених даних та їх
використання у подальшому може
призвести до визнання нікчемними угод,
укладеними за ланцюгами постачання, до
визнання відсутньою бази об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість і негативно відобразиться на
взаємовідносинах з контрагентами
позивача та державою, позовна вимога
про зобов'язання вилучити з
інформаційних баз даних АС «Податковий
блок» та АС «Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» інформацію, внесену
на підставі акту від 20 лютого 2014 року №
199/26-57-22-01-10/38759748 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «АСТРАТА-Б» (), щодо підтвердження
господарських відносин із ТОВ «ТАЄРС
АСІСТАНС» () за період
липень та жовтень 2013 року», підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
оспорюваних дій.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві по вжиттю заходів направлених
на проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСТРАТА-Б» (), результати якої оформлені
актом від 20 лютого 2014 року №
199/26-57-22-01-10/38759748 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «АСТРАТА-Б» (), щодо підтвердження
господарських відносин із ТОВ «ТАЄРС
АСІСТАНС» () за період
липень та жовтень 2013 року».

Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо внесення до інформаційних
баз даних АС «Податковий блок» та АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» інформації на підставі акту
від 20 лютого 2014 року № 199/26-57-22-01-10/38759748
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «АСТРАТА-Б» (), щодо підтвердження
господарських відносин із ТОВ «ТАЄРС
АСІСТАНС» () за період
липень та жовтень 2013 року».

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві вилучити з
інформаційних баз даних АС «Податковий
блок» та АС «Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» інформацію, внесену
на підставі акту від 20 лютого 2014 року №
199/26-57-22-01-10/38759748 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «АСТРАТА-Б» (), щодо підтвердження
господарських відносин із ТОВ «ТАЄРС
АСІСТАНС» () за період
липень та жовтень 2013 року».

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур