Справа № 826/10214/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Резерв тернопілля»»

до

третя особа

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг

про

про визнання протиправними дій, та зобов’язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкритий недержавний пенсійний фонд «Резерв Тернопілля» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому просив:

Позовні вимоги мотивовано тим, що листом відповідача від 01.07.2014 №07/2069 відкритому недержавному пенсійному фонду «Резерв Тернопілля» протиправно відмовлено в поверненні грошових коштів у розмірі 17 000,00 грн., розміщених на рахунку приватного акціонерного товариства «КБ»Південкомбанк» згідно договору банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 №249Д-11Ю.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на те, що позивач не звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про повернення пенсійних активів, а також зазначив, що публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» не перебуває в стадії ліквідації.

Відповідно до позиції третьої особи, викладеної в письмових поясненнях представника Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.07.2014 №11/2-75, пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків, а тому мають бути повернуті в повному обсязі їх законному розпоряднику.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Між відкритим недержавним пенсійним фондом «Резерв Тернопілля» (від імені якого на підставі договору про управління активами пенсійного фонду від 30.08.2006 №1-КУА та від 02.06.2014 №2-КУА виступило приватне акціонерне товариство «Компанія з управління активами «Національний резерв») та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» укладено договір банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 №249Д-11Ю.

Відповідно до договору банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 №249Д-11Ю, вкладник перераховує грошові кошти у безготівковій формі на рахунок, а банк приймає грошові кошти вкладника в сумі 17 000,00 грн. За користування коштами банк сплачує вкладнику проценти з розрахунку 20,5 % (двадцять цілих 50 сотих) процентів річних та зобов’язується повернути вкладнику вклад 13.01.2014. Додатковою угодою від 13.01.2014 №2 до договору банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 №249Д-11Ю строк повернення банківського вкладу подовжено до 17.07.2014.

Постановою правління Національного банку України від 23.05.2014 №305 публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2014 №37 розпочато процедуру виведення Банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації.

Приватне акціонерне товариство «Компанія з управління активами «Національний резерв» звернулось до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» із заявою від 16.06.2014 № 221 про повернення грошових коштів.

Листом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» від 01.07.2014 № 07/2069 приватному акціонерному товариству «Компанія з управління активами «Національний резерв» відмовлено в поверненні грошових коштів в розмірі 17 000,00 грн. за договором банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 № 249Д-11Ю. В обґрунтування відмови зазначено, що публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» не укладав з відкритим недержавним пенсійним фондом «Резерв Тернопілля» договорів щодо надання послуг зберігача та договорів про управління активами.

Вказуючи на протиправність відмови щодо повернення грошових коштів, які є предметом договору від 26.06.2013 №249Д-11Ю позивач звернувся до суду із даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» недержавний пенсійний фонд (далі - пенсійний фонд) - юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку.

Пенсійні депозитні рахунки - вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, що відкриваються банківськими установами з урахуванням умов, установлених законодавством, для накопичення заощаджень на виплату пенсії.

Згідно пункту 1 частини першої статті 48 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» пенсійні активи, що накопичуються у пенсійному фонді, можуть бути використані виключно для цілей інвестиційної діяльності фонду, виконання зобов'язань фонду перед його учасниками та оплати витрат, пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення, а саме - інвестування відповідно до вимог цього Закону з метою отримання доходу на користь учасників фонду.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання свого основного завдання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому цим Законом здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначається, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно приписів частини першої статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За посиланням відповідача, що не спростовано позивачем, станом на час виникнення спірних правовідносин, рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» не приймалось.

Як вбачається з аналізу норм чинного законодавства, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами лише в разі прийняття Національним банком України відповідного рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 1 частини п’ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Одночасно, пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до пункту 1.3 договору банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 №249Д-11Ю з урахуванням приписів додаткової угоди №2 банк зобов’язався повернути вкладнику вклад 17.07.2014.

Отже спірні відносини (листування між приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами «Національний резерв» та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» з приводу повернення грошових коштів) виникли до закінчення строку банківського вкладу. При цьому, згідно умов пункту 1.6 договору банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 №249Д-11Ю дострокове повне або часткове повернення вкладу не передбачається.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що банк це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Згідно приписів частини 4 статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, виходячи із системного аналізу правових норм, суд доходить висновку, що під час тимчасової адміністрації виплата коштів за договорами, строк дії яких закінчився, здійснюються безпосередньо банком, а не відшкодовується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Всі рішення приймаються банком як юридичною особою і саме банк є самостійним суб’єктом юридичних правовідносин до моменту прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, і, як наслідок, припинення юридичної особи.

Наведене свідчить про відсутність публічно-правових відносин між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на етапі запровадження тимчасової адміністрації.

З огляду на те, що до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженою особою не надано сформованого повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, суд доходить висновку про відсутність прямого причинно-наслідкового зв'язку між неповерненням банківського вкладу у розмірі 17 000,00 грн. за договором банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 №249Д-11Ю та діяльністю відповідача.

Слід зазначити, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб як установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб позивачу жодних відповідей з приводу повернення банківського вкладу за договором банківського вкладу «Стандартний» від 26.06.2013 №249Д-11Ю не надавалось.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.