Справа № 805/7204/14
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стиран В.В.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
справа №805/7204/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Блохіна А.А.,
суддів Міронової Г.М., Яковенко М.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 25
червня 2014 року у справі № 805/7204/14 за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Сніжне до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Сніжне
Донецької області про стягнення витрат
пов'язаних з виплатою пенсій у зв'язку з
втратою годувальника в сумі 1350 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16 червня 2014 року звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в м.
Сніжне Донецької області про стягнення
витрат пов'язаних з виплатою пенсій у
зв'язку з втратою годувальника в сумі
1350 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що управлінням ПФУ в м. Сніжне
було направлено відповідачу
відповідний акт щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з лютого 2014
року по квітень 2014 року включно, які не
були прийняті фондом. Частиною першою
статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, незалежно від тривалості
страхового стажу. При цьому дітям
пенсія у зв'язку із втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 червня 2014
року у справі № 805/7204/14, у задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в м. Сніжне до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Сніжне
Донецької області про стягнення витрат
пов'язаних з виплатою пенсій у зв'язку з
втратою годувальника в сумі 1350 грн. -
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову суду, через
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
та задовольнити позовні вимоги.

Згідно частини 1 статті 197 КАС України
суд розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, здійснюючи апеляційний
перегляд справи в межах апеляційної
скарги, вважає, що останню необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивачем була
сплачена пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
листопад 2013 року по січень 2014 року у
розмірі 1500 грн. наступним особам:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
довідки від 04.02.2009 року № 343 з 01.09.2009
року навчалась у
«Київському національному
університеті культури і мистецтв" м.
Києва та згідно копії диплому від 01.06.2012
року № 42307994 закінчила Київський
національний університет культури і
мистецтв" - 31.05.2012 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
довідки від 04.02.2009 року № 341 з
01.09.2009 року навчалась у
«Київському національному
університеті культури і мистецтв" м.
Києва та згідно копії диплому від 01.06.2012
року № 42308010 закінчила Київський
національний університет культури і
мистецтв" - 31.05.2012 року.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
довідки від 4.02.2009 року № 342 з
01.09.2009 року навчалась у
«Київському національному
університеті культури і мистецтв" м.
Києва та згідно копії диплому
від 01.06.2012 року № 42307995 закінчила
Київський національний університет
культури і мистецтв"- 31.05.2012 року.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно довідки від
08.04.2013 року №70 з 01.09.201 Ороку
навчався у «Сніжнянському
професійному гірничому ліцею » м.
Сніжне та згідно копії диплому від
28.06.20ІЗроку № 44991859 закінчив
«Сніжнянський професійний гірничий
ліцей» - 28.06.2013 року.

Вказані виплати увійшли до актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Відділенням Фонду не
прийняті до відшкодування витрати,
здійснені УПФУ, на загальну суму 1350
грн., у зв'язку з закінченням терміну
навчання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Вказані розбіжності визначені у
таблицях розбіжностей, наявні в
матеріалах справи.

Відповідно до п. 8 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначаються
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Згідно із ч. 16 ст. 34 вказаного Закону,
виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 пп. "г", "д" ст. 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" на
органи Фонду соціального страхування
від нещасних випадків покладено
обов'язки по своєчасному та повному
відшкодуванню шкоди, заподіяної
застрахованій особі внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно із ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності", страховими виплатами
є грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку. Зазначені грошові
суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в
установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у
зв'язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно із ст. 33 Закону, у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років;
діти з 16 до 18 років, які не працюють, або
старші за цей вік, але через вади
фізичного або розумового розвитку самі
не спроможні заробляти; діти, які є
учнями, студентами (курсантами,
слухачами, стажистами) денної форми
навчання - до закінчення навчання, але
не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і
чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони
не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання
яких померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством. Тобто, виходячи з
наведених вимог законодавства, якщо
вимогами Закону №1058 визначено право на
пенсію певної категорії осіб, які
відповідають певним критеріям, порядок
пенсійних виплат, то вимогами Закону
України "Про загальнообов'язков
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
також визначене право на одержання
щомісячних страхових виплат певної
категорії осіб. При чому різниця
полягає не лише у сфері правового
регулювання такого права, але і
можливих наслідків пов'язаних з
виконанням обов'язків, безпосередньо
Фонду по відшкодуванню пенсійному
фонду певних витрат пов'язаних з
пенсійними виплатами.

В даному випадку спір полягає не у
правомірності призначення та виплати
пенсії наведеним особам, які припинили
навчання, але продовжують отримувати
пенсію по втраті годувальника за
правилами Закону №1058, а спірним
питанням є правова можливість
здійснити відшкодування відповідачем
на користь позивача понесених ним
витрати на виплату пенсії по втраті
годувальника внаслідок настання
певних обставин, що унеможливлюють
проведення такого відшкодування.

Під цю категорію не можуть бути
віднесені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 так як, з урахуванням вимог ст. 33
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в період проведених
пенсійних виплат з лютого 2014 року по
квітень 2014 року зазначені особи вже
припинили навчання, а тому у
відповідача відсутній обов'язок
проводити відшкодування сплаченої
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин, суд першої
інстанції вважає, що відповідач
обґрунтовано відмовив в прийнятті до
відшкодування витрат з виплати пенсії
у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та відповідних витрат з
виплати і доставки пенсій відносно цих
осіб, оскільки вони не належать до
непрацездатних осіб, що визначені ч. 2
ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

В підтвердження обґрунтованості
вищевказаної правової позиції
свідчить постанова Донецького
окружного адміністративного суду від
26.11.2013 р. у справі № 805/16386/13-а, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 січня 2014 року, в якій встановлені
вищевказані обставини між тими самими
сторонами про той самий предмет.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29.01.2014 року, на підставі п. 5
ч. 5 ст. 214 КАС України, відмовлено у
відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду у м. Сніжне на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 січня 2014 року.

Крім того постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
19.03.2014 року у справі № 805/2424/14, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07.05.2014 року,також встановлені
вищевказані обставини між тими самими
сторонами про той самий предмет.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Сніжне про
стягнення суми заборгованості по
виплаті пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
лютого 2014 року по квітень 2014 року у
розмірі 1350 грн. - задоволенню не
підлягають, з чим погоджується колегія
суддів.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності прийнятого
судом першої інстанції судового
рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сніжне -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 червня 2014
року у справі № 805/7204/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Сніжне
Донецької області про стягнення витрат
пов'язаних з виплатою пенсій у зв'язку з
втратою годувальника в сумі 1350 грн. -
залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через пґять днів
після направлення їх копій особами, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя - доповідач
Блохін А.А.

Судді
Міронова Г.М.

Яковенко М.М.