Справа № 2а-2952/11/0970
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 р.
Справа № 23627/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді –
Заверу
хи О.Б.,

суддів –

Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області про
визнання протиправною і скасування
постанови, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області, в якому
просила визнати протиправною і
скасувати постанову державного
виконавця від 09.03.2011 року про
повернення виконавчого листа та
зобов’язати державного виконавця
вчинити передбачені законодавством
дії щодо виконання виконавчого листа.

В позовній заяві ОСОБА_1 заявляла
клопотання про поновлення їй строку
звернення до адміністративного суду,
на обґрунтування якого зазначала, що не
отримувала копії оскаржуваної
постанови державного виконавця,
оскільки відповідач не надіслав їй
даної копії ні після винесення
постанови, ні за поданою нею заявою.

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року позовну заяву залишено без
розгляду.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що 09.03.2011 року державний
виконавець виніс постанову про
повернення виконавчого листа № 2а-5834
стягувачу, яку цього ж дня направив за
адресою, зазначеною у виконавчому
листі та поданій позивачем заяві про
примусове виконання постанови суду, що
підтверджується наданими відповідачем
супровідним листом від 09.03.2011 року №
05-12/1654, копією витягу із журналу
реєстрації вихідних документів, з
якого вбачається, що під записом від
09.03.2011 року № 1654 зареєстровано
постанову про повернення виконавчого
документа позивачу та копією реєстру
відправки кореспонденції. Тому, на
думку суду, твердження позивача про те,
що нею не отримана постанова про
повернення виконавчого документа є
необґрунтованим. Крім того, листом від
20.07.2011 року № К/11-02-43 Головне управління
юстиції в Івано-Франківській області
надало позивачу відповідь на її запит
щодо отримання інформації, в якому
повідомило про вчиненні державним
виконавцем дії по виконанню
виконавчого листа № 2а-5834/08/0970, в тому
числі про винесення оскаржуваної
постанови. Із змісту позовної заяви та
доданого до неї заяви слідує, що
зазначений лист позивач отримала, а
11.08.2011 року направила відповідачу заяву
про надіслання їй постанови про
повернення виконавчого документа.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позовна заява ОСОБА_1
подана із пропущенням десятиденного
строку на звернення до суду,
встановленого ч. 2 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а поважних причин пропуску
позивачем цього строку не встановлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу скасувати
а справу направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції порушив норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання
пропуску нею строку звернення до суду з
даним позовом, неповно з'ясував
обставини, що мали значення для
вирішення цього питання, а висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції, чинній на час
подання позовної заяви та
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Спеціальний строк звернення до суду з
позовними заявами з приводу рішень, дій
або бездіяльності державної
виконавчої служби встановлений ст. 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, зокрема, частиною другою цієї
статті передбачено, що позовну заяву в
даній категорії справ може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Відповідно до змісту наведених норм
визначальною умовою початку перебігу
строку звернення до суду є момент, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1
оскаржує постанову державного
виконавця Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області від 09.03.2011
року.

При цьому, позивач стверджує, що копію
оскаржуваної постанови не отримувала,
в тому числі і після подання
відповідної заяви 11.08.2011 року.

Колегія суддів вважає помилковим і
необґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що факт отримання
ОСОБА_1 копії постанови державного
виконавця від 09.03.2011 року про
повернення виконавчого листа
підтверджується наданими відповідачем
копіями супровідного листа від 09.03.2011
року № 05-12/1654, витягом із журналу
реєстрації вихідної кореспонденції та
реєстру відправки кореспонденції за
11.03.2011 року, оскільки відповідач не
надав жодних доказів вручення позивачу
копії постанови, зокрема, повідомлення
про вручення поштового відправлення,
розписки позивача тощо.

Крім того, відповідач не надав
будь-яких доказів надіслання позивачу
копії оскаржуваної постанови разом з
листом-відповіддю від 20.07.2011 року №
К/11-02-43 на її скаргу та заяву позивача
від 11.08.2011 року про надання вказаної
постанови.

Також колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи апелянта про те,
що зазначену вище відповідь від 20.07.2011
року № К/11-02-43 Головне управління
юстиції в Івано-Франківській області
надіслало не на адресу ОСОБА_1 (вул.
Калуська, 8/39 м. Бурштин
Івано-Франківської області), а на іншу
адресу – вул. Стуса, 1/48а м. Бурштин
Івано-Франківської області, а відтак
позивач була позбавлена можливості
звернутись до суду раніше.

Отже, в матеріалах справи відсутні
належні докази надіслання та вручення
позивачу копії оскаржуваної постанови
державного виконавця від 09.03.2011 року.

Наведеним підтверджуютьсч доводи
позивача про те, що на день подання
позовної заяви до суду, вона не
отримувала копії оскаржуваної
постанови державного виконавця від
09.03.2011 року про повернення виконавчого
листа, а також вживала заходів для
отримання копії постанови з метою її
оскарження.

Позовну заяву ОСОБА_1 надіслала до суду
поштовим відправленням 08.09.2011 року, що
підтверджується відтиском штемпеля
поштового відділення на конверті, і
відповідно до положень ч. 9 ст. 103
Кодексу адміністративного судочинства
України саме ця дата є днем звернення
до суду.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів вважає необґрунтованим
висновок суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_1 пропустила десятиденний
строк звернення до суду, встановлений
ч. 2 ст. 181 Кодексу адміністративного
судочинства України без поважних
причин, що суперечить вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального справа,
тому її слід скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Разом з цим, на думку колегії суддів, не
підлягає задоволенню вимога
апеляційної скарги про направлення
справи на новий розгляд, оскільки ст. 199
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено таких
повноважень суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково

Ухвалу Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі № 2а-2952/11/0970 –
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, та оскарженню не
підлягає.

Головуючий

О.
Б. Заверуха

Судді

А.І. Рибачук

ОСОБА_2