Справа № 478/502/13-а (2а/478/21/13)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року
м. Київ К/800/39105/14

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Винокурова К.С.,

Швеця В.В.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області (далі - УПФ), начальника УПФ про
незаконність відмови у перерахунку
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Казанківського районного
суду Миколаївської області від 8 травня
2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом, відповідно до якого
просив:

визнати неправомірними дії УПФ щодо
відмови в перерахунку йому основної та
додаткової пенсії у зв'язку із зміною
прожиткового мінімуму;

зобов'язати здійснити такий
перерахунок з 6 лютого 2007 року за втрату
працездатності на 50 відсотків та з 15
лютого 2013 року у зв'язку з втратою 60
відсотків працездатності.

Посилався на незаконність дій
відповідача, які виразилися у не
перерахунку основної і додаткової
пенсії, хоча для цього були всі правові
підставі, зокрема змінилася втрата
працездатності.

Ухвалою Казанківського районного суду
Миколаївської області від 25 березня 2013
року адміністративний позов ОСОБА_2 про
перерахунок пенсії за період з 6 лютого
2007 року по 20 вересня 2012 року залишено
без розгляду за пропуском стоків
звернення до адміністративного суду.

Постановою Казанківського районного
суду Миколаївської області від 8 травня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року, в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову. Зазначає, що суди
поверхово розглянули справу, не
дослідили наявні у справі докази, що
призвело до ухвалення незаконних
рішень.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Як установлено судами, ОСОБА_3 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, належить до
категорії 1 осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
За висновком медико-соціальної
експертної комісії від 06.02.2007 року його
повторно визнано інвалідом 3 групи
безстроково, захворювання пов'язано з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, встановлено 50 відсотків
втрати працездатності. У 2013 році
ступінь втрати працездатності
визначено 60 відсотків.

У зв'язку із збільшенням втрати
працездатності, позивач у лютому 2013
року звернувся до УПФ з вимогою про
перерахунок основної і додаткової
пенсії, проте в задоволенні його вимоги
відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
правомірності дій відповідача.

Висновок судів є законним та
обґрунтованим.

Питання виплати різниці у компенсаціях
у разі встановлення вищої групи
інвалідності регулюється статтею 48
Закону України від 28 лютого 1991 року
№796-ХІІІ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі - Закон №796-ХІІІ).

Відповідно до частини третьої цієї
норми (в редакції Закону від 1 липня 1992
року №2532-XII) у разі встановлення
інвалідності вищої групи інвалідам
виплачується різниця у компенсаціях.
Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент встановлення інвалідності чи
втрати годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що
група інвалідності у позивача не
змінилася, змінилася лише втрата
працездатності з 50 на 60 відсотків., тому
підстав до застосування положень вище
згаданої норми в УПФ не було.

З 1 січня 2012 року набула чинності
постанова Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
затверджений Порядок обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як установлено судами, пенсія позивачу
виплачується у розмірах, визначених
цією постановою, а саме розрахунок
проводився виходячи з прожиткового
мінімуму та з урахуванням втрати
ступеню працездатності..

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
висновок судів попередніх інстанцій не
спростовує і не дає підстав вважати
судові рішення такими, що ухвалені з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Казанківського районного
суду Миколаївської області від 8 травня
2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, проте може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

К.С. Винокуров

В.В. Швець