Справа № 819/1538/13а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
Справа №
10294/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Тернопільської міської ради на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.06.2013 року
у справі за позовом Прокурора міста
Тернополя до Тернопільської міської
ради про визнання протиправними та
скасування рішення, -

В С Т А Н О
В И В:

В червні 2013 року Прокурор міста
Тернополя (далі - Позивач, Прокурор)
звернувся до суду з позовом до
Тернопільської міської ради (далі -
Відповідач, Тернопільська МР) про
визнання протиправними та скасування
п.п.2-6 рішення тридцять четвертої сесії
Тернопільської міської ради шостого
скликання №6/34/50 від 06 червня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що депутати
Тернопільської міської ради при
винесенні вищезазначеного рішення
вийшли за межі наданих їм повноважень,
а тому просить визнати протиправними
та скасувати пункти 2-6 рішення
Тернопільської міської ради №6/34/50 від
06 червня 2013 року.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.06.2013 року
позов задоволено частково. Скасовано
пункти 2 та 6 рішення тридцять четвертої
сесії Тернопільської міської ради
шостого скликання №6/34/50 від 06 червня 2013
року.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила Тернопільська МР, подавши на
неї апеляційну скаргу.

Відповідач зазначає, що не
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що постанова
підлягає скасуванню із винесенням
нової постанови про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Звертає увагу на те, що судом невірно
застосовано норми матеріального права,
а також процесуального права в частині
предметної підсудності даного спору.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
6 червня 2013 року тридцять четвертою
сесією Тернопільської міської ради
шостого скликання було прийнято
рішення №6/34/50 «Про інформацію
начальника Тернопільського міського
відділу УМВСУ в Тернопільській області
і прокурора міста Тернополя про стан
законності, боротьби із злочинністю,
охорони громадського порядку та
результати діяльності на території
міста Тернополя, дії правоохоронних
органів 9 травня 2013 року у Старому парку
міста Тернополя», в пунктах 2-6 якого
зазначено:

2. Визнати роботу правоохоронних
органів 9 травня 2013 року у Старому парку
міста Тернополя незадовільною.

3. Міському голові створити комісію за
участю постійної комісії міської ради
з питань контролю за використанням
комунального майна для оцінки
ефективності використання приміщень,
які надані в безоплатне користування
правоохоронним органам.

4. Звернутися до МВ УМВСУ в
Тернопільській області та прокурора м.
Тернополя щодо належного
розслідування кримінального
провадження по фактах побиття
депутатів.

5. У випадку неналежного розгляду скарг
та розслідування кримінальної справи
щодо фактів побиття депутатів внести
на розгляд питання про виключення зі
складу виконавчого комітету
начальника МВ УМВСУ в Тернопільській
області Хілюка О.Б.

6. Тимчасово, до отримання інформації
від МВ УМВСУ в Тернопільській області
та прокуратури про розслідування
кримінальної справи та скарг
депутатів, призупинити фінансування
програми «Правопорядок».

Рішення суду першої інстанції
переглядається в межах апеляційної
скарги, тобто щодо питань
правомірності п.2 та п.6 оскаржуваного
рішення.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що
при прийнятті пункту 2 оспорюваного
рішення Тернопільська міська рада не
вийшла за межі наданих законом
повноважень.

Однак дане твердження не відповідає
дійсності, оскільки статтею 2 Закону
України «Про державний захист
працівників суду і правоохоронних
органів» встановлено, що до
правоохоронних органів відносяться
органи прокуратури, внутрішніх справ,
служби безпеки, Військової служби
правопорядку у Збройних Силах України,
митні органи, органи охорони
державного кордону, органи державної
податкової служби, органи і установи
виконання покарань, слідчі ізолятори,
органи державної
контрольно-ревізійної служби,
рибоохорони, державної лісової
охорони, які здійснюють
правозастосовні або правоохоронні
функції.

Згідно з вимогами пункту 40 частини 1
статті 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування» в Україні» до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить
заслуховування інформації прокурорів
та керівників органів внутрішніх справ
про стан законності, боротьби із
злочинністю, охорони громадського
порядку та результати діяльності на
відповідній території.

Враховуючи викладене, до компетенції
органів місцевого самоврядування не
належить вирішення питання про надання
та виставлення оцінки роботи
правоохоронним органам.

Окрім того, згідно статті 6 Закону
України «Про прокуратуру» органи
прокуратури становлять єдину
централізовану систему, яку очолює
Генеральний прокурор України, з
підпорядкуванням нижчестоящих
прокурорів вищестоящим.

Таким чином, відповідно до вказаної
норми оцінку діяльності прокурорів
може надавати лише вищестоящий
прокурор.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про міліцію» контроль за діяльністю
міліції здійснюють Кабінет Міністрів
України, Міністр внутрішніх справ
України і в межах своєї компетенції
ради.

Місцеві ради, здійснюючи контроль за
роботою міліції, не втручаються в її
оперативно-розшукову, кримінальну
процесуальну та адміністративну
діяльність.

Отже чинним законодавством орган
місцевого самоврядування, в даному
випадку Тернопільська міська рада, не
наділені повноваженнями щодо надання
оцінки роботі правоохоронних органів,
в даному випадку Тернопільського
міського відділу УМВСУ в
Тернопільській області та прокуратури
м. Тернополя.

Не заслуговує на увагу і твердження
апелянта щодо законності пункту 6
оспорюваного рішення в частині
тимчасового, до отримання інформації
від МВ УМВСУ в Тернопільській області
та прокуратури про розслідування
кримінальної справи та скарг
депутатів, призупинення фінансування
програми «Правопорядок».

Так, згідно вимог пункту 5 частини 1
статті 46 Бюджетного кодексу України
стадіями виконання бюджету за
видатками та кредитуванням є:
здійснення платежів відповідно до
взятих бюджетних зобов'язань.

Відповідно до частини 1 статті 48
Бюджетного кодексу України
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та здійснюють
платежі тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами,
враховуючи необхідність виконання
бюджетних зобов'язань минулих років,
узятих на облік органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів; щодо завдань (проектів)
Національної програми інформатизації -
після їх погодження з Генеральним
державним замовником Національної
програми інформатизації.

Згідно з вимогами частини 1 статті 78
Бюджетного кодексу України Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцеві державні адміністрації,
виконавчі органи відповідних місцевих
рад або сільські голови (якщо
відповідні виконавчі органи не
створені згідно із законом)
забезпечують виконання відповідних
місцевих бюджетів. Місцеві фінансові
органи здійснюють загальну
організацію та управління виконанням
відповідного місцевого бюджету,
координують діяльність учасників
бюджетного процесу з питань виконання
бюджету.

Проте, всупереч нормам вищезазначеного
законодавства, пунктом 6 рішення
Тернопільської міської ради від 06.06.2013
року № 6/34/50 без внесення змін до
рішення Тернопільської міської ради
від 27.12.2012 року № 6/п28/3 «Про бюджет міста
Тернополя на 2013 рік» незаконно
призупинено фінансування програми
«Правопорядок», оскільки в 2013 році на
фінансування Програм зміцнення
охорони громадського порядку в місті
«Правопорядок» в бюджеті міста на 2013
рік передбачені кошти в сумі 400 тис.
грн.., що підлягають до виплати згідно
встановленого порядку виконання.

Твердження апелянта про порушення
правил предметної підсудності при
розгляді Тернопільським окружним
адміністративним судом справи №
819/1538/13-а є необґрунтованими, оскільки
відповідно до ч.1 ст.18 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін є орган чи
посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним
адміністративним судам.

Таке виключення передбачене ч.2 ст.18 КАС
України, згідно якої окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, в яких однією
зі сторін в яких є орган державної
влади, інший державний орган, орган
влади Автономної Республіки Крим,
обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та правильно встановив обставини
справи, дав їм належну оцінку, вірно
застосував відповідні положення
матеріального права, у зв'язку з чим
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваного судового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.06.2013 року
у справі № 819/1538/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська