Справа № 826/7186/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7186/14
інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» на ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 01 липня 2014 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Харківській області про визнання
протиправними дій та скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернув до суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківській області, в
якому просив:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо винесення постанови
про накладення штрафних санкцій №80-44
від 06.12.2013р.

- скасувати постанову Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Харківській області №80-44 від 06.12.2013р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01 липня 2014 року
адміністративний позов в частині вимог
про скасування постанови № 80-44 від
06.12.2-13 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення суду першої інстанції прийняте
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги колегія суддів визнала можливим
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про залишення
адміністративного позову без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк на звернення
до суду, встановлений ч. 5 ст. 99 КАС
України, відповідно до якої, для
звернення до адміністративного суду
щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк, без
поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 107 КАС України
передбачено, що суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Предметом даного спору є оскарження
постанови Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Харківській області
№80-44 від 06.12.2013р. про накладення штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що 01
квітня 2014 року позивачем до Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів в порядку
адміністративного оскарження подано
скаргу на дії посадових осіб
територіального органу Інспекції щодо
проведення перевірки, складання актів
перевірки та постанови про накладення
штрафних санкцій №80-44 від 06.12.2013р. (а.с.
27-32) та в якій, зокрема, останній просив
скасувати спірну постанову.

10 квітня 2014 року за результатами
розгляду скарги відповідач листом (вих.
№ 2159-2-11/8), копія якого міститься
матеріалах справи (а.с. 33), надав
позивачу відповідь, в якій зазначено,
що постанову може бути оскаржено
товариством в судовому порядку.

З копії конверта, яка міститься в
матеріалах справи, вбачається, що
вказаний лист Інспекції було
відправлено на адресу товариства 24.04.2014
року, та, як зазначає позивач, отримано
27.04.2014 року.

26.05.2014 року ТОВ «Дієса» було подано
даний позов до суду.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» №877-V від 05 квітня 2007 року,
суб'єкт господарювання має право
звернутися до відповідного
центрального органу виконавчої влади
або до суду щодо оскарження рішень
органів державного нагляду (контролю).

Відповідно до абз. 23 п. 6 Положення про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого Наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 09.11.2011 року № 206
(далі - Положення), Держспоживінспекція
України для виконання покладених на
неї завдань має право в установленому
порядку скасовувати розпорядчі
документи своїх територіальних
органів (припис, розпорядження, рішення
про застосування адміністративно -
господарських санкцій), а також
винесені ними постанови про накладення
адміністративних стягнень.

Таким чином, право підконтрольного
суб'єкта на оскарження в
адміністративному (досудовому) порядку
рішень територіальних органів
Держспоживінспекції України шляхом
безпосереднього звернення до
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів, передбачено
Законом.

З матеріалів справи судом встановлено,
що позивач використав право на
досудове врегулювання спору,
передбачене ст. 21 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», звернувшись з відповідною
скаргою до Держспоживінспекції
України.

Згідно ч. 4 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо законом передбачена
можливість досудового порядку
вирішення спору і позивач скористався
цим порядком, то для звернення до
адміністративного суду встановлюється
місячний строк, який обчислюється з
дня, коли позивач дізнався про рішення
суб'єкта владних повноважень за
результатами розгляду його скарги на
рішення, дії або бездіяльність суб'єкта
владних повноважень.

Як встановлено колегією суддів,
відповідь за результатами розгляду
скарги на № 80-44 від 06.12.2-13 року, було
отримано товариством 27.04.2014 року.

З урахуванням викладеного, місячний
строк на оскарження спірної постанови
згідно з вимогами ст. 103 КАС України
закінчується 27.05.2014 року.

Оскільки даний позов подано до суду
26.05.2014 року, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем дотримано
вимоги ч. 4 ст. 99 КАС України при
зверненні з даним позовом до суду.

Виходячи з цього, підстави для
застосування наслідків, передбачених
ст. 100 КАС України, в суду відсутні, а
тому висновок суду першої інстанції
про залишення адміністративного
позову без розгляду є необґрунтованим.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції прийняте
судом першої інстанції з порушенням
норм процесуального права.

Згідно з ч.4 ст. 6 КАС України ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

Відповідно до з п.3 ч.1 статті 199 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Стаття 204 КАС України встановлює
підстави для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції. Такими
підставами є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача
спростовують висновки, покладені в
основу рішення суду першої інстанції,
прийнятого з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, а
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувану ухвалу
належить скасувати. Справу належить
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3, 6, 17, 107, 197, 199, 204, 206, 211,212, 254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01 липня 2014 року
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан
О.А. Губська

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.