Справа № 2а/1519/4412/11
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року м. Київ
К/800/12223/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Юрченко В.В. ,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі в м. Одеси на
ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 13.09.2013р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23.12.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Малиновському районі в м. Одеси про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі в м. Одеси з
вимогами про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги.

Постановою Малиновського
районного суду м. Одеси від 14.10.2011р., яка
набрала законної сили, зобов'язано
пенсійний орган здійснити перерахунок
та виплатити позивачу щомісячну
державну соціальну допомогу, як дитині
війни, за період з 27.01.2011р. по 22.07.2011р.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 13.09.2013р. змінено спосіб і
порядок виконання судового рішення,
шляхом стягнення з боржника
перерахованої суми пенсії.

У касаційній скарзі представник
Управління Пенсійного фонду України,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, допущених
судами, просить судові рішення
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні заяви.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами встановлено, що на виконання
постанови Малиновського районного
суду м. Одеси від 14.10.2011р.
відповідачем здійснено перерахунок
надбавки, проте виплати не проведено
через відсутність бюджетного
фінансування, а тому позивач звернувся
до суду із заявою про зміну способу
виконання судового рішення, шляхом
стягнення даних коштів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з ч.1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Оскільки судами встановлено, що
відповідачем проведено нарахування
ОСОБА_2 щомісячної державної
соціальної допомоги, як дитині війни,
висновок судів попередніх інстанцій
про можливість зміни способу виконання
цього рішення є правильним.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
процесуального права, тому відсутні
підстави для скасування або зміни
прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі в м. Одеси
відхилити, а ухвалу Малиновського
районного суду м. Одеси від 13.09.2013р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді
Винокуров К.С.

Юрченко В.В.