Справа № 804/13492/13-а
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 р. Справа № 804/13492/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О. при
секретарі судового засідання за участю
представників сторін: від позивача: від
відповідача:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про
застосування арешту коштів
відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2013р. Державна податкова інспекція у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулася
з позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 та просить застосувати арешт
коштів на відкритих рахунках
відповідача.

Свої позовні вимоги податкова
інспекція обґрунтовує тим, що 07.10.2013р.
при виході на перевірку за податковою
адресою відповідач не знаходився,
08.10.2013р. у приміщенні податкової
інспекції відмовився від отримання
наказу та направлення на проведення
позапланової виїзної перевірки про що
було складено акт від 08.10.2013р.
№423/173-22/10120612 про відмову отримання
наказу та 10.10.2013р. за рішенням
начальника податкової інспекції
застосовано умовний арешт майна
відповідача згідно ст. 94 Податкового
кодексу України. Також позивач
зазначає, що згідно ч.2 п.п.94.6.2 п.94.6 ст.94
Податкового кодексу України арешт
коштів на рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду у
зв'язку з чим позивач просить
застосувати арешт коштів на рахунку
відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав і
просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову заперечував, у додаткових
запереченнях від 25.07.2014р. просив
відмовити у задоволенні позову
податкової інспекції посилаючись на
те, що з 26.11.2013р. по 23.12.2013р. державною
податковою інспекцією була проведена
планова документальна виїзна
перевірка його господарської
діяльності за період з 01.01.2011р. по
31.12.2012р. за результатами якої було
складено акт №1366/173/НОМЕР_1 від 30.12.2013р.,
якою було охоплено в тому числі і
період перевірки, яка була призначена
згідно наказу №560 від 07.10.2013р., що, на
думку відповідача, свідчить про
отримання податковою інспекцією від
відповідача всіх документів, які він
відмовився надати у жовтні 2013р., по
якому позивач хоче застосувати
адміністративний арешт. За викладеного
відповідач вважає, що зникли юридичні
підстави для застосування
адміністративного арешту за не допуск
до перевірки, так як податковій
інспекції були надані всі документи в
період з 26.11.2013р. по 23.12.2013р. та перевірку
проведено про що свідчить акт від
30.12.2013р.

Ухвалою суду від 13.11.2013р.
провадження у даній справі було
зупинено до набрання законної сили
судовим рішенням у справі №804/14137/13-а
щодо визнання протиправним та
скасування наказу №560 від 07.10.2013р.
(а.с.56-57).

Ухвалою суду від 18.07.2014р.
провадження у даній справі було
поновлено на підставі ч.5 ст. 156 Кодексу
адміністративного судочинства України
та призначено до розгляду в судовому
засіданні 11.08.2014р.(а.с.69).

У судовому засіданні оголошувалася
перерва до 15.08.2014р.

Судом у ході судового розгляду справи
були встановлені наступні обставини.

Державною податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області було сформовано запит на
адресу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про надання пояснень та
документального підтвердження щодо
його взаємовідносин з ТОВ «Промснаб»
за грудень 2011р., січень-вересень 2012р.,
листопад 2012р. (а.с.11-12).

Зазначений запит був отриманий ФОП
ОСОБА_4 23.09.2013р., що підтверджується
самим відповідачем та особистим
підписом відповідача, який міститься у
копії вказаного запиту (а.с.12).

07.10.2013р. податковою інспекцією було
прийнято наказ №560 «Про організацію
здійснення документальної
позапланової виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_4 за грудень 2011р., січень-вересень
2012р., листопад 2012р.» з терміном
перевірки з 07.10.2013р. на 5 робочих днів
(а.с.8).

Також, 07.10.2013р. було складено
направлення на перевірку №637 (а.с.10).

Посадовими особами державної
податкової інспекції з метою вручення
вищевказаного наказу та направлення
був здійснений виїзд за адресою
відповідача, а саме: АДРЕСА_1, однак
07.10.2013р. о 15 год. 30 хв. за вказаною
адресою відповідач не знаходився про
що був складений акт №405/173- (а.с.13).

08.10.2013р. відповідач в приміщенні ДПІ
відмовився від отримання наказу №560
від 07.10.2013р. та направлення на перевірку
№637 від 07.10.2013р. про що працівниками
податкової інспекції був складений акт
№423/173- від 08.10.2013р. (а.с.14).

ФОП ОСОБА_4 оскаржив наказ №560 від
07.10.2013р. в судовому порядку та за
результатами судового розгляду справи
було прийнято постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22.07.2013р. у
справі №804/14137/13-а про відмову у
задоволенні позову щодо визнання
протиправним та скасування
вищевказаного наказу. Дане судове
рішення набрало законної сили 19.06.2014р.
(а.с.68,81-85).

Позивач просить застосувати арешт
коштів на відкритих рахунках ФОП
ОСОБА_4 посилаючись на ч.2 п.п.94.6.2 п.94.6 ст.
94 Податкового кодексу України.

Заслухавши представника позивача та
відповідача, які брали участь у
судовому розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що заявлені позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

За приписами п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94
Податкового кодексу України
встановлено, що арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин, зокрема, платник
податків відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб
контролюючого органу.

Згідно п.п.94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового
кодексу України арешт коштів на
рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення
контролюючого органу до суду.

Отже, з аналізу наведених вище норм
закону видно, що арешт коштів платника
податків може бути застосовано лише на
підставі рішення суду за зверненням
контролюючого органу та за наявності
таких підстав, зокрема як відмова
платника податків від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
відмови платника податку від допуску
посадових осіб контролюючого органу.

При цьому, слід зазначити, що згідно до
вимог ч.1 ст.94 Податкового кодексу
України арешт майна платника податків
є винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Так, як свідчать матеріали справи, а
також і підтверджено представниками
позивача та відповідачем в судовому
засіданні, документальна перевірка
господарської діяльності відповідача,
в тому числі і взаємовідносин
відповідача з ТОВ «Промснаб», які були
предметом призначення позапланової
виїзної перевірки відповідача згідно
наказу №560 від 07.10.2013р., була проведена
контролюючим органом на підставі
наданих відповідачем документів в
період з 26.11.2013р. по 23.12.2013р. про що
свідчить зміст акту перевірки
№1366/173/НОМЕР_2 від 30.12.2013р. за висновками
якого встановлені порушення
відповідачем п.п.185.1 ст.185, п.п.186.1 ст.186,
п.187.1 ст.187, п.п.198.3, п.п.198.6 ст.198 ПК
України, ч.1 ст.203, ст.215,228,662,655,656 ЦК
України в частині недодержання в
момент вчинення правочину вимог, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених між ТОВ ПМТП
«Промснаб» з ФОП ОСОБА_4 - по ланцюгу
придбання, в тому числі у періодах -
2011р., січень-листопад 2012р. (а.с.97-175).

Також, судом встановлено, що на
підставі вищевказаного акту перевірки
контролюючим органом відносно
відповідача були прийняті відповідні
податкові повідомлення-рішення від
22.01.2014р., які відповідачем були
оскаржені в судовому порядку, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією відповідного судового
рішення (а.с.77-78).

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що станом на
момент розгляду даної справи - 15.08.2014р.
відпали підстави для проведення
документальної перевірки
взаємовідносин відповідача з ТОВ
«Промснаб», які були предметом
перевірки згідно до наказу №560 від
07.10.2013р., а тому відсутні і правові
підстави для застосування арешту
коштів на рахунках відповідача,
оскільки документальна перевірка
вказаних вище правовідносин
контролюючим органом проведена 30.12.2013р.

До того ж, судом враховується і
те, що застосування арешту коштів
платника податків є винятковим
способом забезпечення виконання
відповідачем його обов'язків,
визначених законом, який може бути
застосовано лише за судовим рішенням з
підстав відмови платника податків від
проведення перевірки та відмови від
допуску платника податків посадових
осіб контролюючого органу до
проведення перевірки.

Оскільки вищевказані підстави
були усунуті платником податків ще
26.11.2013р., що також підтверджено в
судовому засіданні як представником
позивача, так і відповідачем,
документальна перевірка
взаємовідносин відповідача з ТОВ
«Промснаб» у період - грудень 2011р.,
січень-листопад 2012р. була проведена
згідно акту від 30.12.2013р., суд не вбачає
достатніх правових підстав для
застосування арешту коштів на рахунках
відповідача згідно до вимог п.п.94.6.2
п.94.6 ст. 94 Податкового кодексу України
станом на серпень 2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а згідно до ст. 86
цього Кодексу, суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

В судовому засіданні представник
позивача будь-яких належних і
обґрунтованих доказів та підстав щодо
необхідності застосування арешту
коштів відповідача не навів та не надав
з урахуванням уже проведеної
документальної перевірки по
взаємовідносинах відповідача з ТОВ
«Промснаб» у вищевказаний період
30.12.2013р.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що з урахуванням усунення
відповідачем підстав, що стали
причиною для звернення податкового
органу до суду з даним позовом ще
26.11.2013р., надання відповідачем
податковій інспекції відповідних
первинних бухгалтерських документів
та проведення податковим органом
документальної перевірки
господарської діяльності відповідача
за вказаний вище період 30.12.2013р. у
адміністративного суду станом на
15.08.2014р. відсутні обґрунтовані правові
підстави для застосування арешту
коштів відповідача згідно п.п.94.6.2 п.94.6
ст. 94 Податкового кодексу України.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч.4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 160, 161,
162, 163,167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Державної податкової інспекції
у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про застосування арешту коштів
відповідача - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складений
- 20 серпня 2014 року.

Суддя
С.О. Конєва