Справа № 803/1736/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів
забезпечення адміністративного позову

02 вересня 2014 року Справа № 803/1736/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Грушецькому П.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача Солтисюк К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку клопотання
ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення
позову у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до інспектора
прикордонної служби I-ої категорії
відділу прикордонної служби
«Доманове» Луцького прикордонного
загону старшини Солтисюк Катерини
Сергіївни про визнання рішення
протиправним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до
інспектора прикордонної служби I-ої
категорії відділу прикордонної служби
«Доманове» Луцького прикордонного
загону старшини Солтисюк Катерини
Сергіївни про визнання протиправним
рішення №435 від 23.08.2014 року про відмову
в перетинанні державного кордону
України іноземцю або особі без
громадянства.

Ухвалою судді Волинського окружного
адміністративного суду від 01 вересня
2014 року відкрито провадження в
адміністративній справі.

Позивач подав суду клопотання про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову шляхом
зупинення дії рішення №435 від 23.08.2014
року про відмову в перетинанні
державного кордону України іноземцю
або особі без громадянства до
завершення розгляду справи. Клопотання
обгрунтоване тим, що оскаржуваним
рішенням створено перешкоди
малолітній дочці позивача ОСОБА_4
проживати у повній сім'ї. Крім того,
позивач у клопотанні посилається на п.18
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
25.06.2009 року №1 «Про судову практику
розгляду спорів щодо статусу біженця
та особи, яка потребує додаткового або
тимчасового захисту, примусового
повернення і примусового видворення
іноземця чи особи без громадянства з
України та спорів, пов'язаних із
перебуванням іноземця та особи без
громадянства в Україні», яким надано
роз'яснення, що у разі якщо постановою,
що оскаржується, заборонено в'їзд в
Україну, то дія вказаної постанови
перешкоджає іноземцям чи особам без
громадянства прибути на територію
України та взяти участь у розгляді цієї
справи в суді будь-якої інстанції. Дію
постанови про заборону в'їзду в Україну
може бути зупинено на час судового
розгляду справи ухвалою суду, яка для
виконання надсилається в Державну
прикордонну службу України.

Представник позивача в судовому
засіданні клопотання про забезпечення
позову підтримав повністю та просив
його задовольнити. Додатково суду
пояснив, що ОСОБА_3 є громадянином
Російської Федерації. З 06.09.1999 року він
прийнятий Посольством Росії в
Республіці Білорусь на облік на
постійне проживання, оскільки в
Мінську проживають його батьки. З 2010
року після одруження з громадянкою
України позивач проживає на території
України. В силу прийнятого рішення
ОСОБА_3 не може пересуватись через
кордон України, чим порушено його
особисті права.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення даного клопотання
заперечила за відсутності правових
підстав для цього. Додатково зазначила,
що з 07.04.2014 року набули чинності
обмеження терміну перебування
громадян Росії на території України, а
саме: не більше 90 днів протягом 180 днів з
дати першого в'їзду. 15.08.2014 року ОСОБА_3
слідував на виїзд з території України в
Республіку Білорусь та відповідно до
інформації, наявної в базі даних ДПС
України «Гарт-1», було виявлено факт
порушення позивачем терміну
перебування на території України, за що
його було притягнуто до
адміністративної відповідальності.
23.08.2014 року ОСОБА_3 слідував на в'їзд в
Україну з Республіки Білорусь, однак у
зв'язку з порушенням останнім терміну
перебування на території України було
прийнято рішення про відмову у
перетинанні державного кордону
України. Дане рішення має одноразову
дію, тобто коли особа буде повторно
в'їжджати на територію України і
відносно неї спрацює система «Гарт-1»,
то їй знову буде відмовлено в
перетинанні державного кордону
України. Після спливу трьох місяців
позивач зможе в'їхати на територію
України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову з огляду на
таке.

Відповідно до частини першої статті 117
КАС України суд за клопотанням
позивача або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Згідно із частиною третьою статті 117
КАС України подання адміністративного
позову, а також відкриття провадження в
адміністративній справі не зупиняють
дію оскаржуваного рішення суб'єкта
владних повноважень, але суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються.

Таким чином, забезпечення
адміністративного позову - це вжиття
судом, у провадженні якого знаходиться
справа, визначених законом заходів
щодо створення можливості реального
виконання у майбутньому постанови
суду, якщо її буде прийнято на користь
позивача.

Судом встановлено, що рішенням
інспектора прикордонної служби I-ої
категорії відділу прикордонної служби
«Доманове» Луцького прикордонного
загону старшини Солтисюк Катерини
Сергіївни №435 від 23.08.2014 року
відмовлено ОСОБА_3 в перетинанні
державного кордону України.

Оскаржуване позивачем рішення про
відмову в перетинанні державного
кордону України є актом одноразового
застосування та вичерпує свою дію
після його реалізації.

Отже, рішення про відмову в перетинанні
державного кордону України не обмежує
права особи на повторний в'їзд на
територію України в разі дотримання
нею визначених законодавством України
умов перетинання державного кордону.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для зупинення дії оскаржуваного
рішення, оскільки останнє вичерпало
свою дію та не створює будь-яких
невідворотних наслідків для позивача в
майбутньому.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання позивача на рекомендації
пункту 18 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
25.06.2009 року №1 «Про судову практику
розгляду спорів щодо статусу біженця
та особи, яка потребує додаткового або
тимчасового захисту, примусового
повернення і примусового видворення
іноземця чи особи без громадянства з
України та спорів, пов'язаних із
перебуванням іноземця та особи без
громадянства в Україні», оскільки
останні стосуються роз'яснень щодо
наданого суду права на зупинення дії
постанови про заборону в'їзду в
Україну. В даному випадку посадовою
особою Державної прикордонної служби
України стосовно ОСОБА_3 прийнято
рішення про відмову в перетинанні
державного кордону України, а не
рішення про заборону в'їзду в Україну,
які є різними за своєю правовою
природою та правозастосуванням.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
позивачем не доведено, що існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
його правам, свободам та інтересам до
ухвалення рішення в адміністративній
справі, або захист цих прав, свобод та
інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат. При цьому, суд також не
вбачає очевидної протиправності
оспорюваного рішення відповідача.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що клопотання ОСОБА_3 про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову є
необґрунтованим та до задоволення не
підлягає.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про
вжиття заходів забезпечення позову у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до інспектора прикордонної
служби I-ої категорії відділу
прикордонної служби «Доманове»
Луцького прикордонного загону
старшини Солтисюк Катерини Сергіївни
про визнання рішення протиправним
відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Волинський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали, повний текст якої буде
виготовлено 05 вересня 2014 року. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій