Справа № 263/9196/14-а
Суддя: Кір'якова Н. П.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
місто Маріуполь
Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області

у складі: головуючої судді
Кір`якової Н.П.,

при секретарі
Шпичак Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
подання державного виконавця
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
керівника боржника-юридичної особи
ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Жовтневого
відділу Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області звернувся
до суду з поданням про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон керівника боржника-юридичної
особи ОСОБА_1, посилаючись на те, що на
виконанні у Жовтневому відділі
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа: 805/16069/13-а від 26.02.2014 року, виданого
Донецьким окружним адміністративним
судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
штрафу за неподання звітності на
загальну суму 9776, 75 грн. За вказаним
виконавчим провадженням винесено
постанову про відкриття 16.05.2014 р.
Виконавчий документ боржником не
виконано, у зв'язку з чим державний
виконавець Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області просив суд
тимчасово обмежити у праві виїзду за
кордон керівника боржника-юридичної
особи ОСОБА_1, до виконання ним грошових
зобов'язань.

Разом з тим, заявник в своєму поданні
керується нормами Цивільно
-процесуального законодавства, не
посилаючись на норми КАС України, що
унеможливлює повне та всебічне
вирішення даного питання, оскільки
виконавчий лист був виданий на
підставі постанови Донецького
окружного адміністративного суду, в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно зі статтею 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України, яка
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин у відповідності з
частиною 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи або
керівника боржника-юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд, вивчивши матеріал справи, прийшов
до висновку, що вказане подання не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів подання, на
виконанні у Жовтневому відділі
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа: 805/16069/13-а від 26.02.2014 року, виданого
Донецьким окружним адміністративним
судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
штрафу за неподання звітності на
загальну суму 9776, 75 грн.

Ст. 33 Конституції України передбачено,
що кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 9 Конституції України,
чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Так, частинами 2-3 ст. 12 Міжнародного
пакту про громадянські та політичні
права, який ратифіковано Указом
Президії Верховної Ради Української
РСР № 2148-VIII від 19.10.73 р. встановлено, що
кожна людина має право, покидати
будь-яку країну, включаючи свою власну,
і це право не може бути об'єктом ніяких
обмежень, крім тих, які передбачено
законом, та які є необхідними для
охорони державної безпеки,
громадського порядку, здоров'я чи
моральності населення або прав та
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними у цьому пакті.

Частинами 2-3 ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, яку
ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97
року та яка є невід'ємною частиною
зазначеної Конвенції, встановлено, що
кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною, на
здійснення цього права не можуть бути
встановлені жодні обмеження, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон з тимчасовим затриманням чи
вилученням паспорту у випадках,
передбачених пунктами 1-9 частини
першої цієї статті, зокрема, у випадках,
якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання або особа ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Згідно роз'яснень, викладених у листі
Міністерства юстиції України від 06.06.2008
року № 25-32507, подання Державної
виконавчої служби до суду повинно
містити в тому числі й обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається,
що особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України, та має такий намір, може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадку ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

Згідно п.18 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" та п. 11.1 Наказу
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5 «Про затвердження
Інструкції з організації примусового
виконання рішень» у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
державний виконавець може звернутися з
поданням до суду за місцезнаходженням
органу ДВС щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно з п. 11.1.1 вищезазначеної
Інструкції передбачено, що подання
повинно містити:

а) найменування суду, до якого
направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа,
який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи
(боржника), дату народження (число,
місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Однак, подання державного виконавця не
містить доказів, які б підтверджували
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
виконавчими документами, відомостей
про обізнаність боржника щодо
наявності відкритого виконавчого
провадження та строків його
добровільного виконання.

Суду не надано також доказів й того, чи
мали місце виклики боржника державним
виконавцем до відділу ДВС та доказів
того, що він не з'являється без
поважних причин до відділу ДВС на такі
виклики.

Крім цього, до матеріалів подання не
додано жодних доказів того, що боржнику
відомо про відкриття виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 805/16069/13-а від 26.02.2014
року. Будь-які підтвердження про
вручення копії постанови про відкриття
виконавчого провадження боржнику суду
не надані, а також суду не додана копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом №
805/16069/13-а від 26.02.2014 року, на яку
посилається заявник у поданні, а надана
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження від 16.05.2014 р. за
виконавчим листом №805/16059/13-а про
стягнення зі ОСОБА_2 суми
заборгованості в розмірі 9776,75 грн.

Згідно з п. 11.1.2. вказаної Інструкції, у
поданні мають бути визначені заходи
(тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України з вилученням паспортного
документа чи без такого), найменування
органів, які мають їх здійснити. У разі
тимчасового обмеження особи (боржника)
у праві виїзду за межі України з
вилученням паспортного документа
зазначаються вид паспортного
документа (для громадян України -
дипломатичний паспорт, службовий
паспорт, паспорт громадянина України,
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, посвідчення особи моряка
тощо; для іноземців та осіб без
громадянства - паспортний документ, що
підтверджує громадянство іноземця або
посвідчує особу без громадянства), а
також найменування та
місцезнаходження державного органу, до
якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ.

Однак, державним виконавцем всупереч
вказаним вимогам в поданні ДВС не
вказано заходи, які мають бути
застосовані до боржника - вказано лише
про тимчасове обмеження у праві виїзду,
але не зазначено, з вилученням
паспортного документа чи без такого.

З огляду на викладене, суд не вбачає
підстав для задоволення подання.

На підставі ст. 33 Конституції України,
ч. 2-3 ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права, ч. 2-3
ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 6, 7
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», керуючись ст. 377-1 ЦПК України,
ст. 17 КАС України, суд -

У Х В А Л
И В:

У задоволенні подання державного
виконавця Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон керівника боржника-юридичної
особи ОСОБА_1- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Жовтневий районний суд м. Маріуполя
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання її копії.

Суддя
Н.П.
Кір`якова