Справа № 808/4395/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року (10 год. 15 хв.) Справа №
808/4395/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області, м. Запоріжжя

до відповідача: Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про: стягнення коштів за податковим
боргом, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Заводському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - позивач або
ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя
ГУ Міндоходів у Запорізькій області)
звернулась із адміністративним
позовом до Приватного підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач або ПП ОСОБА_1),
в якому позивач просить суд стягнути
кошти за податковим боргом в сумі 679,17
грн., в тому числі з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами, із доходів
платника податку у вигляді з/плати в
розмірі 492,86 грн. та по єдиному податку з
фізичних осіб в розмірі 186,31 грн.

В обґрунтування адміністративного
позову зазначає, що відповідач має
податковий борг перед бюджетом в сумі
679,17 грн., з яких заборгованість по
єдиному податку з фізичних осіб
становить 186,31 грн. та з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами, із доходів
платника податку у вигляді з/п в
розмірі 492,86 грн. Вказує, що
заборгованість виникла в результаті
несплати відповідачем в повному обсязі
узгоджених грошових зобов'язань,
згідно винесених контролюючим органом
податкових повідомлень-рішень від
23.05.2014 № та від 29.05.2014 № . З
метою погашення заборгованості та на
виконання вимог ст. 59 Податкового
кодексу України, на адресу відповідача
було направлено податкову вимогу форми
«Ф» від 11.10.2013 № 102-17, яка залишилась без
виконання. Враховуючи, що на сьогодні
за відповідачем обліковується
податковий борг в розмірі 679,17 грн., який
в добровільному порядку не погашено до
бюджету, позивач звернувся із даним
адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 09.07.2014 було
відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 05.08.2014.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. 05.08.2014 від
позивача факсимільним зв'язком до суду
надійшла заява (вх. № 30095) про розгляд
справи без участі представника ДПІ у
Заводському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області в
порядку письмового провадження.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

В судове засідання 05.08.2014 відповідач
також не з'явилась. Поштова
кореспонденція направлена на адресу
відповідача повернулась до суду з
відміткою відділення поштового зв'язку
- «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 4 ст. 33 КАС України
передбачено, що у разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх поштової адреси
судовий виклик або судове повідомлення
надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам -
підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Враховуючи те що, поштова
кореспонденція направлялась ПП ОСОБА_1
за адресою, яка відповідає
реєстраційним відомостям, то згідно
вимог ст.ст. 33, 35 КАС України, слід
вважати, що відповідач повідомлена про
дату, час та місце розгляду справи
належним чином.

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку щодо можливості розгляду
справи за відсутності представників
сторін, на підставі наявних у справі
матеріалів, в порядку письмового
провадження.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі та
з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши
обставини та перевіривши їх доказами,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 26.06.2014 №
18905623 та Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
Серія НОМЕР_4, відповідач - ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 16.09.2010 Виконавчим
комітетом Запорізької міської ради,
номер запису в Єдиному державному
реєстрі про проведення державної
реєстрації - 2 060298, за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідач перебуває на обліку в ДПІ у
Заводському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області з
17.09.2010 за № 10031, про що свідчить надана
позивачем копія довідки від 20.09.2010 № 716
про взяття на облік платника податків.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Податковий кодекс
України), платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України визначено обов'язок
платника податків подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

З матеріалів справи вбачається, що
23.05.2013 головним державним податковим
інспектором відділу оподаткування
фізичних осіб Дроздовською І.М.
проведено перевірку ПП ОСОБА_1 з
питання своєчасності надання
податкового розрахунку ф.1-ДФ сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку, і сум
утриманого з них податку за 4 квартал 2012
року по строку на 11.02.2013 року, якою
встановлено порушення п. 51.1 ст. 51 та абз.
176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а
саме: не подання податкового
розрахунку ф.1-ДФ за 4 квартал 2012 року.

За результатами перевірки складено акт
від 23.05.2013 № 393/17-020/НОМЕР_3, на підставі
якого 23.05.2014 позивачем винесено
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № , яким відповідачу
визначено суму грошового зобов'язання
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в розмірі 510,00 грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення було направлено
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, проте
поштова кореспонденція повернулась на
адресу податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку - «за
закінченням терміну зберігання», про
що свідчить надана позивачем копія
поштового конверту.

Пунктом 58.3 ст. 58 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України та згідно
відмітки поштової служби у
повідомленні про вручення, податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
23.05.2014 № вважається врученим
відповідачу 27.06.2013.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового
кодексу України зазначено, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Як передбачено п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Враховуючи, що сума грошового
зобов'язання, визначена податковим
повідомленням-рішенням форми «Р» від
23.05.2014 № відповідачем у
встановлені законодавством строки не
сплачена, то вона набула статусу
податкового боргу.

Згідно облікової картки платника
податків, станом на 30.06.2013 у відповідача
була наявна переплата в розмірі 17,14
грн., таким чином заборгованість ПП
ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних
осіб, що сплачується податковими
агентами, із доходів платника податку у
вигляді з/п становить 492,86 грн.

Крім того, 29.05.2013 головним державним
податковим інспектором відділу
оподаткування фізичних осіб
Дроздовською І.М. проведено камеральну
перевірку своєчасності подання ПП
ОСОБА_1 податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за 2012 рік та 1 квартал
2013 року, за результатами якої виявлено
факт неподання відповідачем
податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця 3 групи за 2012 рік
(граничний строк надання звітності -
11.02.2013) та за 1 квартал 2013 року (граничний
строк надання звітності - 13.05.2013), згідно
п. 296,3 ст. 296, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України.

Виявлені порушення відображені в акті
від 29.05.2013 № 448/17-020/НОМЕР_3 про
результати камеральної перевірки
податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця, на підставі якого
29.05.2014 позивачем винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
, яким відповідачу визначено суму
грошового зобов'язання за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) в
розмірі 340,00 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення
було направлено відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, проте поштова
кореспонденція повернулась на адресу
податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку - «за
закінченням терміну зберігання», про
що свідчить надана позивачем копія
поштового конверту.

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України та згідно
відмітки поштової служби у
повідомленні про вручення, податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
29.05.2014 № вважається врученим
відповідачу 04.07.2013.

Оскільки сума грошового зобов'язання,
визначена вказаним податковим
повідомленням-рішенням відповідачем в
порядку передбаченому нормами чинного
законодавства не сплачена, то вона
набула статусу податкового боргу.

З урахуванням переплати в розмірі 153,69
грн., заборгованість відповідача по
єдиному податку з фізичних осіб
складає 186,31 грн.

Таким чином, згідно облікових карток
платника податків, за відповідачем
рахується податковий борг за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) на
загальну суму 679,17 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкова
вимога - це письмова вимога органу
державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
вимога надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом з'ясовано, що позивачем
сформовано та направлено на адресу
відповідача рекомендованим листом з
повідомленням про вручення податкову
вимогу форми «Ф» від 11.10.2013 № 102-17 на
загальну суму податкового боргу
платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями у розмірі 679,17
грн.

Із наданої позивачем копії поштового
конверту вбачається, що поштова
кореспонденція повернулась до
податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку - «за
закінченням терміну зберігання».

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України та згідно
відмітки поштової служби у
повідомленні про вручення, податкова
вимога вважається врученою
відповідачу 16.11.2013.

Наразі, податкова вимога форми «Ф» від
11.10.2013 № 102-17 в порядку визначеному ст. 60
Податкового кодексу України позивачем
не відкликана, оскільки з моменту її
винесення заборгованість відповідача
залишається не погашеною, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи довідками про заборгованість та
обліковими картками платника податків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду будь-яких
платіжних документів, які б свідчили
про повне або часткове погашення
податкової заборгованості.

Крім того, на протязі розгляду справи
відповідачем не надано суду заперечень
стосовно заявлених позовних вимог, а
також жодних доказів, які б
спростовували доводи позивача.

Таким чином, заборгованість
відповідача в сумі 679,17 грн., з яких
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб становить 186,31 грн. та з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами, із
доходів платника податку у вигляді з/п
в розмірі 492,86 грн., залишається не
погашеною до бюджету.

З огляду на викладене, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази у їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя
ГУ Міндоходів у Запорізькій області
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст. ст. 11, 41, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Приватного підприємця
ОСОБА_1 про стягнення коштів за
податковим боргом, - задовольнити
повністю.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1., ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) кошти за податковим
боргом в сумі 679,17 грн., в тому числі з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами, із
доходів платника податку у вигляді
з/плати в розмірі 492,86 (чотириста
дев'яносто дві гривні 86 коп.) грн., які
перерахувати на користь Місцевого
бюджету Заводського району (, р/р 0004, код платежу 11010100, банк
- ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015)
та по єдиному податку з фізичних осіб в
розмірі 186,31 (сто вісімдесят шість
гривень 31 коп.) грн., які перерахувати на
користь Місцевого бюджету Заводського
району (, р/р 0004, код
платежу 18050400, банк - ГУДКСУ у
Запорізькій області, МФО 813015).Постанова
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо вона не була подана у встановлені
строки. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко