Справа № 808/5185/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року Справа № 808/5185/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Нечипуренка О.М., за
участю секретаря Петрусь Д.К.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративної
справи

за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтер -
Запоріжжя"

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області

про визнання протиправними дій та
скасування податкової вимоги від
31.07.2014 №904-25,-

за участі представників сторін:

від позивача - Сосніна Л.І. (довіреність
б/н від 12.08.2014 )

від відповідача - Клименко
А.О.(довіреність № 2 від 17.01.2014)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суд надійшла
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер - Запоріжжя" до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання протиправними дій останньої
щодо визначення податкового боргу
позивачу у розмірі 2 636 193,31 грн. та
направлення податкової вимоги від
31.07.2014 № 904-25, а також про скасування
податкової вимоги від 31.07.2014 № 904-25 про
сплату податкового боргу у розмірі 2 636
193,31 грн.

Ухвалою суду від 15.08.2014 відкрито
провадження у адміністративній справі
№808/5185/14 та призначено до судового
розгляду на 21.08.2014.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги і просив задовольнити
їх у повному обсязі. В обґрунтування
позовних вимог зазначає, що податковий
борг, про сплату якого виставлена
податкова вимога, є неузгодженим, а
отже і підстав для направлення
останньої у відповідача не було.

На підставі викладеного представник
позивача просив суд визнати
протиправними дій відповідача щодо
визначення податкового боргу у розмірі
2 636 193,31 грн., направлення податкової
вимоги від 31.07.2014 № 904-25, та, відповідно
скасувати як незаконну податкову
вимогу від 31.07.2014 № 904-25.

Представник відповідача позов не
визнав. Зазначив, що зважаючи на
наявність у позивача податкового
боргу, дії податкового органу є
правомірними. Податкова вимога
винесена та направлена позивачу у
відповідності та на виконання приписів
чиненого законодавства України.

Відповідно до ст.160 КАС України, 21.08.2014
сторонам проголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
оголошено про час виготовлення
постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході
судового розгляду здійснювалось повне
фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та
документи, надані сторонами додатково,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає, позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, з огляду на таке:

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у т.ч.
на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України".

Підставами для визнання незаконними
(нечинними) актів в судовому порядку та
їх скасування є невідповідність їх
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним (його
скасування) є також порушення у зв'язку
з прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
фізичної особи, підприємства чи
організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
проведено планову виїзну перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер-Запоріжжя" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
результатами якої складено Акт №
4/08-26-22- 01/24912705 від 24.01.2014 року.

За матеріалами перевірки,
відповідачем винесені податкові
повідомлення-рішення від 20 лютого 2014
року № 2201, № 2201 та № 2201.

З висновками акту перевірки та
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач не погодився та розпочав
адміністративне оскарження.

Так, позивачем було подано
зауваження-заперечення № 34/6 від 08.10.2014
на акт № 4/08-26-22-01/24912705 від 24.01.2014 про
результати виїзної планової перевірки,
на яке отримано відповідь від 17.02.2014 №
1703/10/08-26-22-01 про правомірність висновків
акту.

Після отримання відповіді на
заперечення до акту, ТОВ
"Інтер-Запоріжжя" подано до ДПІ у
Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
скаргу № 54/6 від 28 лютого 2014 року.

Рішенням від 28.04.2014 № 3367/7/0801-10-04-13 про
результати розгляду первинної скарги,
в задоволенні скарги позивачу
відмовлено.

ТОВ "Інтер-Запоріжжя" направлено
повторну скаргу до Міністерства
доходів і зборів України № 112/6 від 12
травня 2014 року.

Рішенням 04.07.2014 № 2012/6/99-99-10-01-15 про
результати розгляду вторинної скарги,
в задоволенні скарги позивачу також
відмовлено.

18.07.2014 ТОВ "Інтер-Запоріжжя" до
Запорізького окружного
адміністративного суду подано
адміністративний позов про скасування
податкових повідомлень-рішень від 20
лютого 2014 року № 2201, № 2201, №
2201, про що свідчить печатка про
прийняття заяви на екземплярі
позивача, копія якого залучена до
матеріалів справи.

31.07.2014 ДПІ у Жовтневому районі
виставлено позивачу податкову вимогу
№ 904-25 на суму 2 636 193, 31 грн.

Не погоджуючись з рішенням
податкового органу, позивач звернувся
до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податкова вимога - письмова
вимога органу державної податкової
служби до платника податків щодо
погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

За приписами п.57.3 ст.57 ПК України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до п.56.18 ст.58 ПК України з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення - рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Пунктом 56.19 ПК України передбачено, що у
разі коли до подання позовної заяви
проводилася процедура
адміністративного оскарження, платник
податків мас право оскаржити в суді
податкове повідомлення-рішення або
інше рішення контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання
протягом місяця, що настає за днем
закінчення процедури
адміністративного оскарження..

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Судове оскарження податкових рішень
відбувається в порядку
адміністративного судочинства й
регулюється Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Як було встановлено в ході судового
розгляду та підтверджено матеріалами
справи, позивач оскаржував податкові
повідомлення-рішення, якими визначена
сума грошового зобов'язання, в
адміністративному порядку.

Рішення Міністерства доходів і зборів
України від 04.07.2014 року № 2012/6/99-99-10-01-15
про результати розгляду вторинної
скарги отримано підприємством
позивача, згідно відмітки у журналі
вхідної кореспонденції 08.07.2014.

18.07.2014 підприємством позивача до
Запорізького окружного
адміністративного суду подано
адміністративний позов про скасування
податкових повідомлень-рішень від
20.02.2014 № 2201, № 2201, та №
2201, про що свідчить печатка про
прийняття заяви адміністративним
судом на екземплярі позивача.

Однак, всупереч зазначених вище
приписів чинного законодавства, ДПІ у
Жовтневому районі 31.07.2014 виставлено
позивачу податкову вимогу № 904-25 на
суму 2 636 193, 31 грн.

При чому, листом від 21.07.2014 позивач
повідомив податковий орган про подання
позову про оскарження податкових
повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що на момент формування
оскаржуваної податкової вимоги (31.07.2014),
грошове зобов'язання, визначене
податковими повідомленнями - рішеннями
від 20.02.2014 № 2201, № 2201, та №
2201 узгодженим не було, оскільки
оскаржувалось позивачем в судовому
порядку, а отже були відсутні підстави
для формування податкової вимоги.

Вищенаведене вказує на
невідповідність дій контролюючого
органу приписам чинного податкового
законодавства України та
невмотивованість і надуманість
обставин, які слугували підставою для
визначення позивачу податкового боргу
та прийняття оскаржуваної вимоги.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною другою ст. 162 КАС України
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Таким чином, відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, в
правовідносинах, що були предметом
судового дослідження, діяв не на
підставі та не в спосіб, що передбачені
законами України, без дотримання
принципу рівності перед законом та без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав та інтересів позивача і
цілями, на досягнення яких спрямовані
дії, що є підставою для задоволення
позову.

З огляду на викладене, та приймаючи до
уваги відсутність у позивача
узгодженої податкової заборгованості,
формування відповідачем та
направлення ним підприємству
податкової вимоги від 31.07.2014 № 904-25 на
суму 2 636 193,31 грн. прямо суперечить
вимогам Податкового кодексу України, а
сама ця вимога, відповідно, є
протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області щодо визначення
позивачу податкового боргу позивачу у
розмірі 2 636 193,31 грн. та направлення
податкової вимоги від 31.07.2014 № 904-25

Визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області від 31.07.2014 № 904-25 про сплату
податкового боргу у розмірі 2 636 193,31 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер - Запоріжжя"
(код 24912705) судові витрати у розмірі
560,28грн. (п'ятсот шістдесят гривень 28
коп.)

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у
відповідності до вимог ст. 160 КАС
України оформлена і підписана 08.09.2014.

Суддя О.М.
Нечипуренко