Справа № 2а/2211/11/2012
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 вересня 2014 року
м. Київ К/9991/64305/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Кравцова
О.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Нетішинської міської ради, третя особа
- ОСОБА_5 про скасування рішення, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 26 червня 2012
року і ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2007 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до виконавчого комітету
Нетішинської міської ради
Хмельницької області про скасування
рішення Нетішинського міськвиконкому
№ 283 від 20.07.2006 «Про надання суб'єктам
господарювання дозволу на
реконструкцію об'єктів нерухомості» в
частині надання ОСОБА_5 дозволу на
реконструкцію шляхом добудови
магазину, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 26 червня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 8 вересня
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

У запереченні на касаційну скаргу
ОСОБА_5, посилаючись на законність
судових рішень, просить залишити їх без
змін.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 є власницею
квартири АДРЕСА_1.

Виконавчим комітетом Нетішинської
міської ради прийнято рішення № 283 від
27.07.2006 «Про надання суб'єктам
господарювання дозволу на
реконструкцію об'єктів нерухомості»,
спірним пунктом 1.2 якого ОСОБА_5 надано
дозвіл на реконструкцію шляхом
добудови магазину, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, згідно з договором
оренди земельної ділянки від 27.07.2006.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

У пункті 4.3 Рішення Конституційного
Суду України у справі за
конституційним зверненням ОСОБА_6 та
інших громадян про офіційне тлумачення
положень пункту 2 статті 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» та за конституційним
поданням 60 народних депутатів України
про офіційне тлумачення положень
статей 1, 10 цього Закону (справа про
права співвласників на допоміжні
приміщення багатоквартирних будинків)
№ 4-рп/2004 від 02.03.2004 зазначено наступне:

Відповідно до Конституції України всі
суб'єкти права власності рівні перед
законом. У багатоквартирних будинках,
де не всі квартири приватизовані чи
приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир (їх
правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є рівними у
праві володіти, користуватися і
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями. Ніхто з власників
квартир не має пріоритетного права
користуватися та розпоряджатися цими
приміщеннями, в тому числі і з питань
улаштування мансард, надбудови
поверхів і т.ін.

Аналізуючи порушені у конституційному
зверненні і конституційному поданні
питання щодо права власників
приватизованих і неприватизованих
квартир багатоквартирних будинків та
органів місцевого самоврядування і
місцевих державних адміністрацій
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями, а також конструктивними
елементами таких будинків (фундамент,
несучі стіни, міжповерхові перекриття,
сходові марші і т.ін.), Конституційний
Суд України виходить з правової
характеристики спільного майна
власників квартир, конкретизованої у
Законі України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку».

Вказаним Законом регулюються правові
та організаційні засади створення,
функціонування, реорганізації та
ліквідації об'єднань власників жилих
та нежилих приміщень
багатоквартирного будинку, захисту
їхніх прав та виконання обов'язків щодо
спільного утримання багатоквартирного
будинку.

У статті 1 цього Закону визначено
поняття об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку - це
юридична особа, створена власниками
для сприяння використанню їхнього
власного майна та управління,
утримання і використання неподільного
та загального майна.

Враховуючи те, що об'єднання
співвласників будинку, власницею
квартири у якому є позивач, не створено,
суд дійшов висновку про відсутність з
боку міської ради порушень прав та
законних інтересів ОСОБА_4 у спірних
правовідносинах як співвласника
багатоквартирного будинку, згідно з
вимогами Закону «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного суду
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 26 червня 2012
року і ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року - лишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: