Справа № 2а/0370/1240/12
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
Справа № 95139/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нік і К» на ухвалу
Волинського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2012
року про залишення позовної заяви без
розгляду у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нік і К» до Відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції про
скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2012 року ТзОВ «Нік і К» звернулось до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції, яким просило
скасувати постанови державного
виконавця від 12.12.2011 року ВП № 29618825 про
стягнення виконавчого збору та від
30.03.2012 року ВП № 31644305 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2012
року позовну заяву залишено без
розгляду на підставі ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала мотивована тим, що ТзОВ «Нік і
К»оскаржує постанови державного
виконавця від 12.12.2011 року та 30.03.2012 року,
однак адміністративний позов подало
28.04.2012 року, тобто з пропуском
десятиденного строку звернення до
адміністративного суду з даним
позовом, передбаченого ч. 2 ст. 181
Кодексу адміністративного судочинства
України. Посилання позивача на
отримання оспорюваних постанов лише
23.04.2012 року, на думку суду, не знайшли
свого підтвердження в матеріалах
справи, оскільки відсутні будь-які
докази щодо даного факту - поштовий
конверт, повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення тощо. Враховуючи наведене
вище, суд дійшов висновку, що причини
пропуску строку на звернення до суду не
є поважними, оскільки не підтверджені
жодними доказами, а тому позовну заяву
слід залишити без розгляду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає її незаконною та
необґрунтованою, постановленою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи. Просить скасувати ухвалу, а
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що ТзОВ «Нік і К» не
пропустило строку звернення до суду з
даним позовом, оскільки про існування
виконавчого провадження щодо
стягнення з нього 46946,04 грн. на користь
ПАТ КБ «Надра» дізналось лише у квітні
2012 року після отримання копії
постанови державного виконавця від
30.03.2012 року ВП № 31644305 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. А копію постанови
державного виконавця від 12.12.2011 року ВП
№ 29618825 про стягнення виконавчого збору
підприємство отримало лише 23.04.2012 року
під час ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження, що
підтверджується розпискою
представника підприємства.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції, чинній на час
подання позовної заяви та
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Спеціальний строк звернення до суду з
позовними заявами з приводу рішень, дій
або бездіяльності державної
виконавчої служби встановлений ст. 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, зокрема, частиною другою цієї
статті передбачено, що позовну заяву в
даній категорії справ може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Як зазначено вище, ТзОВ «Нік і К»
оскаржує постанови державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції від 12.12.2011 року ВП №
29618825 про стягнення виконавчого збору
та від 30.03.2012 року ВП № 31644305 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

При цьому, позивач стверджує, що копію
постанови від 30.03.2012 року він отримав
поштою у квітні 2012 року і відразу після
цього 19.04.2012 року звернувся до Відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції із заявою
про видачу копії постанови від 12.12.2011
року та ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження, що також
підтверджується наявною в матеріалах
справи письмовою заявою ТзОВ «Нік і К»
з відміткою про її отримання
відповідачем.

Як вбачається з копії постанови
державного виконавця від 12.12.2011 року ВП
№ 29618825 про стягнення виконавчого
збору, її копію представник ТзОВ «Нік і
К» отримав 23.04.2012 року, що
підтверджується його розпискою на
постанові.

А як вбачається з позовної заяви, вона
була подана до Волинського окружного
адміністративного суду 28.04.2012 року,
тобто в межах передбаченого
законодавством десятиденного строку
звернення до суду.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про те, що
ТзОВ «Нік і К» пропустило строк
звернення до суду з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції про те,
що позивач не надав будь-яких доказів
на підтвердження факту отримання ним
оскаржуваних постанов 23.04.2012 року
(поштовий конверт, повідомлення про
вручення рекомендованого поштового
відправлення тощо), на думку колегії
суддів, також є помилковим, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи,
позивач вказував про день отримання
ним копій оскаржуваних постанов
відповідача та надав докази на
підтвердження даної обставини.

При цьому, колегія суддів враховує, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази надіслання позивачу зазначених
рішень поштовим відправленням чи їх
вручення раніше, а суд першої інстанції
не встановив на підставі належних
доказів дня отримання позивачем цих
рішень до дати, вказаної ним і не навів
в оскаржуваній ухвалі жодних мотивів,
на підставі яких він не взяв до уваги
твердження позивача про отримання
оскаржуваних рішень у квітні 2012 року.

Крім того, відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Тобто наведеною нормою суду надано
право залишати позовну заяву без
розгляду на будь-якій стадії розгляду
справи, однак суд першої інстанції,
незважаючи на наявність сумніву в
обґрунтованості та доведеності
тверджень позивача про дату отримання
ним копій оскаржуваних постанов,
вирішив дане питання на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання і не
з'ясував належним чином вказаних
обставин, зокрема, не витребував у
відповідача доказів щодо направлення
та вручення позивачу цих постанов.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про відсутність поважних
причин пропуску ТзОВ «Нік і К» строку
звернення до суду з даним позовом є
необґрунтованим, що суперечить вимогам
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального справа, тому її слід
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нік і К»
задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2012
року про залишення позовної заяви без
розгляду у справі № 2а/0370/1240/12 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нік і К» до Відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції про
скасування постанов - скасувати і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький