Справа № 817/2272/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2272/14

20 серпня 2014 року 09год. 10хв.м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Дубровицька об`єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області до Фізична
особа - суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Дубровицька об`єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідача - Фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

До початку судового засідання на
адресу суду надійшла заява
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечень
проти позову суду не надав, у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду був належним
чином повідомлений.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, на підставі ч. ч. 4, 6
ст. 128 КАС України, суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних у ній доказів у порядку
письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, наявні в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що позов належить
задовольнити повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності 19 січня 2010
року та взятий на облік, як платник
податків в органі державної податкової
служби з 20 січня 2020 року.

Згідно з витягом із облікової картки
відповідача - платника податків, за
останнім рахується заборгованість по
податку на додану вартість в сумі 6861,24
грн.

Дана заборгованість виникла на
підставі податкових
повідомлень-рішень № та №
від 07.02.2014 року, які на момент розгляду
адміністративної справи є чинними та
підтверджують узгодженість суми
податкового зобов'язання, а також пені,
нарахованої за несвоєчасну сплату суми
узгодженого податкового зобовязання.

Відповідно до абз. 1 п. 57.3. ст. 57
Податкового кодексу України (далі по
тексту судової постанови - ПК України) у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Положеннями абз. 1 п. 59.1. ст. 59 ПК України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог вищевказаної статті
позивачем було сформовано та
направлено відповідачу податкову
вимогу форми "Ф" №31-25 від 26 лютого 2014
року на загальну суму податкового
боргу за узгодженими грошовими
зобов'язаннями 6861,24 грн. Вказана вимога
у встановленому законом порядку
останнім не оскаржувалася.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 1.175. ст. 175 ПК України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 41.5. ст. 41 ПК України
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень. Стягнення податкового
боргу за виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється.

Згідно з п. 11 ст. 10 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" №509-XII від 04.12.1990 року,
державним податковим інспекціям
надано право подавати до суду позови до
підприємств, установ, організацій та
громадян про стягнення заборгованості
перед бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги підтверджені належними та
допустимими доказами і належать до
задоволення повністю.

Відповідно до п. 21 ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" від сплати судового
збору звільняються, зокрема, Державна
податкова служба України та її
територіальні органи у справах,
пов'язаних з питаннями, що стосуються
повноважень цих органів.

Керуючись статтями ст. ст. 128, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 на
користь Державного бюджету України
заборгованість по сплаті податку на
додану вартість в сумі 6861,24 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.