Справа № 826/9440/13-а
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2013-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2013 року 13:07
№ 826/9440/13-а
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
представника позивача - Надич Б.М.,
представника відповідача - Шкодич Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Казенного підприємства
спеціального приладобудування
«Арсенал» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось Казенне підприємство
спеціального приладобудування
«Арсенал» (далі - позивач, КП СПБ
«Арсенал») до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач, ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.05.2013 року №
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ДПІ у Печерському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві безпідставно
збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість та, як наслідок, прийнято
податкове повідомлення-рішення, яке, на
думку позивача, є неправомірним та
таким, що суперечить нормам чинного
податкового законодавства України.
Вважає, що ним було вірно складено
податкову декларацію та визначено
суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню, оскільки дана сума була
відображена за попередній звітний
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував та
просив відмовити у задоволенні
В обґрунтування заперечень проти
позову відповідач вважає оскаржуване
податкове повідомлення - рішення
законним та обґрунтованим, оскільки
позивачем занижено суму бюджетного
відшкодування на суму 277014,00 грн., а саме
позивачем не було включено до бюджету
відшкодування суму податку на додану
контрагентам-постачальникам у
попередньому податковому періоді
згідно додатку 2 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року.
Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, заслухавши
пояснення представника позивача та
представника відповідача, суд вважає,
що в задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступного.
КП СПБ «Арсенал» зареєстровано
Печерською районною в м. Києві
державною адміністрацією 28.07.1993 року за
облік у ДПІ у Печерському районі м.
Судом встановлено, що відповідачем на
підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1
ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України,
постанови Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 року № 1238 «Про затвердження
переліку достатніх підстав, які
надають податковим органам право на
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
платника податку на додану вартість
для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
такого податку» відповідно до п.200.11 ст.
200 Податкового кодексу України, на
підставі наказу та направлення на
перевірку від 14.05.2013 року проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
КП СПБ «Арсенал» бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок
платника у сумі 1236214 грн., відображених
в декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року.
За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 17.05.2013
року №38/15.6/14307357 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки правомірності нарахування
КП СПБ «Арсенал» бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за лютий 2013 року.
В ході проведення перевірки податковим
органом встановлено порушення
позивачем вимог п.200.4, п.200.14 ст.200
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим занижено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за лютий 2013 року на суму 277 014,00
На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, податковим органом
повідомлення-рішення від 27.05.2013 року №
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 277 014,00 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачем подано
до податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за лютий 2013 року з додатками,
відповідно до якої сума бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок
платника, відображеного в рядку 23.1
декларації, яку сформовано з
урахуванням залишку від'ємного
значення різниця між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, нарахованої за попередні
звітні (податкові) періоди, а саме: за
січень 2013 року та складає 1 236 214 грн.
В той час, податковим органом під час
проведення перевірки встановлено, що
за результатами звірки даних,
зазначених у розрахунках бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість та даних первинних
документів, підтверджують факт оплати
платником товарів-послуг, загальна
сума податку на додану вартість за
лютий 2013 року складає 1 513 228 грн.
Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, суд виходить з
Спірні правовідносини врегульовані
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України та іншими
нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України визначено право
податкового органу проводити
перевірки платників податків (крім
Національного банку України) в порядку,
встановленому цим Кодексом.
Відповідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.
Документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з обставин, визначених
Податковим кодексом України, зокрема,
платником подано декларацію, в якій
заявлено до відшкодування з бюджету
податок на додану вартість, за
наявності підстав для перевірки,
визначених у розділі V цього Кодексу,
та/або з від'ємним значенням з податку
на додану вартість, яке становить
більше 100 тис. грн. (п.п 78.1.8 п.78.1 ст. 78
Податкового кодексу України).
Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначено статтею 200 Податкового
Згідно з вимогами п.200.1. ст. 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
Податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК
Податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу (пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.
Згідно із п. 200.6 ст. 200 Податкового
кодексу України платник податку може
прийняти самостійно рішення про
зарахування в повному обсязі належної
йому суми бюджетного відшкодування або
її частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.
Відповідно до п. 200.11 ст. 200 Податкового
кодексу України за наявності
достатніх підстав, які свідчать, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Якщо за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної органом
державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
б) у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
в) у разі з'ясування за результатами
проведення перевірок факту, за яким
платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови в наданні бюджетного
відшкодування ( п. 200.14 ст. 200 Податкового
Водночас, суд зазначає, що заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість регулюється
Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року № 1492 (далі - Порядок № 1492).
Відповідно до Розділу III «Розрахунки за
звітний період» якщо в результаті
розрахунку різниці між сумою
податкових зобов'язань і податкового
кредиту отримано позитивне значення,
то заповнюється рядок 18 декларації (пп.
4.6.1 Порядку № 1492).
Приписами пп. 4.6.4, пп. 4.6.5 Порядку № 1492
передбачено, що якщо в наступному
звітному податковому періоді різниця
між сумою податкових зобов'язань і
сумою податкового кредиту з
урахуванням залишку такого від'ємного
значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), до декларації 0110 подається
(Д2) (додаток 2). Платники, які заповнили
рядок 22 декларації 0110 та відповідно до
статті 200 розділу V Кодексу мають право
на бюджетне відшкодування податку на
додану вартість, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають до
декларації 0110 (Д3) (додаток 3).
Відповідно до пп. 4.6.6 Порядок № 1492
залишок від'ємного значення (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 24 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).
Пунктом 14.2 Порядку № 1492 передбачено, що
довідка щодо залишку суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді, та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (Д2) (додаток 2).
Як уже вставлено судом, позивачем до
податкового органу подано декларацію з
податку на додану вартість за лютий 2013
В податковій декларації з податку на
додану вартість за лютий 2013 року
позивачем зазначено суму податкового
зобов'язання - 275 784,00 грн. (р. 9) та суму
податкового кредиту в розмірі 1 843 120,00
Податковий кредит в сумі податку на
додану вартість виник в зв'язку із
здійсненням операцій з придбанням
природного газу та електроенергії, а
також транзисторів, резисторів,
мікросхем, кабелів, розеток тощо для
ведення виробничої діяльності.
Основними постачальниками КП СПБ
«Арсенал» на митній території України
є, зокрема, ТОВ «ГК «Промгаз України»,
ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», ПАТ «Київенерго».
Як вбачається із даних додатку 2 до
декларації ПДВ за лютий 2013 року
вбачається, що частина залишку
від'ємного значення фактично сплачена
КП СПБ «Арсенал» постачальникам, до
Державного бюджету та не брала участі у
розрахунках бюджетного відшкодування
й складає 1 236 214 грн.
Разом з тим, податковим органом під час
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
встановлено, що за результатами
здійснення аналізу даних, зазначених у
розрахунках бюджетного відшкодування
податку на додану вартість із даними
первинних документів, що КП СПБ
«Арсенал» суму залишку від'ємного
значення січня 2013 року в розмірі 1 567 104
грн. оплачено постачальникам таких
послуг/товарів у січні-лютому 2013 року в
розмірі 1 513 228 грн.
Тобто, в результаті проведеної
перевірки та згідно показників,
відображених у даній декларації
встановлено різницю між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за лютий 2013 року в
розмірі 277 014 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що КП СПБ «Арсенал» в
порушення вимог податкового
законодавства неправомірно визначило
погашення податкових зобов'язань за
попередній звітний період, що призвело
до заниження позивачем суми бюджетного
відшкодування по декларації з податку
на додану вартість за лютий 2013 року та,
як наслідок, є добровільна відмова від
отримання такої суми бюджетного
Зважаючи на викладене, суд приходить
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 27.05.2013 року №
законодавства, а тому підстав для його
скасування у суду не має.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
У відповідності до наведених вимог
відповідач як суб'єкт владних
повноважень надав суду достатньо
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і довів правомірність
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, про необґрунтованість
позовних вимог та відсутність підстав
Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.
Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,-
В задоволенні позовних вимог Казенного
підприємства спеціального
приладобудування «Арсенал» відмовити
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 06.09.2013 року.

Суддя
В.П. Шулежко