Справа № 2-а/759/155/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а/759/155/14 Головуючий
у 1-й інстанції: Миколаєць І.Ю.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Святошинського районного
суду м. Києва від 27 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
праці та соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березня 2014 року позивач звернувся з
даним позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність
та зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації та Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат в порядку та на умовах,
визначених ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період,
починаючи з 1996 року по 2013 рік включно,
що дорівнює 85 розмірам мінімальних
заробітних плат;

- визнати протиправною бездіяльність
та зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації та Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу одноразову
компенсацію як інваліду ІІІ групи з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат;

- зобов'язати відповідачів в подальшому
нараховувати та виплачувати щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 5
мінімальних заробітних плат в порядку
та на умовах, визначених ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 27 березня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2 в
частині позовних вимог про
зобов'язання вчинити дії в частині
перерахунку і виплати допомоги та
компенсації як інваліду ІІІ групи
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС за період з 1996 року по 17.09.2013
року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та направити справу для продовження
розгляду.

Відповідно до ст. 197 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи ухвалу в частині про
залишення без розгляду вимог позивача
про виплату щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат в порядку та на умовах,
визначених ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період,
починаючи з 1996 року по 2013 рік включно,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів

Статтею 100 КАС України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з вищевказаним
позовом до суду 17.03.2014 року, з вимогами
визнати протиправними дії
відповідачів, починаючи з 1996 року.

При цьому, в матеріалах справи
містяться відомості про те, що
починаючи з 1996 року, позивач щорічно
отримував допомогу на оздоровлення в
розмірах, встановлених постановами КМ
України.

У зв'язку з цим, колегія суддів
зазначає, що про порушення свого права
на отримання вказаної допомоги у
розмірі, визначеному ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
при отриманні допомоги. Таким чином,
строк на звернення з даним позовом до
суду в частині вимог про отримання
допомоги на оздоровлення, починаючи з
1996 року, позивачем пропущено.

Перевіряючи поважність причин
пропуску позивачем строку на звернення
до суду, колегія суддів виходить з
наступного.

Необхідною умовою для поновлення
строку на звернення до суду є
поважність причин його пропуску.

Колегія суддів зазначає, що в Україні
законодавчо закріплені й діють
інститут надання правової допомоги (у
тому числі безоплатної), та інститут
процесуального представництва
інтересів особи. Крім того, усі закони,
підзаконні нормативно-правові акти,
судові рішення, є доступними для
ознайомлення усіма громадянами, і
можливість людини дізнатися про те чи
інше положення законодавства залежить
виключно від бажання цієї людини.

Допомога на оздоровлення є періодичним
платежем, яку позивач отримував щороку,
у зв'язку з чим мав можливість
дізнатися про порушення свої прав при
отриманні допомоги.

Посилання позивача на строк позовної
давності, визначений Цивільним
кодексом України, а також на приписи
Закону України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну
безпеку», колегія суддів вважає
помилковими, оскільки правовідносини в
даній справі повинні розглядатися, в
першу чергу, виходячи з правомірності
або неправомірності дій чи
бездіяльності органу владних
повноважень, на звернення для
оскарження яких Кодексом
адміністративного судочинства в
редакції, на момент звернення позивача
до суду, встановлено шість місяців.

Таким чином, строки звернення до суду
визначаються за правилами статті 99 КАС
України.

Виходячи з вимог ст. 99, ст. 100 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги поза межами
строку звернення до суду підлягають
залишенню без розгляду у зв'язку з
відсутністю поважних причин пропуску
позивачем цього строку, що вірно було
встановлено судом першої інстанції
стосовно вимог адміністративного
позову про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації та Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат в порядку та на умовах,
визначених ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період,
починаючи з 1996 року по 17.09.2013 рік.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга в цій частині не
підлягає задоволенню, а ухвалу суду
першої інстанції у зазначеній частині
необхідно залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції в частині про
залишення без розгляду вимог
адміністративного позову про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації і Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу одноразову
компенсацію як інваліду ІІІ групи з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат, колегія суддів
виходить з наступного.

Положеннями ст. 99 КАС України
передбачено, що перебіг шестимісячного
строку на звернення до суду
починається з моменту, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
одноразову компенсацію як інваліду ІІІ
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
позивач не отримував, про що зазначає
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у
запереченнях (а.с. 24), оскільки за даним
видом компенсації в порядку,
передбаченому законодавством до
відповідачів не звертався.

З листа управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації від 29.09.2013 року
№ 8534/37-02/13 колегією суддів встановлено,
що за наслідками звернення позивача до
управління із заявою довільної форми
про виплату одноразової компенсації у
вересні 2013 року, останньому було
відмовлено.

Таким чином, про порушення свої прав на
отримання одноразової компенсації
ОСОБА_2 дізнався після отримання
відповіді УПСЗН від 29.09.2013 року.

До суду позивач звернувся 17.03.2014 року, а
тому строк, встановлений ст. 99 КАС
України, з вимогами про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації і Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу одноразову
компенсацію як інваліду ІІІ групи з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат, ним не пропущено.

Суд першої інстанції наведеного не
врахував, що призвело до неправильного
вирішення питання в цій частині.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що ухвала Святошинського
районного суду м. Києва від 27 березня 2014
року суперечить вимогам
процесуального права і підлягає
скасуванню в частині про залишення без
розгляду вимог адміністративного
позову ОСОБА_2 про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації і Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу одноразову
компенсацію як інваліду ІІІ групи з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції та направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи;2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; 3) невідповідність
висновків суду обставинам справи; 4)
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

За таких обставин апеляційну скаргу
потрібно задовольнити, а ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16 липня 2014 року скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 108, 195, 197, 199, 204, 205, 206
КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 27 березня 2014 року скасувати
в частині про залишення без розгляду
вимог адміністративного позову ОСОБА_2
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації і Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу одноразову компенсацію як
інваліду ІІІ групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат.

Справу в цій частині направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

В іншій частині ухвалу Святошинського
районного суду м. Києва від 27 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала в частині про скасування ухвали
Святошинського районного суду м. Києва
від 27 березня 2014 року є остаточною та
оскарженню не підлягає.

В іншій частині ухвала набирає
законної через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.