Справа № 826/7625/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2014 року № 826/7625/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Енергобанк» до Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м.
Києві, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити дії.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Публічне
акціонерне товариство «Енергобанк»
(далі по тексту також - позивач) з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
(далі по тексту також - відповідач),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_2, в якому з
просило: - зобов'язати Відділ
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві вчинити дії по зняттю
арешту на майно, а саме:- судно «Борт-777»,
регістровий номер НОМЕР_1, тип -
прогулянкове, модель FOUR Winns F 224, рік і
місце побудови - 2008 р., США,
ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_2,
головний двигун - Мercruiser 220 кВт. №
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що спірне рішення є
протиправним, не відповідає приписам
Закону України «Про виконавче
провадження», а відтак підлягає
скасуванню у судовому порядку.
Відповідач у судове засідання не
прибув, про час, дату і місце проведення
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, позиції щодо
заявленого позову не виклав.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з огляду
Матеріалами справи встановлено,
що 24 січня 2014 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження ВП №39103931.
Позивач вважає бездіяльність
державного виконавця щодо не вжиття
заходів спрямованих на зняття арешту
на майно в рамках виконавчого
провадження ВП №39103931 такою, що порушує
права ПАТ «Енергобанк» та відповідно
звернувся з даним позовом до суду.
Матеріалами справи встановлено,
між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2 (далі -
позичальник) було укладено Договір про
16.09.2008 року із подальшими змінами і
доповненнями внесеними в договір
згідно додаткової угоди від 14.11.2008 року,
додаткової угоди від 04.08.2009 року (надалі
по тексту - Кредитний договір).
З метою забезпечення виконання
зобов'язання за вищевказаним Кредитним
договором щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, можливих
штрафних санкцій, а також інших витрат,
між Банком та ОСОБА_2 було укладено:
- договір іпотеки від 11.12.2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі за № 126. Відповідно до
вказаного договору ОСОБА_2 передав в
заставу Банку нерухоме майно, а саме
судно «Борт-777», регістровий номер
НОМЕР_1, тип - прогулянкове, модель FOUR Winns
F 224, рік і місце побудови - 2008 р., США,
ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_2,
головний двигун - Мercruiser 220 кВт. №
НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 на підставі
Свідоцтва про право власності для
прогулянкових суден НОМЕР_4 від 05.12.2008
Водночас, встановлено, що у
зв'язку з невиконанням Позичальником
умов Кредитного договору, позивач
подав до нотаріуса заяву про вчинення
25.02.2011 року нотаріусом вчинено
виконавчий напис за реєстраційним № 438.
20.04.2011 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції на підставі заяви Банку та
виконавчого документу винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (виконавче провадження №
Згідно даної постанови, державним
виконавцем зокрема, накладено арешт на
судно «Борт-777» регістровий номер
НОМЕР_1, тип - прогулянкове, модель FOUR Winns
F 224, рік і місце побудови - 2008 р., США,
ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_2,
головний двигун - Мercruiser 220 кВт. №
НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2
26.07.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження № 25960934, у
зв'язку з тим, що майно на яке потрібно
звернути стягнення за
територіальністю відноситься до
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
24.01.2014 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження. Згідно даної Постанови
державним виконавцем закінчено
виконавче провадження, припинено
чинність арешту та скасовано інші
заходи примусового виконання рішення.
Вирішуючи спір по суті, суд
виходив із наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України
від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» (далі - Закон 606-ХІV)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Частинами 1, 2 ст. 2 Закону № 606-ХІV
зазначено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу» (далі -
державні виконавці).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №
606-ХІV державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії
(ч. 1 ст. 11 Закону № 606-ХІV).
Відповідно до ч.1 ст. 572 ЦК України
в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
Згідно ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України
застава рухомого майна може бути
зареєстрована на підставі заяви
заставодержателя або заставодавця з
внесенням запису до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна. Моментом
реєстрації застави є дата та час
внесення відповідного запису до
Державного реєстру обтяжень рухомого
Згідно приписів ст. 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також; витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.
В силу ч. 2, 5 ст. 590 ЦК України
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом. Якщо предметом застави є дві
або більше речей (два або більше прав),
стягнення може бути звернене на всі ці
речі (права) або на будь-яку з речей
(прав) на вибір заставодержателя. Якщо
заставодержатель зверне стягнення на
одну річ (одне право), але його вимогу не
буде задоволено в повному обсязі, він
зберігає право застави на інші речі
(права), які є предметом застави».
Аналогічні за своїм змістом положення
закріплено і в ст.ст. 19, 20 Закону України
«Про заставу», від 02.10.1992р.
Статтею 37 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003р., №
1255-ІV (далі - Закон № 1255-ІV ) визначено, що
одним із видів до публічних обтяжень є
накладення арешту на рухоме майно на
підставі рішень уповноважених органів.
В даному випадку уповноваженим органом
на підставі рішення якого
встановлюється публічне обтяження
являється Відділ державної виконавчої
У відповідності до ст. 40 Закону №
1255-ІV звернення стягнення на предмет
публічного обтяження здійснюється в
порядку, встановленому законом. Якщо
щодо предмета публічного обтяження
зареєстроване інше обтяження з вищим
пріоритетом, при зверненні стягнення
на предмет публічного обтяження
обтяжувач або особа, на користь якої
встановлено публічне обтяження,
зобов'язані надіслати обтяжувачу з
вищим пріоритетом письмове
повідомлення про звернення стягнення
за публічним обтяженням у порядку,
встановленому статтею 27 цього Закону. У
цьому разі обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на відповідне
рухоме майно згідно з положеннями
розділу IV цього Закону.
Згідно ч. 1, 2 ст. 14 Закону № 1255-ІV якщо
інше не встановлено цим Законом,
зареєстроване обтяження має виший
пріоритет над незареєстрованими
обтяженнями. Пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації, за
винятками, встановленими цим Законом.
Обтяжувачі, які зареєстрували
обтяження одного і того ж рухомого
майна одночасно, мають рівні права на
задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження».
Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону
України від 05.06.2003р. № 898-ІV «Про
іпотеку» Пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
Обтяження на нерухоме майно, а
саме судно «Борт-777», регістровий номер
НОМЕР_1, тип - прогулянкове, модель FOUR Winns
F 224 було зареєстроване і внесене до
Державного реєстру іпотек,
єдиногореєстру заборон відчуження
нерухомого майна 11.12.2008 року.
Факт реєстрації обтяжень
нерухомого майна підтверджується
Витягом про реєстрацію у Державному
реєстрі іпотек № 22002658 від 11.12.2008 року,
Витягом про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна №22003176 від 11.12.2008 року,
копії яких містяться у матеріалах
судової справи.
Таким чином матеріалами справи
підтверджено, що позивачем було
зареєстровано обтяження на предмет
іпотеки значно раніше ніж була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, якою, зокрема
накладено арешт на майно боржника, що
знаходиться в іпотеці позивача, а тому
зареєстроване позивачем обтяження має
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 30
Закону № 606-ХІV державний виконавець
провадить виконавчі дії з виконання
рішення до завершення виконавчого
провадження у встановленому цим
Законом порядку, а саме: закінчення
виконавчого провадження - згідно із
статтею 49 цього Закону; повернення
виконавчого документа стягувачу -
згідно із статтею 47 цього Закону;
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадовій особі),
який його видав, - згідно із статтею 48
цього Закону. Тобто законодавець
визначив, що вказані три випадки є
завершенням виконавчого провадження.

Згідно з п.4 ч.1 ст.37 та ч.ч.1, 2 ст.38
Закону № 606-ХІV виконавче провадження
підлягає закінченню, серед іншого, у
випадку скасування рішення суду або
іншого органу (посадової особи), яке
підлягало виконанню на підставі
виконавчого документа. У разі
закінчення виконавчого провадження
припиняється чинність арешту майна
боржника, скасовуються інші здійснені
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а
також провадяться інші дії,
необхідні у зв'язку з завершенням
виконавчого провадження. Завершене
виконавче провадження не може бути
розпочате знову, крім випадків,
передбачених цим Законом. Якщо у
виконавчому провадженні державним
виконавцем був накладений арешт на
майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження,
державний виконавець зазначає про
скасування арешту, накладеного на
майно боржника.

При цьому, ст. 38 Закону № 606-ХІV
встановлено, що у разі закінчення
виконавчого провадження згідно із
статтею 37 цього Закону припиняється
чинність арешту майна боржника,
скасовуються інші здійснені державним
виконавцем заходи примусового
виконання рішення, а також провадяться
інші дії, необхідні у зв'язку з
завершенням виконавчого провадження.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 50 Закону
№ 606-ХІV у разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Статтею 41 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» передбачено що
публічне обтяження припиняється на
підставі рішення уповноваженого
органу з дня набрання ним законної
сили. Публічне обтяження також
припиняється внаслідок реалізації
прав, що випливають із змісту
публічного обтяження.

Відомості про припинення публічного
обтяження підлягають реєстрації
протягом п'яти днів із дня його
припинення. Обов'язок щодо здійснення
реєстрації відомостей про припинення
публічного обтяження покладається на
уповноважений орган або на
уповноважену ним особу.

Уповноважений орган несе
відповідальність у встановленому
законом порядку за порушення обов'язку
щодо реєстрації відомостей про
припинення публічного обтяження».

Системний аналіз норм чинного
законодавства свідчить про те, що при
винесені постанови про закінчення
виконавчого провадження, державний
виконавець зобов'язаний здійснити дії
по зняттю арешту на обтяжене майно.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд прийшов до висновку
про те, що в силу приписів Закону
України «Про виконавче провадження»
приймаючи постанову про закінчення
виконавчого провадження від 24.01.2014р.
відповідач мав вчинити дії щодо зняття
арешту, який було накладено постановою
про відкриття виконавчого провадження
від 20..04.2011р., прийнятої в рамках
виконавчого провадження № 25960934.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
оспорюваних рішень.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 128, 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
вчинити дії по зняттю арешту на майно, а
саме:- судно «Борт-777», регістровий
номер НОМЕР_1, тип - прогулянкове, модель
FOUR Winns F 224, рік і місце побудови - 2008 р.,
США, ідентифікаційний номер корпусу
НОМЕР_2, головний двигун - Мercruiser 220 кВт.
№ НОМЕР_3.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м. Києва стягнути
судові витрати у розмірі 73, 08 грн. на
користь Публічного акціонерного
товариства «Енергобанк» за рахунок
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунків
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур