Справа № 221/1881/14-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аксьоненко
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
справа №221/1881/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Попова В.В., Сухарька М.Г., розглянувши в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області на постанову Волноваського
районного суду Донецької області від 29
травня 2014 року у справі № 221/1881/14-а за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В
И В:

Постановою Волноваського районного
суду Донецької області задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії.

Визнани протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії державного
службовця та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області № 1379 від 17.04.2014 року про відмову
в перерахунку пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області (юридична адреса: 85700
Донецька область, Волноваський район,
м. Волноваха, вул. Обручева, 17,
ідентифікаційний код за )
здійснити ОСОБА_2, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, перерахунок та виплату
раніше призначеної пенсії державного
службовця, починаючи з 01 травня 2014 року,
з урахуванням всіх складових її
заробітної плати, в тому числі сум
матеріальної допомоги та сум
виплаченої щомісячної індексації
заробітної плати за останні 24 (двадцять
чотири) календарні місяці роботи, на
які були нараховані та фактично
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернулись з
апеляційною скаргою у якій вказали, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначили, що
рішення УПФУ про відмову в перерахунку
пенсії позивачу винесене відповідно до
вимог чинного законодавства, крім того,
суми матеріальної допомоги винагороди
за вислугу років та індексації не
передбачені ст. 33 Закону України «Про
державну службу», не входять до
структури заробітної плати, а тому
підстав для перерахунку пенсії
позивачу не було встановлено. Просили
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управлінні ПФУ та з 15 квітня 2010 року
отримує пенсію державного службовця.
До виходу на пенсію вона працювала у
Головному управлінні статистики
України у Донецькій області.

16 квітня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась до Управління ПФУ із заявою
про перерахунок пенсії, якою просила
виконати перерахунок пенсії
державного службовця та включити
додатково до складу заробітної плати
матеріальну допомогу на оздоровлення
та матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації заробітної плати.

Рішенням № 1379 від 17 квітня 2014 року
Управління ПФУ відмовило позивачу в
перерахунку пенсії, з посиланням на те,
що суми матеріальної допомоги та суми
індексації заробітної плати не
включаються до заробітної плати
державного службовця при обчисленні
пенсії.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону
України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що матеріальна
допомога та індексація заробітної
плати входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, Управління ПФУ зобов'язане
здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з
урахуванням всіх складових її
заробітної плати, в тому числі сум
матеріальної допомоги та сум
виплаченої щомісячної індексації
заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21- 430а11.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Додатково суд першої інстанції звернув
увагу на позицію Верховного суду
України, висловлену в постановах від 23
квітня 2012 року № 21-239а11 та від 19 березня
2013 року № 21-53а13, в яких зазначено, що з
самого визначення поняття пенсії
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Цей вид
виплат не є строковим, а тому не може
бути призначений на певний строк. У
цьому випадку визначається лише дата, з
якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Відповідно до вимог пенсійного
законодавства, зокрема, частини 4
статті 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у заявника виникає право
на перерахунок пенсії з моменту
звернення пенсіонера за таким
перерахунком - з першого числа місяця, в
якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Враховуючи вищевикладене, перерахунок
пенсії ОСОБА_2 необхідно здійснювати з
01 травня 2014 року, оскільки вона
звернулась до Управління ПФУ з
відповідною заявою 16 квітня 2014 року.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області на постанову Волноваського
районного суду Донецької області від 29
травня 2014 року у справі № 221/1881/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного
суду Донецької області від 29 травня 2014
року у справі № 221/1881/14-а - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
В.В.Попов

М.Г.Сухарьок