Справа № 826/10595/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2014 року 13:10
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
"Укрпроектенергомонтаж"доДержавної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києвіпровизнання дій
протиправними, скасування податкового
повідомлення-рішенняОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
"Укрпроектенергомонтаж" (далі по тексту
- позивач, ТОВ "Укрпроектенергомонтаж")
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у Голосіївському
районі), в якому просить: 1) визнати
протиправними дії відповідача щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж", результати
якої оформлені актом від 23 червня 2014
року №546/3-2201; 2) скасувати податкове
повідомлення-рішення від 10 липня 2014
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В судовому засіданні 07 серпня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, відповідач свого
представника до суду не направив.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи неприбуття представника
відповідача та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 07 серпня 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
ДПІ у Голосіївському районі проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ "Укрпроектенергомонтаж"
на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75, пунктів 79.1, 79.2 статті 79
Податкового кодексу України та згідно
наказу про проведення перевірки від 03
червня 2014 року №1392.
За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 23 червня
2014 року №546/3-22-01/16305641 "Про результати
проведення документальної невиїзної
перевірки ТОВ "Укрпроектенергомонтаж",
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "Сібол", код за
(далі по тексту - Акт перевірки).
В Акті перевірки, з урахуванням листа
ДПІ у Голосіївському районі від 07 липня
2014 року №8360/10/22-01 про результати
розгляду заперечення позивача на Акта
перевірки, встановлено порушення
позивачем статей 187, 198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
занижено податок на додану вартість за
січень 2014 року на загальну суму 283 983,00
У зв'язку із виявленими порушеннями
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 10 липня 2014
"Укрпроектенергомонтаж" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 354 978,00 грн., у тому
числі за основним платежем - 283 983,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 70
Вказані в Акті перевірки порушення
відповідач обґрунтовує неправомірним
"Укрпроектенергомонтаж" податкового
кредиту з податку на додану вартість по
відносинам із ТОВ "Сібол", оскільки за
даними акта про неможливість
проведення зустрічної звірки
останнього встановлено відсутність
підприємства за місцезнаходженням, має
ознаки фіктивності та зазначено про
неможливість підтвердження реальності
господарських операцій.
Позивач вважає протиправними дії
відповідача по проведенню перевірки,
оскільки вона проведена за відсутності
правових підстав; та не погоджується зі
повідомленням-рішенням, виходячи з
того, що господарські операції з ТОВ
"Сібол" підтверджені первинними
документами та податковими накладними,
є реальними та відповідають дійсному
економічному змісту.
Відповідач зазначив про відповідність
своїх дій вимогам Податкового кодексу
України та підтримав висновки Акта
Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи зі змісту пред'явлених
позовних вимог звертає увагу на
В частині позовних вимог про визнання
протиправними дій по проведенню
перевірки су керується наступним.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні контролюючого органу.
Відповідно до пункту 79.1 статті 79
Податкового кодексу України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Вичерпний перелік обставин для
здійснення документальної
позапланової перевірки встановлено у
пункті 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України.

Як свідчить зміст оскаржуваного
наказу, конкретної підстави для
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача ДПІ у Голосіївському районі
не зазначено.

Водночас, виходячи зі змісту Акта
перевірки та письмового запиту ДПІ у
Голосіївському районі про надання
інформації, суд встановив, у межах
спірних правовідносин підставою для
призначення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж" є підпункт 78.1.1.
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
визначено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється у
випадку коли за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язків письмовий запит
контролюючого органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з аналізу наведених
правових норм суд приходить до
висновку, що документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться на
підставі наказу керівника
контролюючого органу та за наявності
підстав для її проведення; у свою чергу
можливість для проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки на підставі підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України та прийняття відповідного
наказу виникає виключно за наявності
двох умов: 1) виявлення фактів, що
свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства; 2)
не надання платником пояснень та їх
документального підтвердження на
запит контролюючого органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Разом з тим відповідач не надав суду
доказів на підтвердження того, що
позивач не надав пояснень та їх
документального підтвердження на
запит ДПІ у Голосіївському районі
протягом 10 робочих днів з дня
отримання такого запиту.

Так, ДПІ у Голосіївському районі
зверталась до ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж" із письмовим
запитом про надання інформації від 14
квітня 2014 року №4635/10/26-10-22-01 щодо
взаємовідносин з ТОВ "Сібол".

На вказаний запит позивач надав
відповідь листом від 06 травня 2014 року
№41, який одержано ДПІ у Голосіївському
районі 07 травня 2014 року разом із
документами на 570 аркушах.

При цьому відповідачем не спростовано
отримання від ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж" пояснень та їх
документального підтвердження на
запит від 14 квітня 2014 року №4635/10/26-10-22-01
протягом 10 робочих днів з дня
отримання запиту.

З урахуванням відсутності в матеріалах
справи доказів того, що ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж" не надало
пояснень та їх документального
підтвердження на письмовий запит
протягом 10 робочих днів з дня отримання
такого запиту, суд приходить до
висновку, ДПІ у Голосіївському районі
не мала підстав для проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача.

Враховуючи викладене, дії ДПІ у
Голосіївському районі щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки є протиправними, а позовні
вимоги у цій частині підлягають
задоволенню.

В частині позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення суд
звертає увагу на наступне

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між ТОВ "Укрпроектенергомонтаж" та ТОВ
"Сібол"; мету придбання та обставини
використання придбаних товарів/послуг
у власній господарській діяльності
позивача, встановити спеціальну
податкову правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

Матеріали справи підтверджують, що ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж" (замовник) та
ТОВ "Сібол" (підрядник) укладено типові
договори підряду від 30 січня 2014 року №1,
№2, №3, від 04 січня 2014 року №4, №5, №6, №7,
від 09 січня 2014 року №8, №9, №10, №11, №12,
№13, №14, від 10 січня 2014 року №15, №16, №17,
№18, за умовами яких підрядник
зобов'язується за завданням замовника
виконати проекту документацію
(проектні та/або вишукувальні роботи),
зокрема: "Технічний розрахунок
впровадження модернізації САР
турбоагрегату №3 з переходом на
електрогідравлічну систему з
прямохідними електромагнітними
приводами", "Попереднє ТЕО модернізації
експрес-лабораторії з заміною приладів
автоматичного хімконтролю", "Попередні
компоновочні рішення модернізації
кислотно-лужного господарства ХВО",
"Ескізні розрахунки захисту лінії
підживлення мережевої води від
підвищення тиску", "Підбір необхідних
вихідних даних для проекту
модернізації градирні", "Попереднє
вирішення шляхів модернізації мережі
зовнішнього освітлення
проммайданчика", "Технічний розрахунок
застосування регістратора аварійних
подій "Регіна" в РУ 6,04 кВ".

Умовами вказаних договорів
передбачено, що розроблена підрядником
документація передається замовнику на
CD-носіях разом з актом
передачі-приймання виконаних робіт.

Крім того між сторонами укладено
договір підряду від 30 січня 2014 року №34,
згідно з яким підрядник зобов'язується
за завданням замовника виконати роботи
по ремонту генератора.

Відповідно до актів здачі-прийняття
проектно-вишукувальної
науково-технічної продукції
підрядником та акта приймання
виконаних будівельних робіт протягом
січня 2014 року підрядником виконано
обмовлені договорами роботи на
загальну суму 1 703 898,00 грн.

ТОВ "Сібол" виписало позивачу податкові
накладні, датовані січнем 2014 року, на
загальну суму 1 703 898,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість - 283 983,00 грн.

Оплата за виконані роботи
здійснювалась позивачем у
безготівковому порядку, що
підтверджується платіжними
дорученнями та копіями відповідних
виписок банку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу
України встановлює, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
відповідність податкової накладної
порядку її заповнення та подальше
використання придбаних товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Як вбачається з обставин справи,
позивач в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за січень 2014
року в складі податкового кредиту
відобразив суми податку на додану
вартість, на підставі податкових
накладних, виписаних ТОВ "Сібол", у
зв'язку з придбанням робіт.

Суд звертає увагу, що навіть наявність
у покупця належно оформлених
документів, необхідних для віднесення
певних сум до податкового кредиту,
зокрема виданих продавцями податкових
накладних, не є безумовною підставою
формування податкового кредиту, у разі
недоведенння реальності здійснених
господарських операцій та факту
використання придбаних товарів/послуг
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Досліджуючи питання пов'язаності
придбаних позивачем товарів та послуг
з його господарською діяльністю, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до визначення частини
першої статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначає
господарську діяльність як діяльність
особи, що пов'язану з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямовану на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не
доведено факту використання придбаних
у ТОВ "Сібол" робіт з виконання
проектної документації (проектних
та/або вишукувальних робіт) та робіт з
ремонту генератора у межах
господарської діяльності та
реальності господарських операцій, що
унеможливлю встановити мету придбання
вказаних робіт.

У письмових поясненнях позивач
зазначив, що придбані у ТОВ "Сібол"
роботи замовлялись для виконання умов
договорів підряду, укладених із ПАТ
"Харківська ТЕЦ-5", на підтвердження
чого надав суду лише копії трьох
договорів, а саме: 1) договір від 30
грудня 2013 року №853, відповідно до якого
ТОВ "Укрпроектенергомонтаж"
зобов'язується виконати проектні
роботи по електротехнічному
обладнанню та новому будівництві ПАТ
"Харківська ТЕЦ-5"; 2) договір від 30
грудня 2013 року №852, за умовами якого ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж"
зобов'язується виконати проектні
роботи по модернізації і заміні
технологічного обладнання ПАТ
"Харківська ТЕЦ-5"; 3) договір підряду
від 28 січня 2014 року №38, відповідно до
якого позивач зобов'язується власними
силами та засобами виконати роботи з
капітального ремонту генератора
ТВВ-320-ЕУЗ турбогенератору блока №3 із
заміною контактних кілець та виконання
діагностичного обстеження.

Разом з тим, надані позивачем копії
договорів, укладених з ПАТ "Харківська
ТЕЦ-5", не підтверджують реальності
господарських операцій з ТОВ "Сібол" та
мети використання у господарській
діяльності, а саме: матеріали справи не
містять виготовленої ТОВ "Сібол"
проектної документації, та доказів, які
б дозволяли ідентифікувати участь ТОВ
"Сібол" у виконанні робіт з виконання
проектної документації (проектних
та/або вишукувальних робіт) та робіт з
ремонту генератора, та будь-яких
доказів виконання таких робіт, зокрема
виготовлення проектної документації
та отримання її ПАТ "Харківська ТЕЦ-5";
первинні документи по відносинам із
ТОВ "Сібол" не містять інформації про
місце здійснення ремонтних робіт
генератора та його приналежність, та не
вказують, що проводились ремонті
роботи саме генератора, що
використовується ПАТ "Харківська
ТЕЦ-5"; матеріали справи не містять
доказів, які б дозволили дійти
висновку, що такі проектні роботи як
"Технічний розрахунок впровадження
модернізації САР турбоагрегату №3 з
переходом на електрогідравлічну
систему з прямохідними
електромагнітними приводами",
"Попереднє ТЕО модернізації
експрес-лабораторії з заміною приладів
автоматичного хімконтролю", "Попередні
компоновочні рішення модернізації
кислотно-лужного господарства ХВО",
"Ескізні розрахунки захисту лінії
підживлення мережевої води від
підвищення тиску", "Підбір необхідних
вихідних даних для проекту
модернізації градирні", "Попереднє
вирішення шляхів модернізації мережі
зовнішнього освітлення
проммайданчика", "Технічний розрахунок
застосування регістратора аварійних
подій "Регіна" в РУ 6,04 кВ" та інші, були
предметом замовлення ПАТ "Харківська
ТЕЦ-5".

Враховуючи те, що позивачем не надано
документів на підтвердження
використання в межах своєї
господарської діяльності придбаних у
ТОВ "Сібол" робіт, на думку суду, у межах
спірних правовідносин не встановлено,
що спірні господарські операції носять
реальний характер, а придбані роботи
використано в межах господарської
діяльності позивача, чи придбано з
такою метою.

З огляду на зазначене, висновки Акта
перевірки про порушення позивачем норм
Податкового кодексу України та
заниження податку на додану вартість
за спірний період є обґрунтованими та
не спростовуються матеріалами справи,
а тому, збільшення ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж" суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість відповідно до податкового
повідомлення-рішення від 10 липня 2014
року № є правомірним.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ
"Укрпроектенергомонтаж" про скасування
податкового повідомлення-рішення
нормативно та документально не
підтверджуються.

При цьому суд звертає увагу, що
визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення перевірки
ТОВ "Укрпроектенергомонтаж" не є
самостійною підставою для скасування
податкового повідомлення-рішення за
умови підтвердження встановлених
перевіркою порушень та не доведення
реальності господарських операцій.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, ДПІ у Голосіївському
районі не доведено правомірність дій
по проведенню перевірки, однак
доведено обґрунтованість прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення з урахуванням
вимог встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ "Укрпроектенергомонтаж"
підлягає частковому задоволенню.

Частина третя статті 4 Закону України
"Про судовий збір" встановлює, що під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Матеріали справи підтверджують, що за
позовні вимоги майнового характеру
позивач сплатив судовий збір у розмірі
487,20 грн.

Відповідно до частин першої-третьої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Таким чином, решта суми судового збору
за подання адміністративного позову
майнового характеру, а саме 4 384,80 грн. (4
872,00 грн. - 487,20 грн.) має бути стягнута на
корить Державного бюджету України з
позивача.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
додатковою відповідальністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Укрпроектенергомонтаж" задовольнити
частково.

2. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки Товариства з додатковою
відповідальністю Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрпроектенергомонтаж".

3. В іншій частині адміністративного
позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Укрпроектенергомонтаж"
(ідентифікаційний код 16305641, 03022, м. Київ,
провулок Коломиївський, буд. 16,
квартира 1) на користь Державного
бюджету України (отримувач УДСКУ у
Подільському районі, код 38004897, банк
отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку
820019, рахунок 4007) решту суми
судового збору за подання
адміністративного позову у розмірі 4
384,80 грн. (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири гривні вісімдесят
копійок).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко