Справа № 802/3117/13-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/3117/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

секретар судового засідання:
Сокольвак Ю.В.

за участю:

представника позивача: Бубели Наталі
Анатоліївни, представника відповідача:
Мельник Тетяни Петрівни

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Державного казначейства
України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Головного управління
Державного казначейства України у
Вінницькій області до Управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про визнання дій протиправними
та скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 02
червня 2014 року в даному
адміністративному позові відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Мотивами апеляційної скарги особа, яка
її подала, зазначає порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з"ясування обставин, що мають значення
для справи.

Представник позивача в судовому
засіданні 02 вересня 2014 року апеляційну
скаргу підтримала у повному обсязі,
просила вимоги, що в ній викладені,
задовольнити.

Представник відповідача з вимогами
апеляційної скарги не погодилася,
оскільки вважає, що постанова суду,
прийнята за наслідками розгляду справи
в суді першої інстанції, є законною та
обгрунтованою, а тому просила
Вінницький апеляційний
адміністративний суд апеляційну
скаргу Головного управління
Державного казначейства України у
Вінницькій області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 02
червня 2014 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, з
наступних підстав.

Відповідно до фактичних обставин
справи, 13 вересня 2010 року головним
державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень Відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області Белзою О.І. винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа №2-а-14368/08, виданого 15.07.2010 року
Вінницьким окружним адміністративним
судом про зобов'язання ГУДК України у
Вінницькій області відшкодувати ТОВ
«Барлінек Інвест» суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість. Строк добровільного
виконання рішення - 20.09.2010 року.

Відповідно постанова отримана
позивачем 14 вересня 2010 року.

15 вересня 2010 року ГУДКС України у
Вінницькій області звернулось до
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС ГУЮ у Вінницькі області із
скаргою за № 14-20/3731 на постанову про
відкриття виконавчого провадження від
13.09.2010 року ВП №21299733, яка грунтувалась
на тому, що при проведені виконавчих
дій по виконавчому листі, державним
виконавцем всупереч приписам ст.27 ЗУ
«Про виконавче провадження», не було
надіслано до ГУДК України у Вінницькій
області документів виконавчого
провадження, зокрема самого
виконавчого листа.

19 жовтня 2010 року Головним управлінням
юстиції у Вінницькій області скаргу
ГУДК України у Вінницькій області від
15.09.2010 року залишено без задоволення.

26 травня 2011 року головним державним
виконавцем Белзою О.І. на адресу ГУДКС
України у Вінницькій області
направлено вимогу №10791/03-29/7 про
зобов'язання до 06 червня 2011 року вжити
невідкладних заходів щодо повного
фактичного виконання виконавчого
листа по справі №2-а-14368/08 виданого
15.07.2010 року та повідомити державного
виконавця про результати її виконання.

Як свідчать матеріали справи, 19 серпня
2011 року головним державним виконавцем
Белзою О.І. складено акт про те, що
станом на 19 серпня 2011 року рішення суду
не виконано, підтверджень щодо
наявності поважних причин невиконання
вимог виконавчого документа до
підрозділу від сторін не надходило .

Відповідно, 19 серпня 2011 року державним
виконавцем прийнято постанову про
накладення штрафу на ГУДК України у
Вінницькій області за невиконання
рішення суду.

У зв'язку з чим на відповідача було
накладено штраф в розмірі 680,00 грн.,
відповідно до статті 89 Закону України
"Про виконавче провадження".

Однак, ГУДК України у Вінницькій
області не погоджується з діями
державної виконавчої служби, що
призвело до звернення до суду з даним
адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні даного
адміністративного позову суд виходив з
наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції
України рішення суду ухвалюється
іменем України та є обов'язковим до
виконання на всій території України.

Згідно статті 5 Закону України "Про
виконавче провадження" вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом.

Частиною 1 статті 90 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що за
порушення вимог цього Закону,
невиконання законних вимог державного
виконавця фізичними, юридичними чи
посадовими особами, несвоєчасне
подання або неподання звітів про
відрахування із заробітної плати та
інших доходів боржника, неподання або
подання неправдивих відомостей про
доходи і майновий стан боржника, а
також неповідомлення боржником про
зміну місця проживання чи
місцезнаходження або місця роботи
(отримання доходів), а також за неявку
без поважних причин за викликом
державного виконавця винні особи
несуть відповідальність у
встановленому законом порядку.

Як встановлено з матеріалів справи,
головним державним виконавцем Белзою
О. І. 26.05.2011р. на адресу позивача
направлено вимогу №10791/03-29/7 про
зобов'язання до 06.06.2011р. вжити
невідкладні заходи щодо виконання
виконавчого листа №2-а-14368/08 виданого
15.07.2010р. та повідомити державного
виконавця про виконання.

Відповідачем було направлено ГУ ДКС
України у Вінницькій області копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження простою кореспонденцією,
що знайшло своє підтвердження в
судовому засіданні в суді першої
інстанції, а саме надано копії вимоги
державного виконавця від 26.05.2011 року №
10791/03-29/7 та витяг з реєстру відправленої
кореспонденції.

Також, державним виконавцем зазначено,
що всі матеріали виконавчого
провадження містяться в базі Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень.

Відповідно до положень ст. 31 ЗУ "Про
виконавче провадження" копії постанов
державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження,
що державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом
з повідомленням про вручення.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, станом на 19 серпня 2011 року
рішення суду та вимога державного
виконавця не виконано.

Згідно статті 89 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, проаналізувавши матеріали
вищевказаної адміністративної справи
та доводи апеляційної скарги, суд
дійшов висновку, що постанова про
накладення штрафу від 19.08.2011 року є
правомірною та винесена відповідачем у
відповідності з вимогами Закону
України "Про виконавче провадження", а
тому суд не вбачає підстав для визнання
дій відповідача протиправними та
скасування оскаржуваної постанови, а
відтак, позовні вимоги ГУДКС України у
Вінницькій області задоволенню не
підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції, то
підстав для її задоволення не має.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Державного казначейства
України у Вінницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 червня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
05 вересня 2014 року .

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.