Справа № 340/576/14-а
Суддя: Данилюк М. П.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №340/576/14-а
Номер провадження №2-а/340/29/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року селище
Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді
Данилюк М.П.,

з участю: секретаря
Фурманюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Верховинському районі, про визнання
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі щодо виплати
зменшеного розміру пенсії з 01.10.2012 року
та скасування розпорядження № 110568 від
11.10.2012 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області із
зазначеним адміністративним позовом
до відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до протоколу управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі № 50002 від 14.02.2006
року їй призначено пенсію за віком на
загальних умовах.

Розмір нарахованої пенсії
збільшувався відповідно до проведених
управлінням Пенсійного фонду України у
Верховинському районі індексацій та
перерахунків.

При подачі документів для
призначення пенсії, нею до управління
було подано довідку про заробітню
плату № 25 від 25.12.2005 року за період
роботи з січня 1985 року по грудень 1989
року у Верховинському ОРТП.

25.11.2009 року вона звернулася із заявою
про перерахунок пенсії, надавши до
управління ПФУ у Верховинському районі
довідку № 118 від 14.09.2009 року про
заробітну плату по сумісництву за
період роботи з січня 1985 року по
грудень 1989 року у Верховинському
хлібзаводі Верховинського
райспоживтовариства, правонаступником
якого було торгове підприємсво
"Говерла".

Щомісячний розмір призначеної їй
пенсії до 01.10.2012 року (відповідно до
розпорядження про перерахунок пенсії)
становив 2126,38 грн.

Листами від 25.10.2012 року № 4404/03
відповідач повідомив її про виникнення
переплати пенсії з 04.01.2006 року.

В подальшому їй стало відомо, що
головним спеціалістом по контролю за
призначенням пенсій управління ПФУ у
Верховинському районі Аксюком В.Г. було
проведено зустрічну перевірку
нарахування заробітної плати у
Верховинському РСТ за результатами
якої складено акт №286 від 31.08.2012 р. та в
ході якої було виявлено, що надані нею
довідки про заробітну плату № 25 від
25.12.2005 року та № 118 від 14.09.2009 року не
відповідають дійсності і у зв'язку з
цим, розпорядженням управління ПФУ у
Верховинському районі № 110568 від 11.10.2012
року розмір її пенсії - зменшено з 2126,38
грн.до 1186,01 грн.

Крім цього відповідно до протоколу
№ 22 від 11.12.2012 року засіданням комісії
по розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком), виплатою
та відмовою у призначенні (перерахунку)
пенсії управлінням ПФУ у
Верховинському районі вирішено
стягнути з неї 40461,20 грн. -20% щомісячно до
повного погашення переплати, у зв'язку
з поданням фіктивних довідок про
заробітну плату.

Дії управління ПФУ у Верховинському
районі вона оскаржила до
Верховинського районного суду, подавши
05.02.2013 року позовну заяву про визнання
протиправними дії управління щодо
зменшення розміру її пенсії та рішення
про стягнення з неї надмірно сплаченої
пенсії, оскільки фіктивність наданих
нею довідок про заробітну плату не
доведена. Ці довідки відповідають
дійсності, оскільки вона дійсно
працювала продавцем в Верховинському
ОРТП та по сумісництву ( допоміжні
промисли) в Верховинському хлібзаводі
і будь-яких зловживань з її боку не
допущено.

16.04.2013 року Верховинський районний
суд Івано-Франківської області виніс
постанову, якою її позовні вимоги
задоволив. Визнав протиправними та
скасував рішення комісії по розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком ) пенсій управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області № 22 від
11.12.2012 року про щомісячне утримання 20%
із її пенсії до повного погашення
переплати в сумі 40461,20 грн.

Зобов'язав управління ПФУ у
Верховинському районі виплатити їй
суму утриманих з 01.01.2013 року коштів із
її пенсії на підставі рішення комісії
№ 22 від 11.12.2012 року. Постанова
Верховинського районного суду від
16.04.2013 року набрала законної сили і
згідно цієї постанови станом на 05.03.2014
рік проведено доплату до пенсії в
розмірі 2697,89 грн. ( за період з 01.01.2013 р.
по 30.11.2013 р.) - відповідь на її заяву №
841/03 від 05.03.2014 р.

Нею неодноразово було подано заяви
до управління ПФУ у Верховинському
районі про відновлення розміру її
пенсії з урахуванням довідки № 25 від
25.12.2005 року за період її основної роботи
з січня 1985 року по грудень 1989 року у
Верховинському ОРТП.

Однак відповідач відмовився
проводити перерахунок та виплату
пенсії відповідно до довідки № 25 від
25.12.2005 року за період роботи з січня 1985
року по грудень 1989 року у
Верховинському ОРТП та довідки № 118 від
14.09.2009 року про заробітну плату за
період роботи по сумісництву з січня 1985
року по грудень 1989 року у
Верховинському хлібзаводі
Верховинського райспоживтовариства,
правонаступником якого було торгове
підприємство "Говерла", мотивуючи тим,
що дані довідки не відповідають
дійсності ( відповідь на її заяву № 841/03
від 05.03.2014 року).

18.03.2014 року до управління ПФУ у
Верховинському районі нею подано
довідку № 21 від 03.03.2014 року про
заробітну плату для обчислення пенсії
за період 01.01.1985 року по 31.12.1989 року
роботи у Верховинському ОРТП та
довідку № 20 від 03.03.2014 року про
заробітну плату за період роботи по
сумісництву з січня 1985 року по грудень
1989 року у Верховинському хлібзаводі
Верховинського райспоживтовариства.

Управління ПФУ у Верховинському
районі прийняв дані довідки, але
перерахунок пенсії згідно поданих
довідок не провів і не надав достатніх
беззаперечних доказів в обгрунтування
провомірності своєї бездіяльності.

Фактично вона працювала продавцем
Верховинського ОРТП, що стверджується
відповідними записами в трудовій
книжці.

При таких обставинах вона змушена
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав.

Крім того їй спричинено моральну
шкоду, яку вона оцінює на 5000 грн. Суму
моральної шкоди вона обгрунтовує, тим,
що втратила спокій, достатнє
матеріальне забезпечення,
неправомірні дії відповідача вплинуло
на її здоров'я, порушило нормальний
спосіб життя, оскільки вона змушена
була докладати зусилля для захисту
своїх прав.

Просить визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України у
Верховинському районі щодо виплати їй
зменшеного розміру пенсії з 01.10.2012 року
та скасувати розпорядження № 110568 від
11.10.2012 року. Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі здійснити
перерахунок її пенсії з 01.10.2012 р. з
врахуванням заробітньої плати за
період з 01.01.1985 року по 31.12.1989 року за
роботу у Верховинському ОРТП ( довідка
№ 21 від 03.03.2014 року) та з врахуванням
заробітної плати за період з 01.01.1985 року
по 31.12.1989 року за роботу по сумісництву
у Верховинському хлібзаводі
Верховинського районного споживчого
товариства (довідка № 118 від 14.09.2009 року)
провести відповідні пенсійні виплати
та продовжувати виплачувати їх надалі (
з врахуванням індексацій та підвищень,
встановлених законами України,
постановами Уряду та іншими
нормативними актами) та стягнути з
відповідача на її користь судові
витирати.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась подала до суду заяву в якій
просить справу розглядати без її
участі, позовні вимоги підтримує,
просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи судом належним
чином був повідомлений, про що свідчить
розписка судового повідомлення.
Причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку, що заявлений
адміністративний позов підлягає до
задоволення враховуючи наступне.

З січня 2006 року ОСОБА_1 управлінням
ПФУ у Верховинському районі було
призначено пенсію за віком на
загальних умовах.

Для призначення пенсії, нею до
управління ПФУ у Верховинському районі
було надано довідку про заробітню
плату № 25 від 25.12.2005 року за період
роботи з січня 1985 року по грудень 1989
року у Верховинському ОРТП.

25.11.2009 року позивач звернулася із
заявою про перерахунок пенсії, надавши
до управління ПФУ у Верховинському
районі довідку № 118 від 14.09.2009 року про
заробітну плату по сумісництву за
період роботи з січня 1985 року по
грудень 1989 року у Верховинському
хлібзаводі Верховинського
райспоживтовариства, правонаступником
якого було торгове підприємсво
"Говерла".

Щомісячний розмір призначеної їй
пенсії до 01.10.2012 року (відповідно до
розпорядження про перерахунок пенсії)
становив 2126,38 грн.

Листом від 25.10.2012 року № 4404/03
управління ПФУ у Верховинському районі
її повідомлено про виникнення
переплати пенсії з 04.01.2006 року.

В подальшому їй стало відомо, що
головним спеціалістом по контролю за
призначенням пенсій управління ПФУ у
Верховинському районі Аксюком В.Г. було
проведено зустрічну перевірку
нарахування заробітної плати у
Верховинському РСТ за результатами
якої складено акт №286 від 31.08.2012 р. та в
ході якої було виявлено, що надані нею
довідки про заробітну плату № 25 від
25.12.2005 року та № 118 від 14.09.2009 року не
відповідають дійсності і у зв'язку з
цим, розпорядженням управління ПФУ у
Верховинському районі № 110568 від 11.10.2012
року розмір її пенсії - зменшено з 2126,38
грн.до 1186,01 грн.(а.с.9-10).

Крім цього відповідно до протоколу
№ 22 від 11.12.2012 року засіданням комісії
по розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком), виплатою
та відмовою у призначенні (перерахунку)
пенсії управлінням ПФУ у
Верховинському районі вирішено
стягнути з неї 40461,20 грн. -20% щомісячно до
повного погашення переплати, у зв'язку
з поданням фіктивних довідок про
заробітну плату.

16.04.2013 року Верховинський районний
суд Івано-Франківської області виніс
постанову, якою її позовні вимоги
задовольнив. Визнав протиправними та
скасував рішення комісії по розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком ) пенсій управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області № 22 від
11.12.2012 року про щомісячне утримання 20%
із її пенсії до повного погашення
переплати в сумі 40461,20 грн.

Зобов'язав управління ПФУ у
Верховинському районі виплатити їй
суму утриманих з 01.01.2013 року коштів із
її пенсії на підставі рішення комісії
№ 22 від 11.12.2012 року. Постанова
Верховинського районного суду від
16.04.2013 року набрала законної сили і
згідно цієї постанови станом на 05.03.2014
рік проведено доплату до пенсії в
розмірі 2697,89 грн. ( за період з 01.01.2013 р.
по 30.11.2013 р.) - відповідь на її заяву №
841/03 від 05.03.2014 р.

Нею неодноразово було подано заяви
до управління ПФУ у Верховинському
районі про відновлення розміру її
пенсії з урахуванням довідки № 25 від
25.12.2005 року за період її основної роботи
з січня 1985 року по грудень 1989 року у
Верховинському ОРТП.(а.с.17,18,20).

Однак відповідач відмовився
проводити перерахунок та виплату
пенсії відповідно до довідки № 25 від
25.12.2005 року за період роботи з січня 1985
року по грудень 1989 року у
Верховинському ОРТП та довідки № 118 від
14.09.2009 року про заробітну плату за
період роботи по сумісництву з січня 1985
року по грудень 1989 року у
Верховинському хлібзаводі
Верховинського райспоживтовариства,
правонаступником якого було торгове
підприємство "Говерла", мотивуючи тим,
що дані довідки не відповідають
дійсності (а.с.21).

18.03.2014 року повторно до управління
ПФУ у Верховинському районі нею подано
довідку № 21 від 03.03.2014 року про
заробітну плату для обчислення пенсії
за період 01.01.1985 року по 31.12.1989 року
роботи у Верховинському ОРТП та
довідку № 20 від 03.03.2014 року про
заробітну плату за період роботи по
сумісництву з січня 1985 року по грудень
1989 року у Верховинському хлібзаводі
Верховинського
райспоживтовариства.(а.с.24-25).

Управління ПФУ у Верховинському
районі прийняв дані довідки, але
перерахунок пенсії згідно поданих
довідок не провів і не надав достатніх
беззаперечних доказів в обгрунтування
провомірності своєї бездіяльності.

Записами в трудовій книжці
стверджується, що вона працювала
продавцем Верховинського ОРТП(а.с.11-16).

За змістом ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 72 КАС обставини, що
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній, або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розглядіінших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Як встановлено судом, 16.04.2013 року
спір про визнання протиправними та
скасування рішення комісії,
зобов'язання виплатити суму утриманих
коштів вирішувався Верховинським
районним судом Івано-Франківської
області та позов задоволено. При
винесенні рішення в судовому засіданні
доведена правомірність представлених
позивачкою довідок на проведення
призначення та перерахунку пенсії
станом на 01.10.2012 року і рішення від
11.12.2012 р. за № 22 визнано незаконним та
скасовано його, а тому управлінням
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі безпідставно не
проводиться нарахована пенсія із
застосуванням підвищення з
врахуванням індексу інфляції до
прийнятого УПФУ рішення від 11.12.2012 року
№ 22.

У ст. 1166 ЦК України міститься
законодавче визначення деліктної
відповідальності за шкоду, завдану
майну, та підстави її виникнення. Так,
для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме: 1)
наявність шкоди; 2) протиправна
поведінка заподіювача шкоди; 3)
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача; 4)
вина. Перераховані підстави визнаються
загальними, оскільки їх наявність
необхідна для всіх випадків
відшкодування шкоди, якщо інше не
передбачено законом.

Відповідно до ст. 276 ч.2 ЦК України
якщо дії, необхідні для негайного
поновлення порушеного особистого
немайнового права фізичної особи, не
вчиняються, суд може постановити
рішення щодо поновлення порушеного
права, а також відшкодування моральної
шкоди, завданої його порушенням.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України закріплено право кожної особи
на захист свого цивільного права у
випадку його порушення, невизнання або
оспорювання. Одним із способів такого
захисту є відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, що гарантується в
першу чергу Конституцією України,
Цивільним кодексом України і
відповідними законами України та
міжнародними конвенціями.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Згідно з п. 3 вказаної Постанови під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до п. 5 вказаної Постанови
при вирішенні справи про відшкодування
моральної шкоди суди обов'язково
повинні з'ясовувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

У статті 23 ЦК України про
відшкодування моральної шкоди вказано,
що особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

На підставі наведеного,
враховувавши характер відповідних
відносин та наявність нормативних
підстав суд приходить до висновку, що
із управління Пенсійногоф фонду
України у Верховинському районі слід
стягнути на користь ОСОБА_1 5000 грн.
завданої їй моральної шкоди.

. У зв'язку з наведеним суд, вважає
обгрунтованими позовні вимоги
позивача та приходить до висновку про
повне задоволення позову.

На підставі викладеного відповідно
до ст.ст. 8, 19, 22, 124 Конституції України,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", ст.ст. 101,103, 104 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення", ст. ст. 17,49, 50 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст.ст. 15,23,1166, 1215 ЦК
України, ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області щодо
виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці
АДРЕСА_1 зменшеного розміру пенсії з
01.10.2012 року та скасувати розпорядження
№110568 від 11.10.2012 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Верховинському районі
здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з
01.10.2012 р. з врахуванням заробітньої
плати за період з 01.01.1985 року по 31.12.1989
року за роботу у Верховинському ОРТП (
довідка № 21 від 03.03.2014 року) та з
врахуванням заробітної плати за період
з 01.01.1985 року по 31.12.1989 року за роботу по
сумісництву у Верховинському
хлібзаводі Верховинського районного
споживчого товариства (довідка № 20 від
03.03.2014 року) провести відповідні
пенсійні виплати та продовжувати
виплачувати їх надалі ( з врахуванням
індексацій та підвищень, встановлених
законами України, постановами Уряду та
іншими нормативними актами) .

Стягнути із управління Пенсійного
фонду України у Верховинському районі
Івано-Франківської області на користь
ОСОБА_1 5 000 ( п'ять тисяч грн 00 коп. ) грн.
завданої їй моральної шкоди.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 73,08 грн.
судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Верховинський районний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Головуючий: _______________
М. П. Данилюк