Справа № 802/3591/13-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 серпня 2014 р.
Справа № 802/3591/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представників позивача Мусіровського
О.А., Басенка В.А.,

представників відповідача Широкобород
А.Г., Білоус В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області

до: Немирівської міської ради

про: зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулася
Державна фінансова інспекція у
Вінницькій області (надалі - Інспекція)
до Немирівської міської ради про
зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що Державною фінансовою
інспекцією у Вінницькій області
проведено ревізію бюджету міста
Немирів у виконовачому комітеті
Немирівської міської ради, за
наслідками якої складено акт №08-07/7 від
31 травня 2013 року. В ході ревізії
виявлено ряд порушень фінансової
дисципліни.

На підставі даного акта органом
державної фінансової інспекції 25
червня 2013 року сформовано та
направлено на адресу Немирівської
міської ради лист-вимогу №02-08-25-15/4515.

Немирівська міська рада не усунула
виявлені порушення, що викладені у акті
ревізії, в зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом про зобов'язання відповідача
виконати вимоги, викладені у листі
№02-08-25-15/4515 від 25 червня 2013 року.

Ухвалою суду від 12 травня 2014 року
позовну заяву залишено без розгляду в
частині позовних вимог щодо
відображення дебіторської
заборгованості за TOB „Шляховик-МКІ" в
сумі 621798,70 гривень, за ПП "Дорстрой" в
сумі 17627,15 гривень, за ФОП ОСОБА_5 в сумі
3009,45 гривень, за ФОП ОСОБА_6 в сумі 5045,39
гривень; щодо стягнення 307,50 гривень
зайво виплачених відпускних з осіб, які
їх отримали безпідставно;щодо
проведення перерахунків та
відповідних взаємозвірок щодо єдиного
соціального внеску та повернення зайво
сплачених коштів в сумі 3419,92 гривень
або зарахування в рахунок майбутніх
платежів; щодо відображення
дебіторської заборгованості за ПАТ
"Енергобанк" в сумі 48,04 гривень та за ПАТ
КБ "Приватбанк" в сумі 42,90 гривень, та
забезпечення надходження коштів до
міського бюджету на рахунок №0381 в
УДКСУ у Немирівському районі, МФО 802015,
код 21080500 "Інші надходження".

Відтак, остаточні вимоги полягають у
зобов'язанні відповідача виконати
вимоги, що викладені у пунктах 2, 3, 4, 5 (в
частині відображення дебіторської
заборгованості за ФОП ОСОБА_7 в сумі 541
гривні та забезпечити повернення цих
коштів на рахунок №0381 в УДКСУ
Немирівського району, МФО 802015, код 21080500
"Інші надходження"), 6, 7 та 8 листа-вимоги
№02-08-25-15/4515 від 25 червня 2013 року.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
посилаючись на обставини, що викладені
у позовній заяві.

Представники відповідача заперечували
проти задоволення усіх позовних вимог,
окрім вимоги щодо відображення
дебіторської заборгованості за ФОП
ОСОБА_7 в сумі 541 гривні та забезпечення
повернення цих коштів на рахунок
№0381 в УДКСУ Немирівського району,
МФО 802015, код 21080500 "Інші надходження", яку
вони визнали.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, суд встановив наступне.

На виконання пункту 1.2 Плану контрольно
- ревізійної роботи на ІІ квартал 2013
року та на підставі направлень на
проведення ревізії Державною
фінансовою інспекцією у Вінницькій
області проведено ревізію бюджету
міста Немирів у виконавчому комітеті
Немирівської міської ради за період з 01
січня 2010 року по 01 квітня 2013 року, за
наслідками якої складено акт №08-07/7 від
31 травня 2013 року (а.с.08 - 84, том 1).

В ході ревізії окрім інших порушень
виявлено наступні:

1. Порушення вимог пункту 6 статті 64
Бюджетного кодексу України від 21
червня 2001 року №2542-ІІІ та частини 1
пункту 12 статті 69 Бюджетного кодексу
України від 08 липня 2010 року №2456-VI,
внаслідок чого кошти в розмірі 52628,8
гривень, які б мали зараховуватися до
державного бюджету України
(адміністративні штрафи), надійшли до
міського бюджету м.Немирів.

2. Порушення вимог підпункту 1 пункту "б"
статті 28 та пункту 16 розділу 4 статті 42
Закону України від 21 травня 1997 року
№280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в
Україні» та обов'язків, передбачених
Розподілом обов'язків між міським
головою, секретарем ради, першим
заступником міського голови з питань
виконавчої діяльності, керуючого
справами (секретарем) виконавчого
комету Немирівської міської ради,
затвердженого рішенням 1 сесії Ради 6
скликання від 08 листопада 2010 року,
внаслідок чого до міського бюджету
протягом періоду з 2010 по 2012 роки та в
період з січня по березень 2013 року, в
порушення вимог статті 40 Закону
України від 17 лютого 2011 року №3038-VI "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та статті 27-1 Закону України від 20
квітня 2000 року №1699-111 «Про планування і
забудову територій», рішення 2 сесії
Ради 6 скликання від 21 січня 2011 року №46,
що полягає у неукладенні із
забудовниками (замовниками) договорів
про сплату залучених коштів замовників
на розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Немирова,
внаслідок чого міським бюджетом
недоотримано доходів в сумі 1977517,78
гривень.

3. Порушення пункту 16 розділу 4 статті 42
Закону №280/97-ВР, що полягає у
неукладенні додаткових угод до
договорів оренди земельних ділянок
після перегляду розміру земельного
податку на території міста, чим
порушено вимоги статтей 2, 7 Закону
України від 3 липня 1992 року №2535-111 "Про
плату за землю" та підпункту 1 пункту 5
статті 288 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року №2755-VI, внаслідок
чого міським бюджетом неотримано
коштів в розмірі 264 911,85 гривень.

4. Порушення Правил визначення вартості
будівництва, затверджених наказом №174
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 27 серпня 2000 року, що полягає
у завищенні підрядними організаціями
вартість виконаних будівельних робіт,
внаслідок чого сплачено зайві кошти за
виконання будівельних робіт суб'єктам
господарювання TOB "Шляховик-МКІ" в сумі
621798,70 гривень, ПП "Дорстрой" в сумі 17627,15
гривень, ФОП ОСОБА_6 в сумі 5045,39 гривень,
ФОП ОСОБА_5 в сумі 3009,45 гривень, ФОП
ОСОБА_7 в сумі 541 гривні.

5. Порушення пункту 13 розділу 4 статті 42
Закону №280/97-ВР, що полягає у
неоприбуткуванні та непідтвердження
відповідними документами використання
(розповсюдження) друкованої продукції
газети "Вісник Немирова" на загальну
суму 86736, 99 гривень.

6. Порушення пункту 6 постанови Кабінету
Міністрів України №268 від 09 березня 2006
року "Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів", що
полягає у нарахуванні премії міському
голові та його заступникам в загальній
сумі 9500,0 гривень без відповідних
рішень міської ради.

7. Порушення пункту 7 статті 8 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від 16
липня 1999 року №996-ХІV (далі - Закон
№996-ХІV), підпунктів 2.14, 2.15 та 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом №88 Міністерства фінансів
України від 24 травня 1995 року (далі -
Положення №88), внаслідок чого
Немирівською міською радою сплачено
кошти за послуги по перевезенню учнів
шкіл у дні, коли учні не навчалися.
Кошти за ці послуги в розмірі 3370,56
гривень перераховані суб'єкту
господарювання ВАТ "Немирівське
АТП-10510".

За результатами проведеної ревізії
органом державної фінансової
інспекції сформовано лист-вимогу
№02-08-25-15/4515 від 25 червня 2013 року (а.с.85-90).
Цим листом вимагалося від Немирівської
міської ради усунути порушення, що
викладені у ньому.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зважає на таке.

З приводу позовної вимоги щодо
зобов'язання Немирівську міську раду
забезпечити перерахування коштів в
сумі 52628,8 гривень у дохід державного
бюджету, то суд зважає на таке.

В ході ревізії виявлено, що кошти в сумі
52628,8 гривень зараховані до міського
бюджета м. Немирів, проте на підставі
пункту 6 статті 64 Бюджетного кодексу
України вказані кошти слід було
зараховувати до державного бюджету
України.

Представники відповідача пояснили, що
вини Немирівської міської ради у цьому
немає, оскільки реквізити для
зарахування цих коштів до міського
бюджету Немирівська міська рада не
надавала.

Суд критично оцінює посилання
представників відповідача, так як
пунктом 6 частини 1 статті 64 Бюджетного
Кодексу України №2542-14 та пунктом 12
частини 1 статті 69 Бюджетного кодексу
України №2456-VI, якими передбачено, що до
доходів, які закріплюються за
бюджетами місцевого самоврядування,
належать адміністративні штрафи, що
виконавчими органами відповідних рад
або утвореними ними в установленому
порядку адміністративними комісіями.

В ході ревізії встановлено, що за
період, що ревізувався,
адміністративною комісією міської
ради застосовано штрафи на загальну
суму 3128 гривень. Натомість, кошти в сумі
52628,8 гривень надійшли до міського
бюджету м. Немирів внаслідок
притягнення до адміністративної
відповідальності іншими органами.

Таким чином, кошти в розмірі 52628,8
гривень за призначеням платежу
"адміністративні штрафи" необхідно
було перераховувати до державного
бюджету України. Відтак, вимоги
позивача в цій частині підлягають
задоволенню.

З приводу позовної вимоги щодо
забезпечення надходження до цільового
фонду міського бюджету внеску пайової
участі замовників на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Немирів в сумі 1977517,78
гривень, то суд зважає на таке.

Під час ревізії виявлено, що рішеннями
Немирівської міської ради від 26 лютого
2010 року, від 21 січня 2011 року, від 20 січня
2012 року та від 11 січня 2013 року
затверджено Положення про цільовий
фонд ради. Положеннями передбачено, що
до доходів включаються залучені кошти
згідно із Законом України "Про
планування і забудову територій".

Іншим рішенням міської ради від 21 січня
2011 року №46 затверджено Положення про
порядок залучення коштів замовників на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Немирів
та типовий договір про сплату
залучених коштів замовників на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Немирів.
Вказаним Положенням передбачено, що
кошти залучаються у вигляді внеску,
який замовник сплачується до цільового
фонду бюджету м. Немирів. При цьому,
Положенням визначено, що граничний
розмір пайової участі (внеску)
замовника на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста не може
перевищувати: 10 відсотків загальної
кошторисної вартості будівництва
об'єкта містобудування - для нежитлових
будівель або споруд; 4 відсотки
загальної кошторисної вартості
будівництва об'єкта містобудування -
для житлових будинків.

В ході ревізії встановлено перелік
будівель та споруд, які прийняті в
експлуатацію, однак, внесок,
передбачений Положенням про порядок
залучення коштів замовників на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Немирів,
не сплачений в зв'язку із неукладенням
договорів про сплату таких коштів, в
зв'язку із чим міським бюджетом
недоотримано доходів в сумі 1977517,78
гривень.

Представники відповідача пояснили, що
відповідні договори не укладалися із
окремими суб'єктами, оскільки останні
не зверталися до міської ради про
надання дозволу на початок будівельних
робіт, тому не знала про прийняття в
експлуатацію таких об'єктів.

Проте, суд критично оцінює такі
посилання представників відповідача з
огляду на те, що прийняті міською радою
рішення повинні виконуватись, а
контроль за їх виконанням здійснюється
самою радою, яка й організовує хід їх
виконання.

Суд погоджується із висновками органу
держфінінспекції в частині
неналежного виконання відповідачем
своїх повноважень в цій сфері, що
призвело до порушення вимог статті 40
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", якою
передбачено укладення договору про
пайову участь у розвитку
інфраструктури.

З приводу вимоги щодо відображення
дебіторської заборгованості за ФОП
ОСОБА_7 в розмірі 541 гривні та
забезпечення повернення цих коштів, то
суд звертає увагу на таке.

З метою виконання робіт по ремонту
щебенового покриття доріг м. Немирів
міською радою залучено суб'єка
господарювання ФОП ОСОБА_7

Суд встановив, що ФОП ОСОБА_7 включено
до адміністративних витрат кошти в
розмірі 541 гривні за відсутності
адміністративного персоналу, в зв'язку
з чим завищено вартість виконаних
робіт. Суд звертає увагу на тому, що
Немирівська міська рада вказані кошти
оплатила.

Представники відповідача не
заперечували проти задоволення позову
в цій частині, що свідчить про визнання
адміністративного позову в цій
частині.

Відтак, наведене вище свідчить про
завищення обсягів виконаних робіт ФОП
ОСОБА_7, здійснених по ремонту
щебенового покриття доріг м.Немирів,
що, в свою чергу, свідчить про завищення
вартості витрат, понесених бюджетом
під час виконання робіт в розмірі 541
гривні.

З приводу вимоги щодо стягнення з
винних осіб коштів в розмірі 86736,99
гривень, які сплачені суб'єкту
господарювання TOB "Прес Корпорейшн
Лімітед", то суд зважає на таке.

З метою друкування поліграфічної
продукції Немирівська міська рада
уклала із ТОВ "Прес Корпорейшн Лімітед"
відповідні договори у 2010-2012 роках.

Відповідно до пунктів 4.3 вказаних
договорів виконавець надає видаткову
накладну на відпуск продукції.

Проте, належних доказів розповсюдження
відповідної кількості примірників
газети "Вісник Немирова" відповідачем
не надано, що свідчить про неналежне
виконання відповідачем вимог пункту 13
розділу 4 статті 42 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що вимоги позивача в цій
частині є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, зважаючи на те, що умовами
договорів, укладених із ТОВ "Прес
Корпорейшн Лімітед", передбачено
відпуск продукції замовнику лише
шляхом видачі видаткових накладних.

Відтак, за відсутності таких
видаткових накладних та інших доказів,
які б підтверджували розповсюдження
поліграфічної продукції серед
населення, суд критично оцінює
посилання представників відповідача
про відсутність підстав для
задоволення позову.

З приводу вимоги позивача щодо
стягнення 9500 гривень зайво виплачених
премій з осіб, які їх отримали
безпідставно або стягнення з особи,
винної у зайвих грошових виплатах в
сумі 9500 гривень з подальшим
зарахуванням цих коштів до міського
бюджету, то варто зауважити на такому.

Відповідно до пункту 6 постанови
Кабінету Міністрів України №268 від 9
березня 2006 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» передбачено, що
преміювання сільських, селищних і
міських голів, голів районних і
районних у містах рад, їх заступників,
встановлення їм надбавок, надання
матеріальної допомоги здійснюється у
порядку та у розмірі, установлених цією
постановою, у межах затверджених
видатків на оплату праці. Рішення про
зазначені виплати приймаються
відповідною радою.

Посилання представників відповідача
як на підставу для відмови у
задоволенні цієї вимоги на рішення
міської ради №186 від 16 листопада 2010
року "Про преміювання" суд не бере до
уваги, оскільки за своїм змістом не
містить жодного посилання на порядок
преміювання заступників голови чи
самого голову міської ради. Більше
того, вказане рішення прийняте міським
головою одноособово, а не відповідною
радою, як того вимагає пункт 6 постанови
Кабінету Міністрів України №268 від 9
березня 2006 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів».

Відтак, враховуючи наведене, вимога
позивача щодо стягнення 9500 гривень
зайво виплачених премій з осіб, які їх
отримали безпідставно, підлягає
задоволенню.

З приводу вимоги щодо відображення
дебіторської заборгованості за ВАТ
"Немирівське АТП 10510" в сумі 3370,56 гривень
за послуги по перевезенню школярів, то
суд зазначає наступне.

З метою організації перевезень учнів
загальноосвітніх шкіл у м. Немирів між
міською радою та ПрАТ "Немирівське АТП
10510" укладено договори про надання
послуг з перевезення.

Судом встановлено, що у період з 01 січня
2010 року по 01 квітня 2013 року надавалися
послуги по перевезенню учнів
загальноосвітніх шкіл.

Проте, як встановлено судом, вказані
послуги оплачені відповідачем за всі
дні у період, що перевірявся,
незважаючи на те, що не всі вони були
навчальними.

Отже, суд дійшов висновку про
обґрунтованість доводів органу
державної фінансової інспекції в
частині недотримання умов договорів,
адже останніми передбачено проведення
оплати за надані послуги лише після
надання перевізником актів наданих
послуг (п.31 договорів). При цьому
пунктом 3.2 договорів передбачено, що
відшкодування за перевезення
проводиться в сумі відповідно до
виставленого рахунку з урахуванням
кількості днів роботи та вартості
одного рейсу.

З огляду на викладене вище
адміністартивний позов в частині
зобов'язання Немирівську міську раду
виконати вимоги Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області, що
викладені у пунктах 2, 3, 5 (в частині
відображення дебіторської
заборгованості за ФОП ОСОБА_7 в розмірі
541 гривень та забезпечити повернення
цих коштів на рахунок №0381 в УДКСУ
Немирівського району, МФО 802015, код 21080500
"Інші надходження"), 6, 7 та 8 листа-вимоги
вих. №02-08-25-15/4515 від 25 червня 2013 року
підлягає задоволенню.

Що ж стосується позовної вимоги про
зобов'язання відповідача забезпечити
надходження до міського бюджету
орендної плати за використання
земельних ділянок в сумі 264911 гривень 85
копійок, то суд зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України "Про плату за землю"
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що плата за землю - це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності

Порядок оподаткування землі в Україні,
починаючи з 1 січня 2011 року,
визначається розділом XIII "Плата за
землю" Податкового кодексу України.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового
кодексу України визначено, що
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 288.5 статті 288
Податкового кодексу Украіни розмір
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
для земель сільськогосподарського
призначення розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу; для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу. Не може перевищувати: для
земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі) - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки.

Статтею 271 Податкового кодексу України
визначено, що базою оподаткування
плати за землю є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
розділом XIII Податкового кодексу
України, а у разі, якщо нормативну
грошову оцінку не проведено - площа
земельних ділянок.

Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу
України передбачено, що передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Відповідно до частини 5 статті 126
Земельного кодексу України право
оренди земельної ділянки посвщчується
договором оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

У відповідності до статті 13 Закону
України "Про оренду землі" договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, - договір оренди такої
земельної ділянки.

Суб'єкти господарювання, які отримали
земельну ділянку на умовах оренди і
уклали з відповідною радою чи
відповідним органом виконавчої влади
договір на оренду земельної ділянки, є
платниками орендної плати за землю і
повинні подавати до податкового органу
за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію по
орендній платі за землі державної або
комунальної власності.

Згідно із статтею 14 Закону України "Про
плату за землю" платники земельного
податку, а також орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності (крім громадян)
самостійно обчислюють суму земельного
податку та орендної плати щороку за
станом на 1 січня і до 1 лютого поточного
року подають відповідному органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.

Статтею 27 Закону України "Про плату за
землю" визначено, що контроль за
правильністю обчислення і справляння
земельного податку, а також орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності здійснюється
органами державної податкової служби.

Наведені норми законодавства
узгоджуються із положеннями
Податкового кодексу України.

Підпункт 41.1.1 пункту 41.1 статті 41
Податкового кодексу України
передбачає, що контроль за дотриманням
податкового законодавства щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, покладається на органи
державної податкової служби, інші
державні органи не мають права
проводити перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків, у тому числі на запит
правоохоронних органів.

Згідно з підпунктом 41.5 цієї статті
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень.

Таким чином, вимога позивача про
забезпечення надходження до міського
бюджету орендної плати з використання
земельних ділянок в сумі 264911,85 гривень
не підлягає задоволенню, оскільки
здійснення контролю за правильністю
обчислення і справляння орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності належить до
повноважень органів державної
податкової служби України.

Відтак в цій частині позов задоволенню
не підлягає.

З приводу розподілу судових витрат, то
на підставі статті 94 КАС України судові
витрати компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Немирівську міську раду
виконати вимоги Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області, що
викладені у пунктах 2, 3, 5 (в частині
відображення дебіторської
заборгованості за ФОП ОСОБА_7 в розмірі
541 гривень та забезпечити повернення
цих коштів на рахунок №0381 в УДКСУ
Немирівського району, МФО 802015, код 21080500
"Інші надходження"), 6, 7, 8 листа-вимоги
вих. №02-08-25-15/4515 від 25 червня 2013 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Яремчук Костянтин
Олександрович