Справа № 2а/0470/10231/11
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р. справа №
2а/0470/10231/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Комар
Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Криворізької
центральної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.04.2012 р. у справі № 2а/0470/10231/11

за позовом Приватного підприємства
"Нафтатранссервіс"

до Криворізької центральної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Центральної
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області:

- податкове повідомлення-рішення №
від 24.05.2011 року

- податкове повідомлення-рішення №
від 29.07.2011 року;

- податкове повідомлення-рішення №
від 29.07.2011 року;

- податкове повідомлення-рішення №
від 04.11.2011 року;

- податкове повідомлення-рішення №
від 04.11.2011 року.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем за наслідками двох
перевірок.

Так, за актом від 29.04.2011 року № 636/235/304425560
«Про результати документальної
виїзної позапланової перевірки
Приватного підприємства
«НАФТАТРАНССЕРВІС», код ЄДРПОУ - 30442560,
щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником податків
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Укрнафтотрейд», код ЄДРПОУ - 35275445, за
січень 2011 року» відповідачем
встановлено наступні порушення вимог
чинного законодавства, а саме:

- порушення ст. 203, ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216, ст. 228
Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених Приватним
підприємством «НАФТАТРАНССЕРВІС» при
придбанні та продажу товарів,
внаслідок чого підприємством завищено
податковий кредит з податку на додану
вартість за січень 2011 року на суму 152 429,
00 грн.;

- відсутність об'єктів оподаткування
при придбанні та продажу товарів за
січень 2011 року, які підпадають під
визначення ст. 134 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

На підставі зазначеного Акту перевірки
відповідачем було винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 24.05.2011 року №
, відповідно до якого позивачу
було збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 152
429, 00 грн. - за основним платежем, за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1
грн. за результатами адміністративного
оскарження спірне податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін.

Крім того, у період з 17.06.2011 року по
01.07.2011 року на підставі наказу
Центральної міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області від 17.06.2011
року № 623, направлень від 17.06.2011 року №
353-355 службовцями відповідача була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2010 року по
31.05.2011 року. Дана перевірка здійснена на
виконання постанови старшого слідчого
з особливо важливих справ відділу
розслідувань злочинів, здійснених
особами організованих угрупувань та
злочинних організацій СУ ГУ МВС
України у Дніпропетровській області
від 16.06.2011 року «Про призначення
позапланової документальної
податкової перевірки» (а.с. 22 т.1).

В Акті перевірки відповідачем були
зроблені наступні висновки щодо
виявлених порушень вимог чинного
законодавства:

- пп. 4.1.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.2.1 п.
5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
результаті чого позивачем занижено
податкові зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму, що складає -
469 785, 00 грн. у тому числі за: ІІ квартал
2010 року - 68 913, 00 грн.; І квартал 2010 року -
400 872, 00 грн.;

- пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого позивачем
занижено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 35 343,
00 грн., а саме: квітень 2010 року - 18 222, 00
грн., травень 2010 року - 15 015, 00 грн.,
червень 2010 року - 16 752, 00 грн., січень 2011
року - від'ємне значення у розмірі 14 646, 00
грн.;

- відповідно до ст. ст. 202, 203, 234, п. 1, 2 ст.
215, п. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України,
правочини, здійсненні у січні 2011 року
Приватним підприємством
«НАФТАТРАНССЕРВІС» з ПП «Оріон» та ПАТ
«Укртатнафта», ПП «Лукойл Україна», ТОВ
«НВП «Присадки», ПП «Амаграм», ТОВ
«Західна нафтогазова компанія», які
мають ознаки нікчемності та є
нікчемними в силу припису закону. Ці
правочини порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою

ухилення від сплати податків третіми
особами, в результаті чого в порушення
пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», позивачем завищено суму
податкового кредиту за січень 2011 року
на 67 841, 00 грн., завищено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість за січень 2010 року на суму 70 000,
00 грн.; п. 4.1 ст. 4, п. 5.1 пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» Приватним
підприємством «НАФТАТРАНССЕРВІС»
завищено суму валового доходу за І
квартал 2010 року на 350 000, 00 грн., завищено
валові витрати за січень 2010 року на
суму 339 207, 00 грн.;

- здійснені у січні 2011 року правочини
Приватним підприємством
«НАФТАТРАНССЕРВІС» з ТОВ
«Укрпромтехенерго» та
підприємствами-покупцями мають ознаки
нікчемності та є нікчемними в силу
припису закону. Ці правочини порушують
публічний порядок, суперечать
інтересам держави та суспільства,
вчинені удавано з метою ухилення від
сплати податків третіми особами, в
результаті чого в порушення: пп. 7.3.1 п.
7.3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», позивачем завищено суму
податкового кредиту за січень 2011 року
на 463 714, 00 грн., завищено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість за січень 2010 року на суму 476 201,
00 грн.; п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», позивачем
завищено суму валового доходу за І
квартал 2010 року на 2 381 003, 00 грн.,
завищено валових витрат за січень 2010
року на суму 2 318 568, 00 грн.

Відповідачем на підставі
вищевказаного Акту перевірки були
винесені податкові
повідомлення-рішення від 29.07.2011 року №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем - податок на
прибуток приватних підприємств у сумі
469 785, 00 грн. - за основним платежем, за
штрафними санкціями - 17 229, 25 грн.; №
від 29.07.2011 року за платежем -
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) за основним платежем - у сумі 35
343, 00 грн., за штрафними санкціями у сумі
- 12 497, 25 грн.

Не погодившись з прийнятими
відповідачем податковими
повідомленнями-рішеннями позивач
звернувся зі скаргою від 26.08.2011 року №
130 до Державної податкової
адміністрації у Дніпропетровській
області. Рішенням останнього від 06.09.2011
року №26414/10/25-008 граничний строк
розгляду скарги продовжено до 30.10.2011
року включно. 28.10.2011 року Державною
податковою адміністрацією у
Дніпропетровській області прийнято
рішення про результати розгляду
скарги, яким:

- визнано необґрунтованими висновки
акту перевірки щодо завищення валового
доходу та податкового зобов'язання по
операціям з ПП «Оріон» з огляду на
відсутність в матеріалах перевірки
пояснень посадових осіб Приватного
підприємства «Оріон» стосовно
непричетності до господарської
діяльності суб'єкта господарської
діяльності, реєстрації підприємства,
порушення кримінальної справи за ст. 205
Кримінального кодексу України та інших
доказів, які можуть бути підставою для
висновку про недійсність укладених
угод;

- визнано необґрунтованими висновки
акту перевірки щодо завищення валових
витрат та завищення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість по операціям позивача з ПП
«Амаграм», ТОВ «НВП «Присадки», ТОВ
«Західна нафтогазова компанія», ПП
«Лукойл Україна», ПАТ «Укртатнафта», з
огляду на наявність первинних
документів;

- податкові повідомлення-рішення
Центральної міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області залишено
без змін, а скаргу в цій частині без
задоволення;

- збільшено позивачу грошові
зобов'язання з податку на прибуток на 2
698, 25 грн. та податку на додану вартість
на 2 159, 00 грн.

Відповідачем на підставі
вищевказаного рішення Державної
податкової адміністрації у
Дніпропетровській області були
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення № та №
від 04.11.2011 року.

Суд першої інстанції, розглядаючи
позов, дійшов висновку, що
відповідачем були порушені вимоги
чинного законодавства щодо терміну
проведення перевірки документальної
позапланової виїзної позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2010 року по
31.05.2011 року, а договір поставки
нафтопродуктів № 002/01/2011 - УНТ,
відповідно до умов якого ТОВ «Компанія
«Укрнафтотрейд» зобов'язується
передати в погоджені строки, а ПП
«НАФТАТРАНССЕРВІС» прийняти та
оплатити на умовах, викладених в
договорі, нафтопродукти, виконано
сторонами договору повністю.

Колегія суддів погоджується з такими
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

В Акті перевірки від 29.04.2011 року були
зроблені висновки про нікчемність
правочину, укладеного між ТОВ
«Компанія «Укрнафтотрейд» та ПП
«НАФТАТРАНССЕРВІС» від 18.01.2011 року, які
ґрунтуються на посиланнях щодо
встановленої відсутності підприємства
за юридичною адресою, не надання
позивачем до перевірки первинних
документів та відсутність у сторін
договору достатніх виробничих
потужностей, працівників, складських
приміщень, інших основних засобів для
забезпечення діяльності в обсягах
задекларованих показників.

Викладені в акті перевірки висновки
про порушення позивачем вимог ст. ст. 203,
215, 216, 228 ЦК України зроблені
відповідачем з перевищенням
компетенції органів державної
податкової служби, оскільки Податковий
кодекс України та Закон України «Про
державну податкову службу в Україні»
не надають податковим органам
повноважень на встановлення фактів
порушення платниками податків норм
цивільного або господарського
законодавства. За загальним
визначенням компетенцією є сукупність
повноважень, прав та обов'язків
державного органу, установи або
посадової особи, які вони зобов'язані
використовувати для виконання своїх
функціональних завдань.

Порядок дій органів ДПС під час
реалізації владної управлінської
функції контролю за правильністю та
повнотою справляння податкових
зобов'язань, у тому числі щодо спірних
зобов'язань, визначається Законом
України «Про державну податкову службу
в Україні» та Податковим кодексом
України. Зазначені нормативно-правові
акти не містили і не містять норм, які б
наділяли відповідача повноваженнями
на визнання правочинів нікчемними або
такими, що не відповідають вимогам
законодавства та повноваженнями на
оцінку відповідності будь-якого
правочину вимогам ст. ст. 203, 215, 216, 228 ЦК
України.

Згідно висновків акту перевірки
правочини, вчинені позивачем,
відповідач кваліфікує як такі, що не
направлені на реальне настання
правових наслідків, а отже визнає їх
нікчемними. Проте, за приписами ст. 234 ЦК
України правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків, є
фіктивним. Фіктивний правочин
визнається недійсним судом. Між тим,
відповідач не наведено посилань на
судові рішення щодо недійсності
вчинених позивачем правочинів як
фіктивних або інших доказів щодо
фіктивності здійснюваної позивачем
діяльності. Таким чином, відповідач
невірно застосовує норми чинного
законодавства України в частині
кваліфікації вчинених позивачем
правочинів.

Крім того, слід зазначити, що
законодавством не пред'являються
вимоги до суб'єктів підприємництва
стосовно кількості працівників у штаті
підприємства, наявності тих чи інших
основних фондів, зокрема, складських
приміщень, транспортних засобів, тощо,
для здійснення господарської
діяльності, отже на його
правосуб'єктність та статус платника
податків це жодним чином не впливає.
Проте, податковий орган має довести, що
відсутність таких ресурсів
унеможливила в кожному конкретному
випадку реальне виконання правочину.
Таких доказів суду не надано.

Неприпустимість притягнення до
відповідальності одного суб'єкта
господарювання за неправомірні дії
іншого підтверджується практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, в
пункті 7.1 рішення у справі «Булвес» АД
проти Болгарії» Європейський Суд з
прав людини дійшов такого висновку:
«...Суд вважає, що компанія-заявник не
повинна нести відповідальність за
наслідки невиконання постачальником
його обов'язків щодо своєчасного

декларування ПДВ і, як наслідок,
сплачувати ПДВ повторно разом із пенею.
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження для компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів та
вимогами захисту права власності».

Колегія суддів також погоджується з
позицією суду першої інстанції щодо
висновків, викладених в Акті перевірки
від 08.07.2011 року № 5102/230/30442560 «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ПП
«НАФТАТРАНССЕРВІС», код ЄДРПОУ - 30442560, з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період 01.04.2010 року -
31.05.2011 року, валютного та іншого
законодавства за період 01.04.2010 року -
31.05.2011 року», та зазначає таке.

В редакції Податкового кодексу
України, яка діяла на час перевірки та
прийняття податкових
повідомлень-рішень, що оскаржуються,
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з обставин, наведених в п. 78.1.
Податкового кодексу України, зокрема,
відповідно до п.п. 78.1.11., якщо отримано
постанову суду (ухвалу суду) про
призначення перевірки або постанову
органу дізнання, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону у
кримінальних справах, що перебувають у
їх провадженні.

Відповідно до п. 58.4. ст. 58 Податкового
кодексу України, у разі коли судом за
результатами розгляду кримінальної
справи про злочини, предметом якої є
податки, збори, винесено обвинувальний
вирок, що набрав законної сили, або
винесено рішення про закриття
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду, та прийняти
податкове повідомлення-рішення про
нарахування платнику таких податкових
зобов'язань і застосування стосовно
нього штрафних (фінансових) санкцій у
розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду,
забороняється до набрання законної
сили рішенням суду у справі або
винесення постанови про закриття такої
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Відповідно до п. 86.9. ст. 86 Податкового
кодексу України, у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Отже, колегія суддів вважає неможливим
надання правової оцінки доказам, які
підлягають дослідженню в кримінальній
справі.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги
суперечать матеріалами справи, та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Криворізької
центральної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.04.2012 р. у справі № 2а/0470/10231/11 залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун