Справа № 820/14160/14
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Шляхова О.М.,
за участі секретаря - Браварець К.В.,
за участі представника позивача -
ОСОБА_1 (довіреність №823 від 02.06.2014р.),
представника відповідача - Гнатченко
О.О. (довіреність №5710 від 25.09.2013р.),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування рішення,-
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд визнати
протиправним та скасувати Рішення про
застосування фінансових санкцій №
7/20-30-21-09 від 14.07.2014 року.
В обґрунтування позову зазначивши, що
14.07.14 позивач отримав рішення про
застосування штрафних фінансових
санкцій № 7/20-30-21-09 від 14.07.14, винесене
відповідачем. Позивач вважає зазначене
рішення незаконним, оскільки йому не
було відомо про складення будь-якого
протоколу про адміністративне
правопорушення, на який податковий
орган посилається у оспорюваному
рішенні, щодо нього, та вважає, що ним не
було вчинено жодних порушень чинного
законодавства щодо продажу
слабоалкогольних напоїв особі, якій не
виповнилося 18 років.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову у
повному обсязі та просив у його
задоволенні відмовити. У своєму
письмовому запереченні обґрунтовував
необхідність відмовити в задоволенні
позову тим, що рішення про застосування
штрафних фінансових санкцій № 7/20-30-21-09
від 14.07.14 було винесено податковим
органом правомірно, оскільки протокол
про адміністративне правопорушення
був складений щодо працівника позивача
- офіціанта ОСОБА_4, який продав пиво
«світел фірмове» неповнолітній особі -
ОСОБА_5 з огляду на зазначене
відповідач вважає, що спірне рішення
прийнято в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, на підставі чинного
законодавства.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця(а.с.9).

14.07.14 в.о. начальника Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
Грушевою В.В. було винесено рішення про
застосування штрафних фінансових
санкцій № 7/20-30-21-09 від 14.07.14, яким
позивачу була нарахована сума штрафних
фінансових санкцій у розмірі 6800 грн.

Підставою для прийняття рішення про
застосування штрафних фінансових
санкцій № 7/20-30-21-09 від 14.07.14 слугувало
надходження до податкового органу
протоколу про адміністративні
правопорушення від 03.06.14 Серія ХА №
001628та додатки до нього, якими
встановлено факт продажу
слабоалкогольних напоїв особі, якій не
виповнилося 18 років, що є порушенням
вимоги ст. 15-3 "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів"

Щодо підстав винесення спірного
рішення судом встановлено наступне.

03.06.14 року старшим оперативно
уповноваженим СКМСД Київського РВ ХМУ
ГУ МВС України в Харківській області
майором міліції Красовим В.В. було
складено протокол ХА № 001628 про
адміністративне правопорушення за ч.2
ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яким встановлено, що 03.06.14
в 20:09 годин останній продав пиво
(алкогольне) неповнолітньому ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» за
адресою: АДРЕСА_2, що є порушенням ч.2 ст.
156 КУпАП (а.с. 31-32).

З пояснень неповнолітньої особи -
ОСОБА_5 вбачається, що ним у кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_3» було замовлено дві
пляшки алкогольного пива та чіпси.
Офіціант не запитав у ОСОБА_5 його вік
та не просив пред'явити паспорт, після
чого до останнього підійшли особи, яка
назвалися співробітниками органів
міліції та запитали його вік. Після
цього ОСОБА_5 вказав на офіціанта, який
продав йому пиво. (а.с. 33). Також, ОСОБА_5,
надав співробітникам органів міліції
чек, отриманий від офіціанта (а.с. 37)

З пояснень офіціанта кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_3» - ОСОБА_4, вбачається що
він дійсно продав пиво неповнолітній
особі та не пересвідчився, що зазначена
особа є повнолітньою. З приводу чого
ОСОБА_4 зазначив в поясненнях, що
зобов'язується бути уважним на
робочому місці. (а.с. 35)

У зв'язку з вищезазначеним начальник
Київського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області надіслав
начальнику Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області лист
№ 61/4776 від 18.06.14, в якому повідомив про
встановлення факту продажу
алкогольного напою (пива)
неповнолітній особі в кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому веде
господарську діяльність фізична
особа-підприємець ОСОБА_3. Також на
адресу податкового органу були
направлені матеріали для вирішення
питання по суті та запропоновано
повідомити на адресу Київського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
прийняте рішення з приводу даного
порушення.

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів",
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 15-3 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів"Продавець пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує вказані
товари, паспорт або інші документи, які
підтверджують вік такого покупця, якщо
у продавця виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку.

Статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" визначено, що у разі порушення
вимог статті 15-3 цього Закону до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу розміром 6800 гривень.
Рішення про стягнення штрафів,
передбачених цією статтею,
уповноважені приймати органи доходів і
зборів у межах їх компетенції,
визначеної законами України.

Таким чином, суб'єктом
відповідальності за порушення
приписів статті 15-3 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" є суб'єкт
господарювання, яким організована та
проводиться діяльність з продажу пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів.

Механізм застосування фінансових
санкцій, передбачених ст. 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів",
передбачений Порядком застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №
790.

Згідно з п. 5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №
790, підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій є,
зокрема, матеріали правоохоронних
органів щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Пунктом 6 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №
790, також передбачено, що рішення про
застосування фінансових санкцій,
передбачених ст. 17 Закону № 481/95-ВР,
приймаються, зокрема, керівником, а у
разі його відсутності - заступником
керівника органу державної податкової
служби відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

Відповідно до п. 8 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №
790, рішення про застосування фінансових
санкцій до суб'єкта підприємницької
діяльності за порушення норм Закону
складається за формою згідно з
додатком до цього Порядку.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до положень п. п. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19
Податкового кодексу України,
контролюючі органи виконують такі
функції, зокрема, здійснюють заходи
щодо запобігання та виявлення порушень
законодавства у сфері виробництва та
обігу спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів;.

Отже, притягнення суб'єкта
господарювання до відповідальності
шляхом накладення відповідним
рішенням штрафу - є одним із способів
здійснення контролюючим органом
заходів, спрямованих на запобігання
порушень законодавства у сфері
виробництва та обігу спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку про те, що Рішення про
застосування штрафних фінансових
санкцій № 7/20-30-21-09 від 14.07.14 у розмірі 6800
грн. прийнято ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені діючим законодавством.

Суд не приймає до уваги посилання ФО-П
ОСОБА_3 на той факт, що відносно нього
протокол про адміністративне
правопорушення не складався, у зв'язку
з чим фінансова санкція застосована до
нього безпідставно, оскільки постанова
у справі про адміністративне
правопорушення за ст. 156 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, відповідно до якої
правопорушника притягнуто до
адміністративної відповідальності,
може лише додатково вказувати на
обґрунтованість рішення суб'єкта
владних повноважень про застосування
до суб'єкта господарювання фінансових
санкцій у вигляді штрафу на підставі
ст. 17 Закону № 481/95-ВР.

Також, суд звертає увагу на те, що
суб'єктом правопорушення за ст. 156
Кодексу України про адміністративні
правопорушення є працівник суб'єкта
господарювання, тому складення
працівником правоохоронного органу
протоколу про адміністративне
правопорушення саме у відношенні
працівника позивача відповідає
положенням чинного законодавства.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження визнання дій працівника
правоохоронного органу незаконними та
протиправними позивач до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до вимог ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд, прийшов
до висновку, про те, що відсутні
підстави для скасування рішення про
застосування штрафних фінансових
санкцій № 7/20-30-21-09 від 14.07.14, через що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Отже, враховуючи положення ст.94 КАС
України стягнути з позивача решту суми
судового збору відповідно до
відхиленої частини вимог у розмірі 1644,3
грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 94, 160-163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування рішення - відмовити у
повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету (УДКСУ у
Червонозаводському районі міста
Харкова Харківської області, код 37999628,
МФО: 851011, Банк: ГУДКСУ у Харківській
області, р/р: 4011) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1644,3 грн.
(тисяча шістсот сорок чотири гривні
тридцять копійок).

Постанова може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 01
вересня 2014 року.

Суддя- О.М.Шляхова