Справа № 241/747/14-а
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Топузова Н.М.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року справа №241/747/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

Головуючий суддя: Попов В.В.

Судді: Геращенко І.В.

Блохіна А.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на ухвалу Першотравневого районного
суду Донецької області від 17 липня 2014
рокупо адміністративній справі №
241/747/14-а (головуючий 1 інстанції
Топузова Н.М.) за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання
нарахувати та сплатити щомісячне
підвищення до пенсії відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за 2014 рік, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 08 липня 2014 року звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання
нарахувати та сплатити щомісячне
підвищення до пенсії відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за 2014 рік.

Ухвалою Першотравневого
районного суду Донецької області від 17
липня 2014 року закрите провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до управління
про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання
нарахувати та сплатити щомісячне
підвищення до пенсії відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за 2014 рік, з тієї підстави,
що вже є судове рішення, яке набрало
законної сили з того самого спору і між
тими самими сторонами у відповідності
до пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Таким рішенням на думку суду
першої інстанції є постанова цього ж
суду від 13 грудня 2010 року, якою визнано
неправомірною бездіяльність
управління та зобов'язано управління
провести на користь ОСОБА_3 нарахування
та виплату соціальної допомоги,
встановленої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 22 травня 2010 року і в подальшому в
межах дії в часі Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої частиною першою
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням фактично
отриманих сум.

В апеляційній скарзі позивач
просить суд апеляційної інстанції
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, оскільки вважає її
незаконною з підстав того, що неможливо
вирішити наперед питання про
бездіяльність управління.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження, тому відповідно до абз.4
частини восьмої статті 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглянута в порядку
письмового провадження.

За правилами частини першої
статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Об'єктом судового захисту у
даному випадку є визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання нарахувати і сплатити
щомісячне підвищення до пенсії
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» саме за
2014 рік.

За змістом пункту першого частини
першої статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції (адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

З матеріалів справи вбачається,
що постановою Першотравневого
районного суду Донецької області від 13
грудня 2010 року визнано неправомірною
бездіяльність управління щодо не
нарахування на користь ОСОБА_3
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком з 22
травня 2010 року і в подальшому в межах
дії в часі Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої частиною першою
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зобов'язано управління
провести на користь ОСОБА_3 нарахування
та виплату соціальної допомоги,
встановленої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 22 травня 2010 року і в подальшому в
межах дії в часі Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої частиною першою
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням фактично
отриманих сум.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції про наявність постанови
суду, яка набрала законної сили з того
самого спору і між тими самими
сторонами, оскільки у даному випадку
об'єктом судового захисту є період 2014
року, який не був об'єктом судового
захисту на час прийняття судом
вказаної постанови (13 грудня 2010 року) та
у даному випадку неможливо визначити
об'єкт судового захисту на майбутнє.

Також, колегія суддів зазначає, що
у постанові Першотравневого районного
суду Донецької області від 13 грудня 2010
року зобов'язано управління провести
на користь позивача нарахування та
виплату соціальної допомоги,
встановленої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 22 травня 2010 року і в подальшому в
межах дії в часі Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». Проте,
у подальшому Законами України «Про
державний бюджет України на 2012 рік» та
«Про державний бюджет України на 2013
рік» були внесені відповідні зміни до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», які визначали обмеження
щодо виплати соціальної допомоги,
встановленої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
які у подальшому Законом України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» не
були передбачені.

Тобто, з внесенням змін до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» вказаними вище Законами позивач
втратив право на отримання соціальної
допомоги, встановленої статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за рішенням Першотравневого
районного суду Донецької області від 13
грудня 2010 року та у подальшому
звернувся за захистом порушеного права
у липні 2014 року шляхом подання цього
позову.

Враховуючи, що у даному випадку
предметом спору є бездіяльність
управління у 2014 році, колегія суддів не
погоджується з посиланням суду першої
інстанції на наявність постанови суду,
яка набрала законної сили з того самого
спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції не встановлені обставини,
які мають значення для справи та судове
рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесу.

Керуючись статтями 6, 17, 24, 184, 195, 197, 199, 204,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Першотравневого районного суду
Донецької області від 17 липня 2014 у
справі № 241/747/14-а - задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду
Донецької області від 17 липня 2014 у
справі № 241/747/14-а - скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В.В. Попов

Судді:
І.В. Геращенко

А.А. Блохін