Справа № 2а-153/12
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
№ 9104/147986/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Рибачука А.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на
постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 7 серпня
2012 року у справі за адміністративним
позовом приватного підприємця ОСОБА_1
до Бурштинської міської ради
Івано-Франківської області про
часткове скасування рішення, -

встановив:

05.06.2012 ПП ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Бурштинської міської ради
Івано-Франківської області у якому
просила визнати незаконним та
скасувати п. 2 рішення від 24.02.2012 № 12/18-12
«Про затвердження Комплексної
програми профілактики і запобігання
поширенню пияцтва та алкоголізму серед
населення м. Бурштина на 2012-2015 роки».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він є приватним
підприємцем в м. Бурштині та здійснює
роздрібну торгівлю сигаретами,
алкогольними напоями та іншими
продуктами харчування у своїх
барах-магазинах, на що має усі
необхідні дозволи та документи. Вважає,
що відповідач оскаржуваним рішенням,
встановивши заборону роздрібної
торгівлі алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, пива (крім без
алкогольного) та тютюнових виробів на
території м. Бурштин та с. Вигівка у
малих архітектурних формах,
стаціонарних об'єктах торгівлі,
автозаправних станціях з 22:00 до 10:00
години, а в кафе, барах, ресторанах з 24:00
до 10:00 години, тим самим встановив
графік роботи торгівельних об'єктів,
без погодження з власниками. На думку
позивача, таке рішення міською радою
прийнято з перевищенням своїх
повноважень, оскільки законодавством
не передбачено право органу місцевого
самоврядування самостійно
встановлювати графік роботи
торгівельних об'єктів.

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 07.08.2012 у
задоволенні позову відмовлено.

Позивач із цієї постановою не
погодився та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що така
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції не прийняв до уваги
посилання позивача, що його магазини та
бари є спеціалізованими торгівельними
об'єктами, які здійснюють роздрібну
торгівлю тільки тютюновими виробами та
алкогольними напоями, а тому
встановивши години реалізації цих
товарів, відповідач фактично визначив
режим роботи вказаних об'єктів
торгівлі, який з огляду на приписи
постанови КМ України від 15.06.2006 № 833,
встановлюється суб'єктом
господарювання самостійно, а органом
місцевого самоврядування тільки
погоджується цей графік. Положення
ст.ст. 6, 23 Господарського кодексу
України, закріплюють принцип заборони
незаконного втручання органів
місцевого самоврядування у діяльність
суб'єктів господарювання. Також,
апелянт вказує на те, що судом першої
інстанції не встановлено та не
зазначено яка норма права передбачає
повноваження органу місцевого
самоврядування щодо встановлення
режиму роботи приватних торгівельних
об'єктів без погодження з власником.

Враховуючи те, що справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі, у судове засідання не прибути,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд справи проведено у
порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач як суб'єкт підприємницької
діяльності (свідоцтво про державну
реєстрацію НОМЕР_1 від 01.07.1997) здійснює
діяльність в м. Бурштині пов'язану з
роздрібною торгівлею та громадським
харчуванням, зокрема, алкогольними
напоями та продуктами харчування у
своїх бар-магазинах, які розміщені по
АДРЕСА_1 (на підставі Торгового патенту
серії НОМЕР_2 від 01.04.2011, ліцензії на
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями серії НОМЕР_3 від 10.08.2011), по
АДРЕСА_2 (на підставі Торгового патенту
серії НОМЕР_4 від 01.04.2011, ліцензії на
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями серії НОМЕР_5 від 14.12.2011) та
АДРЕСА_3 (на підставі Торгового патенту
серії НОМЕР_6 від 10.12.2010, ліцензії на
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями серії НОМЕР_7 від 11.01.2012).

Пунктом 2 рішення Бурштинської міської
ради від 24.02.2012 № 12/18-12 «Про
затвердження Комплексної програми
профілактики і запобігання поширенню
пияцтва та алкоголізму серед населення
м. Бурштин та с. Вигівка на 2012-2015 роки»,
заборонено роздрібну торгівлю
(реалізацію) алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, пива (крім
безалкогольного) та тютюнових виробів
на території міста Бурштин та с.
Вигівка у малих архітектурних формах,
стаціонарних об'єктах торгівлі,
автозаправних станціях з 22:00 год. до 10:00
год., кафе, бари, ресторани з 24:00 год. до
8:00 год.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов задоволеним бути не може,
оскільки оскаржуване рішення
відповідачем прийнято на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, з огляду на
таке.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Діяльність органів місцевого
самоврядування регулюється Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» № 280 від 21 травня 1997 року (далі
- Закон № 280), який, відповідно до
Конституції України, визначає систему
та гарантії місцевого самоврядування в
Україні, засади організації та
діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових
осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону № 280,
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Згідно з пп. 4 п. б ст. 30 Закону № 280, до
діяльності виконавчих органів міських
рад належать делеговані повноваження
щодо встановлення за погодженням з
власниками зручного для населення
режиму роботи розташованих на
відповідній території підприємств,
установ та організацій сфери
обслуговування незалежно від форм
власності.

Пунктом 22 ст. 26 Закону № 280, до
повноважень міських рад віднесено,
зокрема, затвердження програм
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць, цільових програм з інших
питань місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 15-1 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
i oбiгy спирту етилового, коньячного i
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року
N 481/95-BP із змінами внесеними Законом
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо державного
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 7 лютого 2002 року N 3032-III,
обмеження шкідливого впливу
споживання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється шляхом
реалізації правових (законодавчих),
економічних, медичних та
адміністративних заходів, а саме
зокрема, створення економічних та
правових умов, що сприяють зменшенню
споживання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів. Сільські, селищні та
міські ради в межах відповідної
адміністративної території можуть
заборонити або обмежити продаж пива
(крім пива у пластиковій тарі),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та куріння тютюнових
виробів на час проведення масових
заходів.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції зазначає, що
законодавством надано право
відповідачу встановлювати обмеження
щодо реалізації алкогольних напоїв.

Проте, суд першої інстанції не дослідив
та не перевірив, чи оскаржуване рішення
прийняте з додержанням положень Закону
України «Про засади регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності».

Так, відповідно до ч. 12 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування, які
відповідно до закону є регуляторними
актами, розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються у
порядку, встановленому Законом України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності».

Статтею 1 Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності» від 11
вересня 2003 року N 1160-IV (у редакції чинній
на час виникнення спірних відносин,
далі - Закон N 1160-IV) визначено, що
регуляторний акт - це: - прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
нормативно-правовий акт, який або
окремі положення якого спрямовані на
правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання; - прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
інший офіційний письмовий документ,
який встановлює, змінює чи скасовує
норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом.

З огляду на те, що п. 2 оскаржуваного
рішення Бурштинської міської ради від
24.02.2012 № 12/18-12 встановлює обов'язкові
вимоги забороняючого характеру щодо
продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів на відповідній
території, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що вказане рішення є
регуляторним актом, а тому воно має
бути прийняте з додержанням вимог
Закону N 1160-IV.

Згідно ст. 4 вказаного Закону, одним із
принципів державної регуляторної
політики є прозорість та врахування
громадської думки - відкритість для
фізичних та юридичних осіб, їх
об'єднань дій регуляторних органів на
всіх етапах їх регуляторної
діяльності, обов'язковий розгляд
регуляторними органами ініціатив,
зауважень та пропозицій, наданих у
встановленому законом порядку
фізичними та юридичними особами, їх
об'єднаннями, обов'язковість і
своєчасність доведення прийнятих
регуляторних актів до відома фізичних
та юридичних осіб, їх об'єднань,
інформування громадськості про
здійснення регуляторної діяльності.

Відповідно до ст. 5 Закону N 1160-IV
забезпечення здійснення державної
регуляторної політики, зокрема,
включає: підготовку аналізу
регуляторного впливу; оприлюднення
проектів регуляторних актів з метою
одержання зауважень і пропозицій від
фізичних та юридичних осіб, їх
об'єднань, а також відкриті обговорення
за участю представників громадськості
питань, пов'язаних з регуляторною
діяльністю; відстеження
результативності регуляторних актів;
оприлюднення інформації про
здійснення регуляторної діяльності.

Громадяни, суб'єкти господарювання, їх
об'єднання та наукові установи, а також
консультативно-дорадчі органи, що
створені при органах державної влади
та органах місцевого самоврядування і
представляють інтереси громадян та
суб'єктів господарювання, мають право:
подавати зауваження та пропозиції щодо
оприлюднених проектів регуляторних
актів, брати участь у відкритих
обговореннях питань, пов'язаних з
регуляторною діяльністю (ст. 6 Закону N
1160-IV).

Частиною 4 ст. 9 зазначеного Закону
визначено, що проект регуляторного
акта разом із відповідним аналізом
регуляторного впливу оприлюднюється у
спосіб, передбачений статтею 13 цього
Закону, не пізніше п'яти робочих днів з
дня оприлюднення повідомлення про
оприлюднення цього проекту
регуляторного акта.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону N 1160-IV
повідомлення про оприлюднення проекту
регуляторного акта з метою одержання
зауважень і пропозицій, проект
регуляторного акта та відповідний
аналіз регуляторного впливу
оприлюднюються шляхом опублікування в
друкованих засобах масової інформації
розробника цього проекту, а у разі їх
відсутності - у друкованих засобах
масової інформації, визначених
розробником цього проекту, та/або
шляхом розміщення на офіційній
сторінці розробника проекту
регуляторного акта в мережі Інтернет.

З наведених вище правових положень
можна дійти висновку, що аналіз
регуляторного впливу та проект
регуляторного акта, мають бути в
установленому порядку опубліковані, з
метою дотримання принципів прозорості,
врахування громадської думки та
надання можливості подання зауважень,
пропозиції щодо оприлюднених проектів
регуляторних актів, участі у відкритих
обговореннях питань, пов'язаних з
регуляторною діяльністю.

Однак, судом першої інстанції вказаних
вище обставин не досліджено, а
матеріали справи не містять
відповідних доказів.

З метою офіційного з'ясування обставин
у справі Львівський апеляційний
адміністративний суд ухвалою від 08.07.2014
зобов'язав Бурштинську міську раду
надати матеріали на підставі яких
прийнято спірне рішення та інформацію
чи був оприлюднений проект цього
регуляторного акта і відповідний
аналіз регуляторного впливу згідно
положень Закону N 1160-IV.

На виконання цієї ухвали відповідач
листом від 02.09.2014 № 898/022-38 повідомив, що
Бурштинська міська рада іншими
документами, ніж ті, що знаходяться у
матеріалах справи, не володіє.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, на підставі викладеного,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що п. 2 оскаржуваного рішення,
відповідачем прийнятий з порушенням
вимог Закону N 1160-IV, а тому такий є
незаконним та має бути скасованим.

Враховуючи те, оскаржувана постанова
прийнята з неповним з'ясуванням судом
першої інстанції обставин, які мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про необхідність виходу за межі
доводів апеляційної скарги згідно ч. 1
ст. 195 КАС України, скасування постанови
суду першої інстанції та прийняття
нової постанови про задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 7 серпня
2012 року у справі № 0904/1139/12 (2-а/904/153/12) -
скасувати.

Позов приватного підприємця ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати пункт 2
рішення Бурштинської міської ради
Івано-Франківської області від 24.02.2012 №
12/18-12 «Про затвердження комплексної
програми профілактики і запобігання
поширення пияцтва та алкоголізму серед
населення м. Бурштин та с. Вигівка на
2012-2015 роки».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

А.І. Рибачук