Справа № 825/1824/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1824/14
Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
за участю секретаря судового засідання
Міщенко Ю.М., представника відповідача
Труби А.В., розглянувши у відкритому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Корюківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області (Щорське відділення) на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2014 року
у справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Корюківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області (Щорське відділення) про
визнання недійсним
повідомлення-рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2014 року
позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить суд скасувати вказану
постанову, оскільки вважає, що судом
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення представника апелянта,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.07.1992 ОСОБА_3 зареєстрований в якості
фізичної особи-підприємця, як платник
податків перебуває на обліку в
Корюківській ОДПІ та є платником
податку на додану вартість.

Судом встановлено, що головним
державним інспектором сектору доходів
і зборів з фізичних осіб Щорського
відділення Корюківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Чернігівській області Ананченко
Галиною Миколаївною на підставі пп. 20.1.4
п. 20.1 ст. 20, п. 75.1. ст. 75, пп. 78.1.8 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України, пунктів 5,
6 постанови Кабінету Міністрів України
від 27.12.10 року № 1238 „Про затвердження
переліку достатніх підстав, які
надають податковим органам право на
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
платника податку на додану вартість
для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
такого податку" відповідно до пункту
200.11 статті 200 Податкового кодексу
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку правомірності
нарахування позивачу від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту в сумі 14698 грн. та бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у сумі 41512 грн., відображених у
податковій декларації з ПДВ, поданій за
відповідний звітний (податковий)
період (вх. № від 18.01.2014 року),
згідно із затвердженим планом
перевірки.

Направлення № 77 від 11.03.2014 року
пред'явлено та копія наказу
Корюківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області від 11.03.2014 року № 99 вручено
11.03.2014 року під розписку позивачу.

Перевірку проведено з відома позивача.

Журнал реєстрації перевірок позивачем
для вчинення запису про перевірку не
надавався.

Перевірку проведено з 11.03.2014 року по
17.03.2014 року, про що складено акт від
19.03.2014 № 3/17/ (приєднано до
матеріалів справи).

Під час перевірки Корюківською ОДПІ
встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2 ст.
198; п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року №2755-VI та
пп. 4.6.7 п.4.6 ст.4 розділу 5 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України № 1492 від 25.11.2011 року, в
результаті чого завищено заявлену суму
бюджетного відшкодування на рахунок
платника у банку на 31667 грн.

На підставі акта перевірки від 19.03.2014 №
3/17/НОМЕР_1 Корюківською ОДПІ прийняте
податкове повідомлення-рішення від
26.03.2014 року № , яким збільшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 31667,00 грн. з
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у сумі 7916,75 грн.

Вважаючи прийняте рішення
неправомірним, позивач звернувся до
суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про часткове задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Під час перевірки Корюківською ОДПІ
встановлено, що причиною виникнення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту (із зазначенням
частки загальної суми податкового
кредиту звітного (податкового) періоду,
у якому виникло від'ємне значення ПДВ) в
грудні 2013 року є: здійснення операції з
експорту пиломатеріалу обрізного за
межі митної території України, які
згідно підпункту 195.1.1 пункту 195 статті
195 розділу V Податкового кодексу
оподатковуються за нульовою ставкою
(за результатами перевірки частка
від'ємного значення в загальній сумі
податкового кредиту листопада 2013 року
складає 95,47 %).

Перевіркою правомірності нарахування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість за
грудень 2013 року порушень не
встановлено.

Разом з тим, контролюючий орган
зазначає, що позивач у податковій
декларації за грудень 2013 року (№
від 18.01.2013 року) задекларував суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку 41512,00 (грн.
(залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду.

Згідно акту документальної
позапланової виїзної перевірки №
2/17/ від 18.02.2013 року на порушення
пунктів 198.1, 198.2 статті 198 розділу V
Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_3
завищено суму податкового кредиту на
31667 грн., що призвело до завищення
показника від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 19
податкової декларації з податку на
додану вартість за листопад 2013 року) на
суму 31667 грн.

Фактично сплачена платником сума
податкового кредиту у листопаді 2013
року (з урахуванням акту про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 з питань від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку за листопад 2013 року
від 18.02.2014 року № 2/17/200550597) та включені
податкові накладні за отримані від
постачальників товари/надані послуги
при здійсненні операцій з постачання
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України та
включених до Єдиного реєстру
податкових накладних, незалежно від
розміру податку на додану вартість в
одній податковій накладній, становить
11814,37 грн.

Позивачем не враховано результати
даної перевірки відповідно порушено
вимоги до пп. 4.6.7 п. 4.6 ст. 4 розділу 5
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 № 1492 зі змінами та доповненнями
та пункту 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України.

Перевіркою показників Довідки про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (додаток 2 до
податкової декларації з ПДВ за грудень
2013 року) встановлені порушення, а саме
ФОП ОСОБА_3 невірно визначені такі
показники:

- залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
(рядок 22 декларації звітного
(податкового періоду) - рядок 1 колонки 3
(період -11.2013) - завищений на 31667,00 грн.;

- частина залишку від'ємного значення,
фактично сплачена отримувачем
товарів/послуг постачальникам
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України включена до податкових
зобов'язань у декларації, у попередніх
звітних (податкових) періодах та не
погашена податковими зобов'язаннями
попередніх звітних (податкових)
періодів або не брала участі у
розрахунках бюджетного відшкодування
(переноситься до рядка 2 розрахунку
бюджетного відшкодування) - рядок 1
колонки 4 (період - 11.2013) - завищена на
31667,00 грн.

З урахуванням наведеного та даних
Додатка 2 (Д2) до податкової декларації з
ПДВ за грудень 2013 року частина залишку
від'ємного значення, фактично сплачена
ФОП ОСОБА_3 постачальникам, яка не брала
участі у розрахунках бюджетного
відшкодування (не погашена податковими
зобов'язаннями попередніх податкових
періодів) складає 9845 грн.

Таким чином, Корюківська ОДПІ зазначає,
що перевіркою показників Довідки про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (додатку 2 до
податкової декларації за грудень 2013
року) встановлено порушення пункту пп.
200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI,
розділу V Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України № 1492 від
25.11.2011року „Про затвердження форм та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року за № 1490/20228, а саме ФОП ОСОБА_3
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування на рахунок платника у
банку по декларації за грудень 2013 року
на 31667 грн.

Водночас податковим органом
підтверджено відображене ОСОБА_3 у
декларації за грудень 2013 року бюджетне
відшкодування у сумі 9845 грн.

Згідно з матеріалами справи, актом про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки від
18.02.2014 року № 2/17/200550597 встановлено, що у
листопаді 2013 року позивачем було
придбано у приватного підприємства
"Престиж - Авто" автокран 10-20 Т-С марки
Урал моделі 4320 - 1 шт. вартістю 158333,34 грн.
(без ПДВ) згідно видаткової накладної №
37 від 06.11.2013 року та податкових
накладних № 7 від 25.10.2013 року, № 8 від
29.10.2013 року, № 1 від 06.11.2013 року на
загальну суму 190000,00 грн. в т.ч. ПДВ 31666,66
грн., які відображені підприємцем у
складі податкового кредиту з податку
на додану вартість в податкових
деклараціях за листопад 2013 року, а саме:

- податкова накладна від 25.10.2013 року №
7 - Урал 4320 автокран ні. № 063372 кількістю
0.156 шт. вартістю 25000.00 грн. (без ПДВ) на
суму 30000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5000,90 грн.);

- податкова накладна від 29.10.2013 року №
8 - Урал 4320 автокран ш. № 063372 кількістю
0.105 шт. вартістю 16666,67 грн. (без ПДВ) на
суму 20000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.):

- податкова накладна від 06.11.2013 року № 1
- Урал 4320 автокран ш. № 063372 кількістю 0,737
шт. вартістю 116666,67 грн. (без ПДВ) на суму
140000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 23333,3 грн.).

Станом на 01.12.2012 року позивачем оплата
за придбаний автокран 10-20 Т-С марки Урал
моделі 4320 на користь приватного
підприємства "Престиж - Авто" здійснена
платіжними дорученнями: від 25.10.2013 року
№ 722 на суму 30000,00 грн. (в тому числі ПДВ -
5000,00 грн.), віл 29.10.2013 року № 726 на суму
20000.00 грн. (в тому числі ПДВ - 3333,33 грн.).
від 06.11.2013 року № 751 на суму 140000,00 грн. (в
тому числі ПДВ - 23333,33 грн.). Загальна
сума оплати складає 190000,00 грн. в т.ч. ПДВ
31666,66 грн.

Згідно з матеріалами справи, у копії
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (реєстраційний
номер НОМЕР_4) від 08.11.2013 року вказано, що
автокран 10-20 Т-С марки Урал моделі 4320
(номер шасі НОМЕР_5) зареєстрований на
громадянина ОСОБА_3, а не на фізичну
особу - підприємця.

Згідно чинного законодавства фізична
особа не є платником податку на додану
вартість.

Водночас відповідно до вимог п. 180.1 ст.
180 ПКУ фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 (реєстрація як фізичної особи -
підприємця проведена 29.07.1992 року
Щорською районною Державною
адміністрацією, про що зроблено запис
про включення відомостей про фізичну
особу - підприємця до ЄДР № 0000431
від 29.07.1992 року), який провадить
підприємницьку діяльність і в порядку
визначеному статті 183 ПКУ
зареєстрований платником податку на
додану вартість (свідоцтво платника
податку на додану вартість від 10.01.2003
року 86691043).

Перевіркою правомірності визначення
податкового кредиту з податку на
додану вартість у листопаді 2013 року
встановлено, що на порушення пунктів
198.1, 198.2 статті 198 розділу V Податкового
кодексу України ФОП ОСОБА_3завищено
суму податкового кредиту на 31667 грн., що
призвело до завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту звітного (податкового) періоду
на суму 31667 грн.

Враховуючи той факт, що транспортний
засіб зареєстрований на фізичну особу,
податковий орган встановив порушення
п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого було
завищено податковий кредит з податку
на додану вартість в сумі 31667,00 грн., що
призвело до завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту звітного (податкового) періоду
в сумі 31667 грн.

При цьому, податковий орган також
вказує, що ФОП ОСОБА_3 завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту по податковій декларації з
податку на додану вартість за листопад
2013 року за актом перевірки на 31667 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.178 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу, податок
на додану вартість - непрямий податок,
який нараховується та сплачується
відповідно до норм розділу V цього
Кодексу. Оподатковувана операція -
операція, яка підлягає оподаткуванню
податком на додану вартість (підпункт
14.1.186 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу).

Відповідно до підпункту "б" пункту 185.1
статті 185 Податкового кодексу України,
об'єктом оподаткування податку на
додану вартість є операції платників
податку з постачання послуг, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу.

Пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу
України, визначає конкретні умови
відшкодування розрахованого у
податковому періоді від'ємного
значення, а пункт 200.6 статті 200 цього
Кодексу передбачає право платника
податку прийняти самостійне рішення
про зарахування належної йому повної
суми бюджетного відшкодування у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку наступних податкових
періодів, порядок відображення
зазначеного рішення платником податку
у податковій декларації.

В силу підпункту "б" пункту 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. Платник податку зберігає право
на отримання бюджетного відшкодування
коштами у майбутніх звітних
(податкових) періодах (пункт 200.6 статті
200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Так, платник податку зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну, що
має містити визначені пунктом 201.1
статті 201 Податкового кодексу України
вимоги.

Відповідно, в даних правовідносинах
враховується пункт 44.1 статті 44 Кодексу,
яким встановлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Аналіз наведених норм Податкового
кодексу України свідчить про те, що
право на податковий кредит виникає у
платника податків лише після одержання
податкової накладної, оскільки це
єдиний документ первинного
бухгалтерського та податкового обліку,
що містить у собі суму ПДВ, яку можливо
відобразити в податкових деклараціях з
ПДВ, відповідно як і визначення
від'ємного значення ПДВ на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування ПДВ - дана
обставина представниками відповідача
не оспорювалась.

Згідно з матеріалами справи, у
податковій декларації за грудень 2013
року (від 18.01.2014 року № ) та
відповідних додатках ФОП ОСОБА_3
відображено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту, відображене
у рядку 19 податкової декларації
складає 11964,00 грн. та сума бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку,
відображена у рядку 23.1, яку сформовано
з урахуванням залишку від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, нарахованого за попередні
звітні періоди, а саме: листопад 2013
року, складає 41512,00 грн.

Щодо правомірності встановлення
наведеного порушення позивачем, суд
апеляційної інстанції вказує на таке.

Згідно договору купівлі-продажу від
25.10.2013 року № 33/13 ФОП ОСОБА_3 було
придбано у ПП "Престиж - Авто" автокран
марки Урал моделі 4320 № 063372 - 1 шт.
вартістю 190000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 31666,67
грн.).

На момент укладання договору позивач
та його контрагент у відповідності до
вимог чинного законодавства були
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та як платник ПДВ,
установчі документи яких не були
визнані в судовому порядку недійсними
та був відсутній вирок суду щодо
можливих зловживань з боку їх
посадових осіб.

На виконання умов даного договору
контрагентом позивача були виписані
податкові накладні на загальну суму
190000,00 грн. в т.ч. ПДВ 31666,66 грн., які
відображені підприємцем у складі
податкового кредиту з податку на
додану вартість в податкових
деклараціях за листопад 2013 року, а саме:

- податкова накладна від 25.10.2013 року
№ 7 - Урал 4320 автокран ні. № 063372
кількістю 0.156 шт. вартістю 25000.00 грн. (без
ПДВ) на суму 30000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5000,90
грн.);

- податкова накладна від 29.10.2013 року №
8 - Урал 4320 автокран ш. № 063372 кількістю
0.105 шт. вартістю 16666,67 грн. (без ПДВ) на
суму 20000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.):

- податкова накладна від 06.11.2013 року № 1
- Урал 4320 автокран ш. № 063372 кількістю 0,737
шт. вартістю 116666,67 грн. (без ПДВ) на суму
140000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 23333,3 грн.).

Згідно видаткової накладної № 37 від
06.11.2013 року ФОП ОСОБА_3 отримано
автокран марки Урал моделі 4320.

Згідно платіжних доручень від 25.10.2013
року № 722 на суму 30000,00 грн. (в тому числі
ПДВ - 5000,00 грн.), від 29.10.2013 року № 726 на
суму 20000.00 грн. (в тому числі ПДВ - 3333,33
грн.). від 06.11.2013 року № 751 на суму 140000,00
грн. (в тому числі ПДВ - 23333,33 грн.)
позивачем здійснено оплату за
придбаний товар. Загальна сума сплати
складає 190000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 31666,66 грн.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наведені обставини
свідчать про те, що правочин між
позивачем та ПП "Престиж - Авто" мав
реальний характер.

При цьому, згідно з матеріалами справи,
автокран УРАЛ 4320 використовується в
господарській діяльності ФОП ОСОБА_3,
на підтвердження чого позивачем було
надано накази від 07.11.2013 року № 16, 17 , з
яких вбачається, що автокран УРАЛ 4320
закріплений за водієм ОСОБА_5 для
вантажно-розвантажувальних робіт
половника, пиломатеріалу, обрізів
пиляння, а отже, у діях позивача по
вчиненню даної операції має місце
ділова мета.

Що стосується посилань податкового
органу, що для правомірного віднесення
податку на додану вартість при купівлі
транспортного засобу, у свідоцтві про
реєстрацію транспортного засобу має
бути зазначено, що такий транспортний
засіб зареєстрований саме на фізичну
особу-підприємця, а не на фізичну особу,
суд апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Відповідно до Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок та
моделей, причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 1388 від
07.09.1998 (далі - Правила) транспортні
засоби реєструються за юридичними та
фізичними особами.

При цьому, п. 6 даних Правил передбачено,
що транспортні засоби, що належать
фізичним особам - підприємцям,
реєструються за ними як за фізичними
особами.

З огляду на наведене, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що оскільки позивач є власником
транспортного засобу та використовує
його в підприємницькій діяльності і
оподатковуваних операціях, то він має
право на включення до податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
сплачену під час придбання автокрану
марки Урал моделі 4320 № 063372.

Наведене свідчить про протиправність
прийнятого податковим органом
податкового повідомлення-рішення від
26.03.2014 року № , яким збільшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 31667,00 грн. з
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у сумі 7916,75 грн.

Водночас суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог про зобов'язання
відповідача повернути позивачу
перераховані кошти за спірним
повідомленням-рішенням, оскільки суду
не надано доказ сплати позивачем
коштів за оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Корюківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
(Щорське відділення) залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2014 року -
без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений
04.09.2014 року.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.