Справа № 805/1317/14
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Михайлик А.С.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
справа №805/1317/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Гайдар А.В.,

судді:
Шальєва В.А.,

Яковенко М.М.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу 3
державного пожежно-рятувального
загону головного управління ДСНС
України у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі № 805/1317/14 (головуючий І
інстанції - Михайлик А.С.) за позовом 3
державного пожежно-рятувального
загону головного управління ДСНС
України у Донецькій області до
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області про визнання
недійсною вимоги щодо усунення
виявлених ревізією порушень від 11
січня 2014 року № 26-01-34/28, -

В С Т А Н О В
И В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року по адміністративній справі №
805/1317/14 у задоволенні позовних вимог 3
державного пожежно-рятувального
загону головного управління ДСНС
України у Донецькій області -
відмовлено. (арк.справи 7-10)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач - 3 державний
пожежно-рятувальний загін головного
управління ДСНС України у Донецькій
області звернулось з апеляційною
скаргою, пославшись на незаконність та
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, прийняту с
порушенням норм матеріального права,
просив постанову суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. (арк.справи 53-55).

Апеляційний розгляд справи
здійснювався у порядку письмового
провадження з врахуванням приписів
частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України з огляду на те, що
жодна з осіб, які беруть участь у справі
не прибула у судове засідання, хоча
вони були належним чином повідомленні
про дату, час і місце судового
засідання.

За правилами частини 1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний перегляд
постанови суду першої інстанції
здійснюється в межах апеляційної
скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що Позивач - 3
державний пожежно-рятувальний загін
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Донецькій області є юридичною особою,
зареєстрований виконавчим комітетом
Маріупольської міської ради та
обліковується в єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за кодом38242758 (т. 1 арк.
справи 33). Позивач діє на підставі
положення, затвердженого наказом
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій № 279 від 22
травня 2013 року ) (т. 1 арк. справи 22-31).

В період з 3 жовтня 2013 року по 20 грудня
2013 року Маріупольською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією, що є
структурним підрозділом Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області на підставі ухвали Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 13
вересня 2013 року № 263/9503/13-к та на
підставі направлень на проведення
ревізії № 486, 487 від 2 жовтня 2013 року та №
693 від 18 грудня 2013 року проведено
позапланову виїзну ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності 3 державного
пожежно-рятувального загону Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Донецькій
області (далі за текстом ДПРЗ-3) за
період з 1 січня 2011 року по 1 липня 2013
року. За наслідками проведення ревізії
працівниками державної фінансової
інспекції складений акт № 05-/60/041 від 20
грудня 2013 року (арк. справи 9-17).

Через незгоду із викладеним в акті
ревізії позивач надав до
держфінінспекції заперечення від 30
грудня 2013 року.

11 січня 2014 року на підставі акту
ревізії Маріупольською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
складено вимогу № 26-01-34/28 «Щодо
усунення виявлених ревізією порушень».

У вимозі зазначено про необхідність
вчинення установою позивача дій,
спрямованих на усунення виявлених в
ході ревізії порушень, зокрема:

- опрацювати матеріали ревізії та вжити
заходи щодо усунення виявлених
порушень, розглянути питання щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб;

- у зв'язку із встановленням в ході
ревізії фактів вплати грошового
забезпечення за фактично
невідпрацьований час на загальну суму 8
117,00 грн. провести претензійно-позовну
роботу щодо повернення зайво
виплачених коштів або в іншому випадку
стягнути з осіб винних у встановленому
порушенні на суму 8 117,00 грн. шкоду у
порядку та розмірі, встановленому
статтями 130-136 Кодексу законів про працю
України;

- у зв'язку із встановленням в ході
ревізії фактів виплати грошового
забезпечення під час знаходження на
лікарняному при відсутності
документального підтвердження на суму
1 620,00 грн. провести претензійно-позовну
роботу щодо повернення зайво
виплачених сум коштів або в іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
встановленому порушенні на суму 1620,00
грн. шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України;

- у зв'язку із встановленням в ході
ревізії здійснення зайвого
нарахування та перерахування внесків
до державних цільових фондів на суму
253,16 грн., внаслідок нарахування та
виплати грошового забезпечення
працівникам за невідпрацьований час
провести претензійно-позовну роботу
щодо повернення зайво виплачених сум
коштів, здійснити перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо суми
єдиного внеску до фонду та повернути
зайво сплачені кошти в сумі 253,16 грн., а
також посилити контроль за витрачанням
власних коштів та складання
фінансової звітності з дотримання
вимог законодавчих актів;

- розглянути питання щодо
відповідальності займаній посаді
винних у порушеннях осіб та
притягнення винних посадових осіб до
дисциплінарної відповідальності.

Згідно викладеного в акті в ході
ревізії питання наявності фактів
оплати праці за невідпрацьований час
особам рядового і начальницького
складу та особам вільнонайманого
складу 22 державної пожежно-рятувальної
частини 3 державного
пожежно-рятувального загону Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Донецькій
області (далі - 22 ДПРЧ, 22 ДПРЧ ДПРЗ-3)
перевіряючими отримано лист від
Маріупольського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справи України в Донецькій
області з відповіддю державної
прикордонної служби України про факти
перетину кордону службовцями 22 ДПРЧ. За
результатами звіряння отриманої
відповіді з табелями обліку
використання часу встановлено, що
декільком працівникам в табелях обліку
робочого часу проставлено відмітку
про чергування у 22 ДПРЧ в той час, як
згідно листа прикордонної служби ці
працівники знаходились за кордоном.
Внаслідок вищезазначеного працівники
не могли здійснювати чергування під
час знаходження за кордоном.

Як вбачається з Розшифровки
нарахованого та сплаченого грошового
забезпечення працівникам за період з 01
липня 2012 року по 1 липня 2013 року, що є
додатком до акту ревізії внаслідок
вищезазначеного 5 працівникам (ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7) зайво
нараховано та виплачено грошове
забезпечення за період з 01 липня 2012
року по 1 липня 2013 року на загальну суму
8 117,00 грн. (загальний фонд КПКВ 38242758 КЕКВ
1112 за період з 01 липня 2012 року по 31
грудня 2013 року - 4 608,21 грн., з 01 січня 2013
року по 01 липня 2013 року - 3 508,79 грн.) та
зайво нарахований та перерахований
єдиний соціальний внесок на суму 211,04
грн. (загальний фонд КПКВ 38242758 КЕКВ 1120
за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня
2012 року - 119,81 грн., КЕКВ 2120 за період з 1
січня 2013 року по 1 липня 2013 року - 91,23
грн.), що є порушенням п.п. 2.15, 2.16
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Мінфіну України
від 24 травня 1995 № 88, п. 1 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від 19
липня 1999 року № 996-ХІУ, ст. 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР. Отже,
встановлено порушення на загальну суму
8 328,04 грн.

Відносини, пов'язані із захистом
населення, територій, навколишнього
природного середовища та майна від
надзвичайних ситуацій, реагуванням на
них, функціонуванням єдиної державної
системи цивільного захисту, та
визначає повноваження органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, права та
обов'язки громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності врегульовані Кодексом
цивільного захисту України.

Статтею 4 Кодексу цивільного захисту
України цивільний захист визначено як
функцію держави, спрямовану на захист
населення, територій, навколишнього
природного середовища та майна від
надзвичайних ситуацій шляхом
запобігання таким ситуаціям,
ліквідації їх наслідків і надання
допомоги постраждалим у мирний час та в
особливий період.

Відповідно до статті 101 Кодексу
цивільного захисту населення України
та пунктів 2, 3 Положення про порядок
проходження служби цивільного захисту
особами рядового і начальницького
складу, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України № 593 від 11
липня 2013 року (далі - Положення № 593)
служба цивільного захисту є державною
службою особливого характеру, яка
забезпечує пожежну охорону, захист
населення і територій від негативного
впливу надзвичайних ситуацій, вживає
заходів до запобігання і реагування на
надзвичайні ситуації, ліквідації їх
наслідків у мирний час та в особливий
період.

Особами рядового і начальницького
складу служби цивільного захисту (далі
- особи рядового і начальницького
складу) є громадяни, які у
добровільному порядку прийняті на
службу цивільного захисту за
контрактом і яким присвоєно відповідно
до цього Положення спеціальні звання.

Відповідно до наказів Головного
управління ДСНС України у Донецькій
області «Про зарахування в кадри ДСНС
України та призначення осіб
начальницького складу, які прибули для
подальшого проходження служби» та
наказу Головного територіального
управління МНС України у Донецькій
області «Про призначення осіб рядового
і начальницького складу» у
перевіряємому відповідачем періоді у 22
ДПРЧ ДПРЗ-3 проходили службу ОСОБА_4 -
старшина служби цивільного захисту,
ОСОБА_5 - молодший сержант служби
цивільного захисту, ОСОБА_6 - молодший
сержант служби цивільного захисту,
ОСОБА_7 - сержант служби цивільного
захисту та ОСОБА_3 - старшина служби
цивільного захисту (т. 1 арк. справи
118-127).

Статтею 125 Кодексу цивільного захисту
України передбачено, що держава
гарантує достатнє грошове
забезпечення особам рядового і
начальницького складу служби
цивільного захисту з метою створення
умов для належного та сумлінного
виконання ними службових обов'язків.
Порядок та умови грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу служби
цивільного захисту встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України № 1294 від 07 листопада
2007 року «Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» (далі - Постанова № 1294) виплата
грошового забезпечення
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу здійснюється в
порядку, що затверджується
Міністерством оборони, Міністерством
внутрішніх справ, Міністерством
інфраструктури, Державною службою з
надзвичайних ситуацій, Службою
безпеки, Адміністрацією Державної
прикордонної служби, Управлінням
державної охорони, Службою зовнішньої
розвідки, Державною пенітенціарною
службою, Адміністрацією Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації (далі - державні органи).

Отже, Державна служба надзвичайних
ситуацій є одним з державних органів,
до повноважень якого входить
затвердження порядку виплати
грошового забезпечення
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу згідно
Постанови № 1294.

Згідно зі статтею 128 Кодексу цивільного
захисту України та пунктом 19 Положення
№ 593 для осіб рядового і начальницького
складу служби цивільного захисту
встановлюється 40-годинний робочий
тиждень.

Порядок та умови виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу, які проходять
службу в органах і підрозділах
цивільного захисту Міністерства з
питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
визначені Інструкцією про виплату
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту, що затверджена наказом
Міністерства надзвичайних ситуацій №
447 від 10 червня 2008 року (далі -
Інструкція № 447).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.5
Інструкції № 447 підставами для виплати
грошового забезпечення є наказ
начальника органу управління
(підрозділу) по особовому складу
органів управління (підрозділів) про
призначення на штатну посаду, яка
входить у його номенклатуру, наказ
керівника навчального закладу про
зарахування на навчання, наказ про
зарахування в розпорядження
відповідного начальника органу
управління (підрозділу) та
встановлення відповідних окладів,
надбавок, доплат тощо.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.9
Інструкції № 447 при виплаті грошового
забезпечення за неповний місяць розмір
виплати за кожний календарний день
перебування на службі визначається
шляхом поділу суми грошового
забезпечення, належного за повний
місяць, на кількість календарних днів
у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно пункту 1.2 Інструкції № 447
грошове забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
визначається залежно від посади,
спеціального звання, кваліфікації,
наукового ступеня, вченого звання,
тривалості та умов служби.

Пунктом 13 Положення № 593 передбачено,
що особи рядового і начальницького
складу вважаються такими, що виконують
обов'язки служби цивільного захисту: 1)
на території органу і підрозділу
цивільного захисту або в іншому місці
роботи (занять) протягом робочого
(навчального) часу, включаючи перерви,
встановлені розпорядком дня (розкладом
занять); 2) під час прямування на службу
або із служби, службових поїздок,
повернення до місця служби; 3) під час
перебування поза місцем розташування
органу і підрозділу цивільного
захисту, якщо під час такого
перебування вони виконують свої
обов'язки або направлені за наказом
відповідного керівника (начальника).

Таким чином, умовою виплати грошового
забезпечення є проходження служби
особами рядового і начальницького
складу органів і підрозділів
цивільного захисту. Відсутність таких
осіб на службі свідчить про
відсутність підстав для виплати
грошового забезпечення.

У ході розгляду справи дослідивши та
співставивши відомості з табелів
обліку використання робочого часу 22
ДПРЧ ДПРЗ-3 (арк. справи 130-143) та
інформацію, що значиться у витязі з
бази даних «Відомості про осіб, які
перетнули державний кордон України»,
відображену Головним центром обробки
спеціальної інформації Державної
прикордонної служби у листі № 8/4455 від 25
жовтня 2013 року відповідно до п. 23
Положення про вказану базу даних,
затвердженого наказом Адміністрації
Держприкордонслужби України № 765/14032
від 25 червня 2007 року (т. 1 арк. справи
86-102), судом встановлено наступне.

Згідно відомостей прикордонної служби
щодо перетинання кордону поза межами
України знаходилися: ОСОБА_3 в періоди з
09 вересня 2012 року по 27 жовтня 2012 року, з
30 жовтня 2012 року по 08 грудня 2012 року, з 13
грудня 2012 року по 12 січня 2013 року, з 18
січня 2013 року по 20 лютого 2013 року, з 23
лютого 2013 року по 02 квітня 2013 року;
ОСОБА_4 - у періоди з 22 липня 2012 року по 25
липня 2012 року,01 вересня 2012 року (виїзд 14
год. 6 хв., в'їзд 15 год. 09 хв.), з 08
листопада 2012 року (виїзд 15 год. 25 хв.,
в'їзд 19 год. 42 хв.), 16 листопада 2012 року
(виїзд 18 год. 14 хв., в'їзд 22 год. 41хв.), 06
грудня 2012 року (виїзд 14 год. 38 хв., в'їзд 17
год. 59 хв.); ОСОБА_5 - у період17 вересня 2012
року (виїзд 9 год. 49 хв., в'їзд 10 год. 23 хв.),
27 травня 2013 року (виїзд 19 год. 20 хв., в'їзд
20 год. 01 хв.); ОСОБА_6 - у періоди з 22
листопада 2012 року по 23 листопада 2012
року; ОСОБА_7 - у період з 23 січня 2013 року
по 25 січня 2013 року.

Проте, у той же час згідно відомостей
табелів обліку робочого часу
перебували та працювали у 22 ДПРЧ ДПРЗ-3:
ОСОБА_3 - 10, 11, 14, 15 вересня 2012 року, 23-25
жовтня 2012 року, 01, 02, 05, 09, 10, 13, 14, 17, 18, 21, 22,
25, 26, 29, 30 листопада 2012 року, 15, 16, 19, 20, 23, 24,
27, 28 грудня 2012 року, 01, 04, 05, 08, 09, 20, 21, 24, 25,
28, 29 січня 2013 року, 01, 02, 05, 06, 09, 10, 13, 14, 17, 18,
25, 26 лютого 2013 року; ОСОБА_4 - 23, 24 липня
2012 року, 01 вересня 2012 року, 08, 16
листопада 2012 року, 06 грудня 2012 року;
ОСОБА_5 - 17 вересня 2012 та 27 травня 2013
року; ОСОБА_6 - 22 листопада 2012 року та 06
лютого 2013 року; ОСОБА_7 - 25 січня 2013 року.

Враховуючи викладене вище, приймаючи
до уваги підтвердження матеріалами
справи обґрунтованість доводів
держфінінспекції про невідповідність
дійсності інформації, наведеної в
табелях обліку робочого часу, та
відсутність в матеріалах справи
будь-яких інших документів, які б
свідчили про те, що особи рядового і
начальницького складу позивача
проходили службу у тривалості, що
відповідає встановленій чинним
законодавством, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції про правомірність доводів
відповідача про зайву виплату
грошового забезпечення. Здійснений
відповідачем розрахунок сум зайво
сплаченого грошового забезпечення
особам за фактично невідпрацьований
час відповідає положенням Кодексу
цивільного захисту України, а отже
викладене з приводу цього у акті
ревізії та додатком до нього є
правомірним.

Таким чином, враховуючи викладене
позивачем внаслідок нарахування та
виплати грошового забезпечення за
відсутності на те підстав, зайво
виплачено грошове забезпечення ОСОБА_3
у вересні 2012 року - у сумі 534,78 грн. у
зв'язку з зайво зазначеними у табелі
обліку робочого часу 48 годинами, які
фактично не відпрацьовані; у жовтні 2012
року - у сумі 356,52 грн. у зв'язку з зайво
зазначеними у табелі обліку робочого
часу 32 годинами, які фактично не
відпрацьовані; у листопаді 2012 року у
сумі 2 050,00 грн. у зв'язку з зайво
зазначеними у табелі обліку робочого
часу 184 годинами, які фактично не
відпрацьовані; у грудні 2012 року - у сумі
1 069,57 грн. у зв'язку з зайво зазначеними
у табелі обліку робочого часу 96
годинами, які фактично не
відпрацьовані; у січні 2013 року - у сумі 1
490,91 грн. у зв'язку з зайво зазначеними у
табелі обліку робочого часу 128
годинами, які фактично не
відпрацьовані; у лютому 2013 року - у сумі
1 851,43 грн. у зв'язку з зайво зазначеними
у табелі обліку робочого часу 144
годинами, які фактично не
відпрацьовані. ОСОБА_4 у липні 2012 року -
у сумі 267,39 грн. у зв'язку з зайво
зазначеними у табелі обліку робочого
часу 24 годинами, які фактично не
відпрацьовані; у вересні 2012 року - у
сумі 37,37 грн. у зв'язку з зайво
зазначеними у табелі обліку робочого
часу 3,5 годинами, які фактично не
відпрацьовані; у листопаді 2012 року - у
сумі 163,07 грн. у зв'язку з зайво
зазначеними у табелі обліку робочого
часу 14 годинами, які фактично не
відпрацьовані; у грудні 2012 року - у сумі
64,06 грн. у зв'язку з зайво зазначеними у
табелі обліку робочого часу 6 годинами,
які фактично не відпрацьовані. ОСОБА_5 у
вересні 2012 року - у сумі 32,03 грн. у
зв'язку з зайво зазначеними у табелі
обліку робочого часу 3 годинами, які
фактично не відпрацьовані; у травні 2013
року - 32,93 грн. у зв'язку з зайво
зазначеними у табелі обліку робочого
часу 3 годинами, які фактично не
відпрацьовані. ОСОБА_6 у листопаді 2012
року - у сумі 33,42 грн. у зв'язку з зайво
зазначеними у табелі обліку робочого
часу 3 годинами, які фактично не
відпрацьовані; у лютому 2013 року - 48,10
грн. у зв'язку з зайво зазначеними у
табелі обліку робочого часу 4 годинами,
які фактично не відпрацьовані. ОСОБА_7 у
січні 2013 року - у сумі 85,42 грн. у зв'язку з
зайво зазначеними у табелі обліку
робочого часу 8 годинами, які фактично
не відпрацьовані.

Загальна сума зайво виплаченого
грошового забезпечення вищезазначеним
особам у перевіряємому періоді складає
8 117,00 грн.

Розшифровка зайво нарахованого та
виплаченого грошового забезпечення
працівникам за період з 01 липня 2012 року
по 1 липня 2013 року, із зазначенням
прізвищ працівників та періодів
фактичної відсутності на місці служби
є додатком до акту ревізії, надавалася
позивачу, у зв'язку із чим суд не
приймає до уваги доводи позивача про
неповноту відображення відповідачем
інформації про виявлене порушення в
акті ревізії.

Ревізією з питань дотримання
законодавства при нарахуванні та
виплаті допомоги по тимчасовій втраті
працездатності командиру відділення -
водію ОСОБА_3 за період з 01 січня 2011 року
по 01 липня 2013 року встановлено, що
відповідно до табелю обліку робочого
часу за червень 2013 року ОСОБА_3
знаходився на лікарняному з 09 червня 2013
року по 30 червня 2013 року, але факт
перебування на лікарняному не
підтверджено первинними документами
(листком непрацездатності).

Внаслідок вищезазначеного ОСОБА_3
зайво нараховано та сплачено грошове
забезпечення під час знаходження на
лікарняному у сумі 1 620,00 грн. (загальний
фонд КПКВ 38242758 КЕКВ 2112, червень 2013 року)
та зайво нарахований та перерахований
єдиний соціальний внесок на суму 42,12
грн. (загальний фонд КПКВ 38242758 КЕКВ 2120,
червень 2013 року), в порушення п.п. 2.15, 2.16
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Мінфіну України
від 24 травня 1995 № 88, п. 1 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 19
липня 1999 року № 996-ХІУ. Таким чином,
встановлене порушення призвело до
матеріальної шкоди (збитків) ДПРЗ - 3 на
загальну суму 1 662,12 грн.

Відповідно до абзацу 1 пункту 10.1
Інструкції № 447 особам рядового і
начальницького складу, які перебувають
на лікуванні в госпіталях, лікарнях,
стаціонарах та в інших лікувальних
закладах, звільненим від служби через
хворобу на підставі листків звільнення
від службових обов'язків через
тимчасову непрацездатність і на
підставі листків звільнення від
службових обов'язків через тимчасову
непрацездатність у зв'язку з доглядом
за хворими членами сім'ї або у
відпустці через хворобу, зберігається
виплата грошового забезпечення в
розмірі, одержуваному на день вибуття
особи рядового і начальницького
складу на лікування (з урахуванням
пункту 12.3 цієї Інструкції), але не більш
ніж за чотири місяці підряд, крім
випадків, коли законодавством України
передбачені триваліші строки
перебування на лікуванні.

Отже, наявність листків звільнення від
службових обов'язків через тимчасову
непрацездатність або листків
звільнення від службових обов'язків
через тимчасову непрацездатність у
зв'язку з доглядом за хворими членами
сім'ї або у відпустці через хворобу є
обов'язковою умовою для збереження за
особою виплати грошового
забезпечення в розмірі, одержуваному
на день вибуття особи рядового і
начальницького складу на лікування
під час звільнення від виконання
службових обов'язків у зв'язку із
хворобою.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом позивача № 5 від 10 червня 2013
року «Про вихід на службу після
лікування, звільнення від службових
обов'язків через тимчасову втрату
непрацездатності» звільнено від
виконання службових обов'язків через
тимчасову непрацездатність ОСОБА_3 на
підставі рапорту ОСОБА_8 (арк. справи129).
В зазначеному рапорті ОСОБА_8 просить
звільнити його від виконання службових
обов'язків з 9 червня 2013 року у зв'язку з
хворобою. (арк. справи 128). Будь-яких
документів, які б свідчили про
перебування ОСОБА_3 на лікарняному в
матеріалах справи відсутні.

Таким чином, 10 червня 2013 року ОСОБА_3
звільнений від служби через хворобу за
відсутності підстав для збереження
грошового забезпечення та на підставі
рапорту ОСОБА_8, що не має відношення до
втрати працездатності ОСОБА_3

Таким чином, висновки відповідача про
вчинене позивачем порушення шляхом
сплати грошового забезпечення особі,
що перебувала на лікарняному без
документального підтвердження
тимчасової втрати працездатності, є
правомірними.

Пунктом 9 частини 1 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
платниками єдиного внеску є
військовослужбовці (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), особи рядового і
начальницького складу.

За положеннями п. 10 ст. 8 цього Закону
єдиний внесок для платників,
зазначених у пункті 9 частини першої
статті 4 цього Закону, встановлюється
у розмірі 2,6 відсотка грошового
забезпечення.

Отже, виходячи з загальної суми
виплаченого позивачем спірного
грошового забезпечення у розмірі 9 737,00
грн. (8 117,00 грн.+1 620,00 грн.), єдиний внесок
сплачено до цільового Фонду у сумі 253,16
грн. (9 737,00 грн.*2,6 %).

Однак, оскільки єдиний внесок
встановлюється в залежності від
розміру грошового забезпечення, а сума
у розмірі 9 737,00 грн. є неправомірно
виплаченим грошовим забезпеченням, то
і здійснення сплати суми єдиного
внеску є безпідставним, а отже
твердження відповідача стосовно цього
є правомірними.

Підтвердження в ході розгляду справи
правомірності висновків відповідача
про допущення позивачем порушень, що
призвели до зайвої виплати грошового
забезпечення свідчать також про
наявність підстав для виконання
пунктів 1, 5 оскаржуваної вимоги.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу 3 державного
пожежно-рятувального загону головного
управління ДСНС України у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року у справі № 805/1317/14 -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі № 805/1317/14 - залишити без
змін.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

А.В.Гайдар

Судді
В.А.
Шальєва

М.М.Яковенко