Справа № 2а-419/10/1318
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2014 р. м.
Київ
К/9991/52238/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Васильченко Н.В.,

Конюшка К.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року у справі за позовом
Самбірського міжрайонного прокурора
до Самбірської міської ради, за участі
ОСОБА_3, про визнання протиправним та
скасування рішення в частині,

в с т а н о в и л а:

Самбірський міжрайонний прокурор
звернувся до суду з позовом до
Самбірської міської ради Львівської
області про визнання нечинним та
скасування пункту 1.30 рішення
Самбірської міської ради від 23.10.2008 №20
"Про надання у власність та оренду
земельних ділянок" та рішення
Самбірської міської ради від 04.03.2010 №25
"Про розгляд протесту прокурора".

Позовні вимоги мотивовано відсутністю
факту задоволення протесту прокурора,
принесеного на пункт 1.30 рішення
Самбірської міської ради від 23.10.2008 №20.
Протиправність пункту 1.30 рішення
Самбірської міської ради від 23.10.2008 №20,
яким Самбірська міська рада внесла
зміни у рішення від 18.07.2005 №79, зменшивши
площу земельної ділянки, що була
передана у власність ОСОБА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд з 1000 кв.м. до 930 кв.м.,
мотивовано неврахуванням міською
радою положень Земельного кодексу
України щодо підстав та порядку
припинення права власності на землю.

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 27 серпня 2010 року позов
задоволено: визнано протиправним та
скасовано пункт 1.30 рішення Самбірської
міської ради від 23.10.2008 №20 "Про надання
у власність та оренду земельних
ділянок" та рішення Самбірської
міської ради від 04.03.2010 №25 "Про розгляд
протесту прокурора".

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 27 серпня 2010 року скасовано;
прийнято нову, якою у задоволенні
позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що пунктом 1.15.1 рішення
Самбірської міської ради від 18.07.2005 №79
"Про передачу і надання у власність та
оренду земельних ділянок" ОСОБА_2
передано у власність земельну ділянку
площею 1000 кв. м. по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд.

Пунктом 1.30. рішення Самбірської
міської ради від 23.10.2008 №20 "Про надання
у власність та оренду земельних
ділянок" внесено зміни в пункти 1.15 та
1.15.1 рішення Самбірської міської ради
від 30.08.2005 №5 (дата та номер рішення
згідно з текстом рішення від 23.10.2008 №20),
відповідно до яких ОСОБА_2 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, передається у власність
земельна ділянка 930 кв.м та зазначено,
що 70 кв. м. залишається в землях запасу
міста для розширення дороги.

Самбірським міжрайонним прокурором на
пункт 1.30 рішення Самбірської міської
ради від 23.10.2008 №20 "Про надання у
власність та оренду земельних ділянок"
принесено протест від 15.02.2010 №29-10 з
вимогою приведення пункту 1.30 у
відповідність до вимог чинного
законодавства.

За результатами розгляду протесту
прокурора Самбірською міською радою
прийнято рішення від 04.03.2010 №25, згідно з
яким внесено зміни в рішення
Самбірської міської ради від 23.10.2008 №20
"Про надання у власність та оренду
земельних ділянок", а саме абзац 3
пункту 1.30 викладено в редакції, згідно
з якою 70 кв. м залишаються в землях
запасу міста для облаштування проїзду
між будинковолодіннями АДРЕСА_1.

Вказуючи на відсутність факту
задоволення протесту прокурора у
повному обсязі, Самбірський
міжрайонний прокурор звернувся до суду
з позовом про визнання нечинним та
скасування пункту 1.30 рішення
Самбірської міської ради від 23.10.2008 №20
"Про надання у власність та оренду
земельних ділянок" та рішення
Самбірської міської ради від 04.03.2010 №25
"Про розгляд протесту прокурора".

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з протиправності пункту
1.30 рішення Самбірської міської ради
від 23.10.2008 №20 "Про надання у власність
та оренду земельних ділянок" як такого,
що прийнято за відсутності
передбачених законом підстав та з
порушенням вимог статей 141, 142
Земельного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позову,
виходив з необґрунтованості протесту
прокурора, принесеного на пункт 1.30
рішення Самбірської міської ради від
23.10.2008 №20 "Про надання у власність та
оренду земельних ділянок". Зазначена
позиція суду апеляційної інстанції
ґрунтується на положеннях рішення
Конституційного Суду України від 16.04.2009
у справі №109-2009 щодо наявності у органу
місцевого самоврядування повноважень
на скасування чи зміну власних рішень;
відсутності факту оформлення ОСОБА_2
будь-яких правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, з
настанням якого стаття 125 Земельного
кодексу України пов'язує виникнення
права власності на земельну ділянку, а
також необхідністю облаштування
проїзду між будинковолодіннями.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, вказує на
передчасність позиції як суду першої,
так і суду апеляційної інстанції з
огляду на наступне.

Предметом переданого на вирішення суду
спору є правомірність пункту 1.30
рішення Самбірської міської ради від
23.10.2008 №20 "Про надання у власність та
оренду земельних ділянок", яким внесено
зміни до рішення Самбірської міської
ради про передачу у власність
земельної ділянки ОСОБА_2 Таким чином,
рішення у вказаній справі
безпосередньо впливає на права та
інтереси фізичної особи - ОСОБА_2. У той
же час, зазначена особа до участі у
справі як судом першої, так і судом
апеляційної інстанції, залучена не
була.

Згідно з частиною першою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 53 Кодексу
адміністративного судочинства України
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача у будь-який
час до закінчення судового розгляду,
якщо рішення у справі може вплинути на
їхні права, свободи, інтереси або
обов'язки. Вони можуть бути залучені до
участі у справі також за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі, або з
ініціативи суду. Вступ третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, не має наслідком розгляд
адміністративної справи спочатку.

Рішення як суду першої інстанції, так і
суду апеляційної інстанції
ґрунтуються на обставинах щодо
наявності або ж відсутності факту
порушення права ОСОБА_2 у зв'язку з
прийняттям міською радою
оскаржуваного рішення як суб'єкта
речового права на земельну ділянку.

Відсутність у зазначеної особи
процесуального статусу у справі
унеможливила виникнення у неї
процесуальних прав, у тому числі права
давати усні та письмові пояснення,
доводи та заперечення щодо обставин, на
яких ґрунтувалися рішення судів
попередніх інстанцій.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
судів попередніх інстанцій на
відсутність в мотивувальних частинах
рішень доводів щодо підстав для
задоволення чи, відповідно, відмови у
задоволенні, щодо позовних вимог про
визнання нечинним та скасування
рішення Самбірської міської ради від
04.03.2010 №25 "Про розгляд протесту
прокурора".

За вказаних обставин, зважаючи на
допущення судами попередніх інстанцій
таких порушень норм процесуального
права, яке унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, що мають
значення для вирішення справи, колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для скасування судових рішень
із направленням справи на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 27 серпня 2010
року та постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2012 року скасувати.

Справу за позовом Самбірського
міжрайонного прокурора до Самбірської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення направити до
суду першої інстанції на новий судовий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: