Справа № 700/213/14-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бесараб Н.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Беспалова
О.О., суддів: Ключковича В. Ю., Чаку Є. В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 28 травня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про зобов'язання провести перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 28 травня 2014 р.
позовні вимоги задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
постанова суду - підлягає залишенню без
змін з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що
позивачу призначена пенсія державного
службовця з 28.02.2014 р.

Як вбачається з заперечень відповідача
пенсія позивача обчислюється з
посадового окладу, надбавки за ранг,
надбавки за вислугу років, премій.

Натомість, позивач вважає, що до складу
заробітної плати позивача включалася
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби та
індексація заробітної плати.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, на
підставі якого позивачу була
призначена пенсія, передбачено, що на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Статтею 37-1 вказаного Закону
передбачено, що у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Саме на Кабінет
Міністрів України покладається
регулювання питань оплати праці
державних службовців, встановлення
розмірів посадових окладів, надбавок,
доплат, матеріальної допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця встановлено постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 (із
змінами і доповненнями) передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону № 3723-ХІІ мають право на
перерахунок пенсій, але лише за умови
підвищення заробітної плати державним
службовцям після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 року №
432-ІV «Про внесення змін до Закону №
3723-ХІІ» (далі - Закон № 432-ІV).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення
змін до Закону № 3723-ХІІ» заробітна
плата для перерахунку пенсії
пенсіонерам, яким пенсія призначена з
дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ,
визначається в такому порядку: 1)
пенсіонерам, які на момент перерахунку
пенсії продовжують працювати на
посаді, з якої призначено пенсію, - на
підставі поданої довідки про
одержувану заробітну плату на момент
перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

Стаття 33 Закону № 3723-ХІІ визначає умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення, а
тому, якщо державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував грошову винагороду, то
зазначений розмір цієї винагороди
(надбавки) повинен бути врахований і
при обчисленні пенсії державного
службовця.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з
наступного.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату
праці» визначено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм чинного
законодавства дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66
вказаного Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Стосовно включення в складові для
обрахунку пенсії індексації
заробітної плати колегія суддів
зазначає наступне.

Стаття 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
передбачає, що індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані ними
в гривнях на території України і які не
мають разового характеру, зокрема,
пенсії.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації, зазначений
у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

Пунктом 9 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078,
установлено, що працюючим пенсіонерам
в першу чергу індексується сума оплати
праці. Індексація пенсії, державної
соціальної допомоги особам, які не
мають права на пенсію, та інвалідам,
щомісячного довічного грошового
утримання, що виплачуються замість
пенсії, провадиться після індексації
суми оплати праці на підставі довідки
підприємства, установи, організації, де
працює пенсіонер, в якій зазначається
розмір оплати праці працюючого
пенсіонера, проіндексована її сума і
сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід
працюючого пенсіонера, який підлягає
індексації, не повинен перевищувати
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатної особи.

Частина третя статті 10 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» визначає, що пенсія
працюючих пенсіонерів індексується в
розмірі, що з урахуванням оплати праці
не перевищує прожиткового мінімуму для
працездатної особи.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що індексація заробітної плати на
підставі вищезазначених норм має
включатися при обрахунку пенсії.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують позицію суду першої
інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції не у
повній мірі відповідає нормам
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим вимоги апеляційної скарги
не підлягають задоволенню, а рішення
суду першої інстанції - скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області на
постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 28 травня 2014 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області про зобов'язання
провести перерахунок пенсії - залишити
без задоволення, постанову Лисянського
районного суду Черкаської області від
28 травня 2014 р. - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Суддя
Ключкович В. Ю.

Суддя
Чаку Є.
В.

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Чаку Є.В.