Справа № 804/11401/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 р. Справа № 804/11401/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луніної О.С.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Жнива
України» до Державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ТОВ «Жнива України»
(далі - позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі - відповідач), в якому
просить:

- скасувати податкове
повідомлення-рішення від 20.06.2014 року №
, яким ТОВ «Жнива України»
донараховано податок на додану
вартість в сумі 494 091,00 грн. за основним
платежем та штрафних санкцій у сумі 123
522,75 грн., а всього 617 613,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем
проведено позапланову документальну
невиїзну перевірку ТОВ «Жнива України»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства під час здійснення
операцій з ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ»
за лютий, березень 2014 року. За
результатами перевірки відповідачем
складений акт № 1546/04-66-15-00/38361505 від
02.06.2014 року. На підставі акту перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 20.06.2014
р., яким ТОВ «Жнива України»
донараховано податок на додану
вартість в сумі 494 091,00 грн. за основним
платежем та штрафних санкцій у сумі 123
522,75 грн., а всього 617 613,75 грн.

Позивач вважає, що перевірка була
проведена посадовими особами
відповідача з порушенням вимог чинного
законодавства, а податкове
повідомлення-рішення є незаконним та
підлягає скасуванню, оскільки в
порушення пунктів 78.4, 78.5 ст. 78
Податкового кодексу України перевірка
розпочалася і проводилася до вручення
ТОВ «Жнива України» наказу та
повідомлення про проведення перевірки.
Також позивач посилається на те, що
податковий орган зробив висновок про
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій позивача з ТОВ
«Компанія «УКРПРОМТОРГ» всупереч
наданим йому первинним документам, які
відповідають вимогам законодавства
України. Крім того, придбаний товар був
використований позивачем у подальшій
господарській діяльності -
перетворений у макуху та переміщений
до контрагентів за договорами
поставки.

Представник позивача у відкритому
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити, у
судове засідання 29.08.2014 р. не з'явився,
надав клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача у наданих суду
письмових запереченнях, а також у
відкритому судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
посилаючись на те, що в ході перевірки
встановлено, що надані ТОВ «Жнива
України» видаткові накладні не містять
необхідні реквізити, а саме: відсутні
дані, які дали б змогу ідентифікувати
осіб, які підписували документи, та в
них не зазначено місце складання
первинних документів.

Також відповідач вказує на те, що всі
товарно-транспортні накладні не
містять обов'язкову інформацію про
вагу перевезеного товару, а також не
конкретизовано пункт навантаження та
розвантаження.

На підтвердження висновку про
нереальність господарської діяльності
відповідач посилається на те, що у
лютому і березні 2014 року основним
постачальником ТОВ «Жнива України» є
ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ», відносно
якої триває процедура припинення, має
стан 28. Основними постачальниками ТОВ
«Компанія «УКРПРОМТОРГ» є ТОВ
«Капромбуд», ТОВ «Фалес», ТОВ
«Крістенс», ТОВ «Елві Тайм», щодо яких
26.03.2014 року слідчим СУФР ГУ Міндоходів у
м. Києві до ЄДРД внесено кримінальне
провадження № 0000036, щодо
невстановлених осіб, які діяли за
попередньою змовою, знаходячись на
території м. Києва, з метою прикриття
незаконної діяльності.

Крім того, згідно податкових накладних
та товарно-транспортних накладних ТОВ
«Жнива України» купувало сою у ТОВ
«Компанія «УКРПРОМТОРГ» з 03.02.2014 р., а
згідно податкових накладних та
товарно-транспортних накладних почало
продавати ТОВ «Комплекс Агромарс філія
«Бориспільський комбікормовий завод»
жмих соєвий з 01.02.2014 р. При цьому,
позивачем продано ТОВ «Комплекс
Агромарс філія «Бориспільський
комбікормовий завод» жмиху та олії
соєвої більше, ніж можливо виготовити з
придбаної у ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» сої.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За наявних підстав у відповідності до
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає за необхідне адміністративний
позов задовольнити виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ТОВ «Жнива
України» зареєстровано 02.10.2012 року
(свідоцтво № 0055526)
Дніпропетровським міським управлінням
юстиції за адресою: 49000
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, буд. 21,
кв. 603, перебуває на податковому обліку
за № 51178 в ДПІ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, є платником
податку на додану вартість (свідоцтво
№ 200082943 від 13.11.2012 р.).

Відповідно до наказу ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетроська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області № 406 від
20.05.2014 року, на підставі п.п. 78.1.1, п. 78.1 ст.
78, ст.. 79 Податкового кодексу України,
відповідачем проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«Жнива України» (код за ) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства під час здійснення
господарських операцій з ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» (код за ) за
лютий, березень 2014 року.

02 червня 2014 року за результатами цієї
перевірки складено акт «Про результати
проведення позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Жнива України» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства під час
здійснення господарських операцій з
ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ» (код за
) за лютий, березень 2014 року»
№ 1546/04-66-15-00/38361505 (далі акт перевірки).

Висновками перевірки встановлено
порушення: пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44,
п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року №
2755-VI, в результаті чого завищено суму
податкового кредиту у податковій
звітності з ПДВ на загальну суму 494 091,50
грн., в тому числі за лютий 2014 року 340 018,17
грн., березень 2014 року - 154 073,33 грн.

При проведенні документальної
позапланової невиїзної перевірки
відповідачем використано податкову
інформацію, отриману від ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів м.
Києва, а саме: акт від 02.04.2014 р. №
360/26-58-22-07-17/38354571 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Компанія «УКРПРОМТОРГ» щодо
підтвердження господарських відносин
з постачальниками та покупцями за
період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р.» та акт від
27.03.2014 р. № 336/26-58-22-07-17/38354571 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ»
щодо підтвердження господарських
відносин з постачальниками та
покупцями за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014
р.».

В акті перевірки податковий орган
вказав, що «Перевіркою ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (робіт, послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів (робіт,
послуг) підприємствам-покупцям за
лютий 2014 року в розумінні ст.ст. 22, 135, 138,
185, 188 Податкового кодексу України…»
Враховуючи зазначене, ТОВ «Жнива
України» отримано від ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» паперові носії за формою
первинних документів, в яких наведені
відомості, що не відповідають
фактичним (реальним) обставинам справи,
оскільки вони складені на підставі
недійсності господарських операцій та
відповідно не можуть бути підставою
для відображення в бухгалтерському та
податковому обліку витрат».

За наслідками акту перевірки ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області винесено
податкове повідомлення-рішення форми
від 20.06.2014 року за № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ТОВ «Жнива України» за платежем:
Податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 617 613,75 грн., в тому числі за
основним платежем - 494 091 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 123
522,75 грн.

Проте, суд не може погодитись з такими
висновками податкового органу, з
огляду на наступне.

Ст. 67 Конституції України передбачено,
що кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Виходячи зі змісту п. 1.1. ст. 1
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначення вичерпного
переліку податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства з
01.01.2011 року врегульовано положеннями ПК
України.

За пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Згідно п.п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України,
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами.

Контролюючими органами є органи
державної податкової служби - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у п.п. 41.1.2 цього пункту, а
також стосовно законодавства, контроль
за дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби -
п.п. 41.1.1 п.41.1 ст. 41 ПК України.

Відповідно до п.п. 62.1.3 п. 6.2.1 ст. 62 ПК
України, податковий контроль
здійснюється шляхом: перевірок та
звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Ст. 75 ПК України встановлено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Так, відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
України, документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої, є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого, покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого, покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин - за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Судом встановлено, що відповідач
отримав від ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів м. Києва акт від
02.04.2014 р. № 360/26-58-22-07-17/38354571 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ»
щодо підтвердження господарських
відносин з постачальниками та
покупцями за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014
р.» та акт від 27.03.2014 р. № 336/26-58-22-07-17/38354571
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» щодо підтвердження
господарських відносин з
постачальниками та покупцями за період
з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р.».

Таким чином, приймаючи до уваги, що ТОВ
«Жнива України» є
контрагентом-покупцем ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» у перевіряємий період,
посилання відповідача на п.п. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78 ПК України при призначенні
перевірки відповідають дійсним
обставинам та нормам чинного
законодавства.

Водночас, суд зазначає, що п. 79.1. ст. 79 ПК
України встановлено, що документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником контролюючого
органу рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
ст.ст. 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу
документів та даних, наданих платником
податків у визначених цим Кодексом
випадках, або отриманих в інший спосіб,
передбачений законом.

Згідно п. 78.4, 78.5 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

В п. 79.2 ст. 79 ПК України зазначено, що
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Матеріалами справи встановлено, що
листом № 6667/04-66-15-01-20 від 17.04.2014 р.
відповідач на підставі п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст.
16 та п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України
повідомив «ТОВ «Жнива України» про
необхідність протягом 10 робичих днів з
дня отримання запиту надати завірені
належним чином копії документів по
взаємовідносинам з ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ».

Отримавши запит 28.04.2014 р., ТОВ «Жнива
України» протягом 10 робочих днів, а
саме 14.05.2014 р. надало податковому органу
запитану інформацію з копіями
документів, згідно переліку.

20 травня 2014 року начальником ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області винесено
наказ № 406 «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Жнива України» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства під час
здійснення господарських операцій з
ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ» (код за
) за лютий, березень 2014
року».

Копію вказаного наказу та повідомлення
про проведення перевірки відповідно до
реєстру поштових відправлень
направлено позивачу поштою 20.05.2014 року.

Відповідно до акту від 02.06.2014 р. №
1546/04-66-15-00/38361505 перевірка проводилась у
приміщенні ДПІ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська з 21.05.2014 р. по
27.05.2014 р.

Позивач стверджує про отримання
повідомлення та наказу про проведення
перевірки поштою, коли вона вже
тривала, а саме 26.05.2014 р., що не
суперечить наданій суду відповідачем
поштовій квитанції, відповідно до якої
вказані документи позивачу направлено
20.05.2014 року о 17.48 годині.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що розпочавши проведення перевірки до
вручення платнику податку наказу про
проведення перевірки, податковий орган
діяв не в порядку та не у спосіб,
встановлений податковим
законодавством України, чим порушив
права та законні інтереси позивача.

Щродо скасування податкового
повідомлення-рішення від 20.06.2014 року №
, яким ТОВ «Жнива України»
донараховано податок на додану
вартість в сумі 494 091,00 грн. за основним
платежем та штрафних санкцій у сумі 123
522,75 грн., а всього 617 613,75 грн., суд
зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

В п. 44.1 ст. 44 ПК України вказано, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'ємів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

При цьому відповідно до п.п. 139.9 п. 139.1 ст.
139 ПК України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України,
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до ст. 188 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів, і збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку). До складу договірної
(контрактної) вартості включаються
будь-які суми коштів, вартість
матеріальних і нематеріальних активів,
що передаються платнику податку
безпосередньо покупцем або через
будь-яку третю особу у зв'язку з
компенсацією вартості товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг з метою їх
використання в господарській
діяльності.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України зазначено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст. 201
цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Згідно з позицією викладеною у
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України №
1112/11/13-10 від 20.07.2010 року «Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби» процесуальна
діяльність суду із встановлення
обґрунтованості права платника
податку на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість повинна включати такі
етапи:

1. Встановлення факту здійснення
господарської операції.

При цьому дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції - договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.
Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення, приміщень для
зберігання товарів тощо; можливість
здійснення операцій з відповідною
кількістю певного товару у відповідні
строки з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.

2. Встановлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції. Особа, що видає
податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.

3. Встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.

4. Встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість.

5. Встановлення факту надмірної сплати
податку на додану вартість у ціні
товарів (послуг), що придбані платником
податку.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Таким чином визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Ст. 9 вказаного Закону України
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, первинним документом є документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

При цьому, податковий облік формують не
самі по собі цивільні правочини, а саме
господарські операції, тобто фактичний
рух активів та/або зміни власного
капіталу чи зобов'язань платника
податку. Тобто, факт вчинення певних
господарських операцій, та
правомірність подальшого відображення
(проведення) їх у бухгалтерському та
податковому обліку, можливо
досліджувати лише на підставі вивчення
та дослідження первинних документів
платника податків, наявність та
законність складення яких, як фактично,
так і юридично, буде підтвердженням
здійснення таких операцій.

Відповідно до положень листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового
застосування адміністративними судами
окремих приписів ПК України та Кодексу
адміністративного судочинства
України», зазначено, що оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Під час судового розгляду встановлено,
що ТОВ «Жнива України» та ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» уклали договір поставки
товару № 03/01/14 від 03.01.2014 року.

За умовами договору ТОВ «Компанія
УКРПРОМТОРГ» (постачальник)
зобов'язується продати та передати у
власність соя (боби) ДСТУ 4964:2008 (далі -
товар), а ТОВ «Жнива України» (покупець)
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його ціну, сплативши за нього
визначену договором грошову суму ( п.1.1.
договору).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору,
найменування товару, його кількість та
ціна визначаються у специфікаціях,
додатках чи видаткових накладних, які є
невід'ємною частиною договору, які
постачальник готує та погоджує, а потім
передає покупцю на погодження. Право
власності на придбаний товар
переходить від постачальника до
покупця з моменту підписання
видаткових та товарно-транспортних
накладних. Ризик випадкової загибелі
чи псування товару несе покупець з
моменту підписання товарної накладної.

В п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору вказано, що
передача покупцю товару здійснюється в
разі надання покупцем довіреності на
отримання зазначеної кількості товару.
Постачальник зобов'язується поставити
товар на протязі 2 (двох) робочих днів з
моменту виставлення постачальником
рахунку. Постачання товару
здійснюється, як за рахунок
постачальника, так і за рахунок
покупця, згідно усной домовленістю між
постачальником та покупцем. Датою
поставки товару вважається дата
підпису видаткової накладної покупцем.
Кожну партію товару, яка поставляється,
мають супроводжувати наступні
документі в оригіналі: - видаткова
накладна; - податкова накладна;
рахунок-фактура.

Згідно умов договору, передбаченими
п.п. 4.1, 4.2, 4.3, вартість одиниці, загальна
вартість товару визначається у
видаткових накладних. Сторони
встановлюють ціну договору в гривнях.
Покупець проводить оплату ціни товару
шляхом перерахування грошових коштів в
розмірі гривневої суми ціни договору
на банківський рахунок постачальника.
Платіжні реквізити постачальника
вказані в кінці договору. Датою оплати
вважається дата надходження грошових
коштів на розрахунковий рахунок
постачальника. Покупець зобов'язується
провести 100% оплату у термін 10 (десяти)
календарних днів після отримання
рахунку.

Пунктом 8.1 встановлено, що даний
договір вступає в силу з дня підписання
і діє до 31.12.2014 року, а в частині
взаєморозрахунків до повного їх
виконання між сторонами.

На виконання умов договору № 03/01/14 від
03.01.2014 року виписано:

1) рахунок-фактуру № 5502 від 12.01.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 5502 від 12.01.2014 року на
загальну суму 288 622,50 грн., в тому числі
ПДВ у розмірі 48 103,75 грн.,
товарно-транспортну накладну від 12.01.2014
р. на 30,020 тн на суму 130 587 грн. та
товарно-транспортну накладну від 12.01.2014
р. на 36,330 тн на суму 158 035,50 грн., а всього
на 66,350 тн на загальну суму 288 622,50 грн.;

2) рахунок-фактуру № 6006 від 13.01.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 6006 від 13.01.2014 року на
загальну суму 288 883,50 грн., в тому числі
ПДВ у розмірі 48 147,25 грн.,
товарно-транспортну накладну від 13.01.2014
р. на 36,530 тн. на суму 158 905,50 грн. та
товарно-транспортну накладну від 13.01.2014
р. на 29,880 тн. на суму 129 978 грн., а всього
на 66,410 тн на загальну суму 288 883,50 грн.;

3) рахунок-фактуру № 6505 від 14.01.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 6505 від 14.01.2014 року на
загальну суму 288 361,50 грн., в тому числі
ПДВ у розмірі 48 060,25 грн.,
товарно-транспортну накладну від 14.01.2014
р. на 36,170 тн. на суму 157 339,50 грн. та
товарно-транспортну накладну від 14.01.2014
р. на 30,120 тн. на суму 131 022 грн., а всього
на 66,290 тн на загальну суму 288 361,50 грн.;

4) рахунок-фактуру № 7007 від 15.01.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 7007 від 15.01.2014 року на
загальну суму 288 187,50 грн., в тому числі
ПДВ у розмірі 48 031,25 грн.,
товарно-транспортну накладну № 1501-1 від
15.01.2014 р. на 30,290 тн. та
товарно-транспортну накладну № 1501-2 від
15.01.2014 р. на 35,960 тн., а всього на 66,250 тн.;

5) рахунок-фактуру № 7505 від 16.01.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 7505 від 16.01.2014 року на
загальну суму 301 237,50 грн., в тому числі
ПДВ у розмірі 50 206,25 грн.,
товарно-транспортну накладну № 1601-1 від
16.01.2014 р. на 30,440 тн. та
товарно-транспортну накладну № 1601-2 від
16.01.2014 р. на 38,810 тн., а всього на 69,250 тн.;

6) рахунок-фактуру № 14509 від 30.01.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 14509 від 30.01.2014 року на
загальну суму 171 042 грн., в тому числі ПДВ
у розмірі 28 507 грн., товарно-транспортну
накладну № 3001-2 від 30.01.2014 р. на 39,320 тн.;

7) рахунок-фактуру № 1007 від 03.02.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 1007 від 03.02.2014 року на
загальну суму 308 484 грн., в тому числі ПДВ
у розмірі 51 414 грн., товарно-транспортну
накладну № 03/02-2 від 03.02.2014 р. на 31,890 тн.
на суму 140316 грн. та товарно-транспортну
накладну № 03/02 від 03.02.2014 р. на 38,220 тн. на
суму 168 168 грн., а всього на 70,110 тн. на
загальну суму 308 484 грн.;

8) рахунок-фактуру № 2506 від 06.02.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 2506 від 06.02.2014 року на
загальну суму 307 868 грн., в тому числі ПДВ
у розмірі 51 311,33 грн.,
товарно-транспортну накладну № 06/02-1
від 06.02.2014 р. на 31,220 тн. на суму 137 368 грн.
та товарно-транспортну накладну № 06/02-2
від 06.02.2014 р. на 38,750 тн. на суму 170 500 грн.,
а всього на 69,970 тн. на загальну суму 307 868
грн.;

9) рахунок-фактуру № 3006 від 07.02.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 3006 від 07.02.2014 року на
загальну суму 307 076 грн., в тому числі ПДВ
у розмірі 51 179,33 грн.,
товарно-транспортну накладну № 07/02-2
від 07.02.2014 р. на 38,140 тн. на суму 167 816 грн.
та товарно-транспортну накладну № 07/02-1
від 07.02.2014 р. на 31,650 тн. на суму 139 260 грн.,
а всього на 69,790 тн. на загальну суму 307 076
грн.;

10) рахунок-фактуру № 3501 від 08.02.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 3501 від 08.02.2014 року на
загальну суму 307 472 грн., в тому числі ПДВ
у розмірі 51 245,33 грн.,
товарно-транспортну накладну № 08/02-1
від 08.02.2014 р. на 34,590 тн. на суму 152 196 грн.
та товарно-транспортну накладну № 08/02-2
від 08.02.2014 р. на 35,290 тн. на суму 155 276 грн.,
а всього на 69,880 тн. на загальну суму 307 472
грн.;

11) рахунок-фактуру № 7501 від 16.02.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 7501 від 16.02.2014 року на
загальну суму 170 676 грн., в тому числі ПДВ
у розмірі 28 446 грн., товарно-транспортну
накладну № 16/02-1 від 16.02.2014 р. на 38,790 тн.
на суму 170 676 грн.;

12) рахунок-фактуру № 8004 від 17.02.2014 року,
податкову накладну та видаткову
накладну № 8004 від 17.02.2014 року на
загальну суму 87 780 грн., в тому числі ПДВ
у розмірі 14 630 грн., товарно-транспортну
накладну № 17/02 від 17.02.2014 р. на 19,950 тн. на
суму 87 780 грн.;

В періоді, що перевірявся, ТОВ «Жнива
України» сплачено у безготівковій
формі на адресу ТОВ «Компанія
«УКРПРОТОРГ» грошові кошти, що
підтверджується банківськими
виписками та договором № 240214 від 24.02.2014
р. про переведення боргу, що містяться в
матеріалах справи.

Відповідно до договору № 240214 від 24.02.2014
р. про переведення боргу ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» (первісний кредитор)
передає ТОВ «Діамед трейд» (новий
кредитор), а ТОВ «Діамед трейд» (новий
кредитор) приймає борг (ТОВ «Жнива
України - боржник), що належить ТОВ
«Компанія «УКРПРОМТОРГ» (первісний
кредитор), внаслідок чого ТОВ «Діамед
трейд» (новий кредитор) заміняє ТОВ
«Компанія «УКРПРОМТОРГ» (первісний
кредитор) як зобов'язану сторону у
договорах:

1. Договір № 25/05/13 від 25.05.2013 р.
на суму 2 370 051 грн.;

2. Договір № 28/11/13 від 28.11.2013 р.
на суму 1 408 674,60 грн.;

3. Договір № 03/01/14 від 03.01.2014 р.
на суму 3 423 778,5 грн.,
а всього на суму 7 202 504,10 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що
придбаний ТОВ «Жнива України» у ТОВ
«Компанія «УКРПРОМТОРГ» товар - соя
(боби) в подальшому використаний у
власній господарській діяльності, а
саме перероблений у макуху та олію і
переданий у власність
контрагентам-покупцям за договорами
поставки.

Так, ТОВ «Жнива України» та ТОВ
Науково-виробниче підприємство
«БІОКОРМ» уклали договір поставки №
01/11/13 від 01.11.2013 року.

За умовами договору ТОВ «Жнива
України» (постачальник) зобов'язується
передати у власність ТОВ НВП «БІОКОРМ»
(покупець) товар - макуха соєва, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар.

Ціна товару вказується у видаткових
накладних, що є невід'ємною частиною
договору.

Пунктами 3.1-3.4 договору встановлено, що
передача покупцю товару здійснюється в
разі надання покупцем довіреності на
отримання зазначеної кількості товару.
Постачальник зобов'язаний надати
покупцю оригінали документів на товар:
рахунок-фактура, видаткова накладна на
партію товару, податкова накладна.
Зобовязання постачальника передати
товар покупцю вважається виконаним в
момент передачі товару у відповідності
з базисом поставки. Моментом переходу
права власності на товар (передачі
(поставки) товару) є дата підписання
видаткових накладних уповноваженою
особою покупця. Постачальник
зобов'язаний передати покупцеві товар,
на який встановлено строк придатності,
з таким розрахунком, щоб він міг бути
використаний за призначенням до сплину
цього строку.

Відповідно до пунктів 4.1-4.4 договору
ціна товару узгоджується сторонами
окремо при поставці кожної партії
товару та зазначається у
рахунку-фактурі та видатковій
накладній на товар, які є невід'ємними
частинами цього договору. Розрахунок
покупцем за поставлену партію товару
здійснюється у національній валюті
України в безготівковому вигляді
шляхом перерахування грошових коштів
на банківський рахунок постачальника.
Покупець зобов'язується провести 100%
оплату у тармін 3 (три) календарних днів
після отримання рахунку. Загальна сума
договору розраховується шляхом
складання загальних сум вартості
окремих партій товару, що вказані у
видаткових накладних на товар.

Цей договір набирає чинності з дня його
підписання і діє до 31.12.2014 р. (п. 12.2
договору).

На виконання умов договору № 01/11/13 від
01.11.2013 року виписано:

- рахунок-фактуру № СФ-0000020 від 12.02.2014
року, податкову накладну № 9 від 12.02.20014
р. та видаткову накладну № 0000020 від
12.02.2014 року на загальну суму 2 400 грн., в
тому числі ПДВ у розмірі 400 грн.,
довіреність № 11 від 12.02.2014 р. на
отримання макухи соєвої 500 кг.

Банківською випискою підтверджується,
що ТОВ НВП «БІОКОРМ» на адресу ТОВ
«Жнива України» сплачено у
безготівковій формі грошові кошти за
вказаним договором.

Також, ТОВ «Жнива України» та ТОВ
«Комплекс Агромарс» (філія
«Київкомбікорм») уклали договір
поставки № 12-1974/КК-Ю від 21.12.2012 року.

Згідно договору ТОВ «Жнива України»
(постачальник) зобов'язується
поставити та передати у власність ТОВ
«Комплекс Агромарс» (філія
«Київкомбікорм») (покупець) товар -
макуха соєва, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар.

За умовами договору постачальник
самостійно та за свій рахунок здійснює
поставку товару на склад покупця. (п. 3.1
договору). Поставка товару
здійснюється протягом 3 (трьох)
календарних днів з моменту отримання
постачальником заявки від покупця. (п.
3.5 договору). У момент поставки товару
постачальник надає покупцю наступні
документи: товарно-транспортна
накладна, видаткова накладна,
податкова накладна, оригінал
рахунку-фактури, ветеринарне
свідоцтво, копія сертифікату якості чи
інший документ для даного виду товару
(п. 3.7 договору).

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.6 договору
вартість одиниці і загальна кількість
товару визначається
рахунками-фактурами на кожну окрему
партію товару. Ціни на товар, що
поставляється постачальником за даним
договором, зафіксовані і національній
валюті України-гривні. Оплата товарів
покупцем проводиться в порядку 100%
післяоплати за товар шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника
протягом 21 (двадцяти одного)
календарного дня з дати поставки
товару та підписання сторонами
видаткових накладних. Датою оплати
вважається дата списання банком
грошових коштів з розрахункового
рахунку покупця. Загальна сума кожної
окремої поставки визначається
рахунками-фактурами. Загальна ціна
договору визначається кількістю
отриманого та оплаченого товару
протягом строку дії даного договору.

Згідно до пунктів 9.1, 9.2 даний договір
набирає чинності з моменту підписання
його сторонами і діє до «31» грудня 2013
року, але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за даним договором. Якщо за
20 (двадцять) календарних днів до
закінчення строку дії даного договору
жодна зі сторін не заявить письмово про
його розірвання, то договор
вважатиметься пролонгованим на 1 (один)
рік.

На виконання умов договору № 12-1974/КК-Ю
від 21.12.2012 року виписано:

1) рахунок-фактуру № СФ-0000012 від 01.02.2014
року, податкову накладну № 1 від 01.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000012 від
01.02.2014 року на загальну суму 152 928 грн., в
тому числі ПДВ у розмірі 25 488 грн. на 31,860
тн., довіреність № 3660 від 01.02.2014 р.
товарно-транспортну накладну № 954791,
ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 898329.

2) рахунок-фактуру № СФ-0000021 від 14.02.2014
року, податкову накладну № 10 від 14.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000021 від
14.02.2014 року на загальну суму 167 328 грн. на
33,600 тн., в тому числі ПДВ у розмірі 27 888
грн., товарно-транспортну накладну №
954793, ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 898330.

Крім того, ТОВ «Жнива України» та ТОВ
«Комплекс Агромарс» філія
«Бориспільський комбікормовий завод»
уклали договір поставки № 04/2014/КАМ/0 від
09.01.2014 року.

Згідно договору ТОВ «Жнива України»
(постачальник) зобов'язується
поставити та передати у власність ТОВ
«Комплекс Агромарс» філія
«Бориспільський комбікормовий завод»
(покупець) товар - рослинна олія, а
покупець зобов'язується прийняти цей
товар і своєчасно здійснити його
оплату.

За умовами договору постачальник
самостійно та за свій рахунок здійснює
поставку товару на склад покупця. (п. 3.1
договору). Поставка товару
здійснюється протягом 3 (трьох)
календарних днів з моменту отримання
постачальником заявки від покупця. (п.
3.5 договору). У момент поставки товару
постачальник надає покупцю наступні
документи: товарно-транспортна
накладна, видаткова накладна,
податкова накладна, оригінал
рахунку-фактури, ветеринарне
свідоцтво, карантинний сертифікат,
копія сертифікату якості чи інший
документ для даного виду товару (п. 3.7
договору).

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.6 договору
вартість одиниці і загальна кількість
товару визначається
рахунками-фактурами на кожну окрему
партію товару. Ціни на товар, що
поставляється постачальником за даним
договором, зафіксовані і національній
валюті України - гривні. Оплата товарів
покупцем проводиться в порядку 100%
післяоплати за товар шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника
протягом 14 (чотирнадцяти) календарних
днів з дати поставки товару та
підписання сторонами видаткових
накладних. Датою оплати вважається
дата списання банком грошових коштів з
розрахункового рахунку покупця.
Загальна сума кожної окремої поставки
визначається рахунками-фактурами.
Загальна ціна договору визначається
кількістю отриманого та оплаченого
товару протягом строку дії даного
договору.

Згідно до пунктів 9.1, 9.2 даний договір
набирає чинності з моменту підписання
його сторонами і діє до «31» грудня 2014
року, але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за даним договором. Якщо за
20 (двадцять) календарних днів до
закінчення строку дії даного договору
жодна зі сторін не заявить письмово про
його розірвання, то договор
вважатиметься пролонгованим на 1 (один)
рік.

На виконання умов договору № 04/2014/КАМ/0
від 09.01.2014 року виписано:

- рахунок-фактуру № СФ-0000025 від 23.02.2014
року, податкову накладну № 14 від 23.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000025 від
23.02.2014 року на загальну суму 210 288 грн., в
тому числі ПДВ у розмірі 35 048 грн. на 26,960
тн., довіреність № БК-209 від 23.02.2014 р.,
товарно-транспортну накладну № 954798.

Також, ТОВ «Жнива України» та ТОВ
«Комплекс Агромарс» філія
«Бориспільський комбікормовий завод»
уклали договір поставки № 12-1975/БКЗ-Ю
від 21.12.2012 року.

Згідно договору ТОВ «Жнива України»
(постачальник) зобов'язується
поставити та передати у власність ТОВ
«Комплекс Агромарс» філія
«Бориспільський комбікормовий завод»
(покупець) товар - соєва макуха, а
покупець зобов'язується прийняти цей
товар і своєчасно здійснити його
оплату.

За умовами договору постачальник
самостійно та за свій рахунок здійснює
поставку товару на склад покупця. (п. 3.1
договору). Поставка товару
здійснюється протягом 3 (трьох)
календарних днів з моменту отримання
постачальником заявки від покупця. (п.
3.5 договору). У момент поставки товару
постачальник надає покупцю наступні
документи: товарно-транспортна
накладна, видаткова накладна,
податкова накладна, оригінал
рахунку-фактури, карантинний
сертифікат, копія сертифікату якості
чи інший документ для даного виду
товару (п. 3.7 договору).

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.6 договору
вартість одиниці і загальна кількість
товару визначається
рахунками-фактурами на кожну окрему
партію товару. Ціни на товар, що
поставляється постачальником за даним
договором, зафіксовані і національній
валюті України - гривні. Оплата товарів
покупцем проводиться в порядку 100%
післяоплати за товар шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника
протягом 21 (двадцяти одного)
календарного дня з дати поставки
товару та підписання сторонами
видаткових накладних. Датою оплати
вважається дата списання банком
грошових коштів з розрахункового
рахунку покупця. Загальна сума кожної
окремої поставки визначається
рахунками-фактурами. Загальна ціна
договору визначається кількістю
отриманого та оплаченого товару
протягом строку дії даного договору.

Згідно до пунктів 9.1, 9.2 договір набирає
чинності з моменту підписання його
сторонами і діє до «31» грудня 2013 року,
але в будь-якому випадку до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за даним договором. Якщо за 20 (двадцять)
календарних днів до закінчення строку
дії даного договору жодна зі сторін не
заявить письмово про його розірвання,
то договор вважатиметься
пролонгованим на 1 (один) рік.

На виконання умов договору № 12-1975/БКЗ-Ю
від 21.12.2012 року виписано:

1) рахунок-фактуру № СФ-0000015 від 05.02.2014
року, податкову накладну № 4 від 05.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000015 від
05.02.2014 року на загальну суму 198 303 грн., в
тому числі ПДВ у розмірі 33 050 грн. на 39,820
тн., довіреність № БК-157 від 05.02.2014 р.,
товарно-транспортну накладну № 954785,
ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 898403.

2) рахунок-фактуру № СФ-0000014 від 05.02.2014
року, податкову накладну № 3 від 05.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000014 від
05.02.2014 року на загальну суму 204 976,80 грн.,
в тому числі ПДВ у розмірі 34 162,80 грн. на
41,160 тн., товарно-транспортну накладну №
954787.

3) рахунок-фактуру № СФ-0000017 від 09.02.2014
року, податкову накладну № 6 від 09.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000017 від
09.02.2014 року на загальну суму 178 981,20 грн.,
в тому числі ПДВ у розмірі 29 830,20 грн. на
35,940 тн., довіреність № БК-165 від 09.02.2014 р.,
товарно-транспортну накладну № 954783,
ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 898401.

4) рахунок-фактуру № СФ-0000018 від 09.02.2014
року, податкову накладну № 7 від 09.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000018 від
09.02.2014 року на загальну суму 171 511,20 грн.,
в тому числі ПДВ у розмірі 28 585,20 грн. на
34,440 тн., товарно-транспортну накладну №
954788.

5) рахунок-фактуру № СФ-0000019 від 09.02.2014
року, податкову накладну № 8 від 09.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000019 від
09.02.2014 року на загальну суму 194 718 грн., в
тому числі ПДВ у розмірі 32 453 грн. на 39,100
тн., товарно-транспортну накладну №
954789.

6) рахунок-фактуру № СФ-0000023 від 17.02.2014
року, податкову накладну № 12 від 17.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000023 від
17.02.2014 року на загальну суму 166 132,20 грн.,
в тому числі ПДВ у розмірі 27 688,80 грн. на
33,360 тн., довіреність № БК-193 від 17.02.2014 р.,
товарно-транспортну накладну № 105176,
ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 898395.

7) рахунок-фактуру № СФ-0000022 від 17.02.2014
року, податкову накладну № 11 від 17.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000022 від
17.02.2014 року на загальну суму 163 642,80 грн.,
в тому числі ПДВ у розмірі 27 273,80 грн. на
32,860 тн., товарно-транспортну накладну №
954790.

ТОВ «Комплекс Агромарс» на адресу ТОВ
«Жнива України» сплачено у
безготівковій формі грошові кошти за
вказаними договорами, що
підтверджується банківськими
виписками та договором № 137/2014/КАМ/0 від
20.02.2014 р. про переведення боргу, що
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до договору № 137/2014/КАМ/0 від
20.02.2014 р. про переведення боргу, де ТОВ
«Жнива України» є кредитором, ТОВ
«Комплекс Агромарс» (первісний
боржник) передає ТОВ «ТД Асторг» (новий
боржник), а ТОВ «ТД Асторг» (новий
боржник) приймає борг, що належить ТОВ
«Комплекс Агромарс» (первісний
боржник), внаслідок чого ТОВ «ТД
Асторг» (новий боржник) заміняє ТОВ
«Комплекс Агромарс» (нервісний
боржник) як зобов'язану сторону у
договорах:

1. Договір № 12-1974/КК-Ю від 21.12.2012
р. на суму 328 394,40 грн.;

2. Договір № 04/2014/КАМ/0 від
09.01.2014 р. на суму 306 440 грн.;

3. Договір № 12-1969/БКЗ-Ю від
21.12.2012 р. на суму 232 151 грн.,

4. Договір № 12-1975/БКЗ-Ю від
21.12.2012 р. на суму 2 036 595 грн.,
а всього на суму 2 903 580,40 грн.

Крім того, ТОВ «Жнива України» та ТОВ
«АДОНІС» уклали договір поставки №
04/02/14 від 04.02.2014 року.

Згідно договору ТОВ «Жнива України»
(постачальник) зобов'язується продати
та передати у власність ТОВ «АДОНІС»
(покупець) товар - соєва макуха, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і оплатити його ціну, сплативши за
нього визначену договором грошову
суму.

В пунктах 1.2, 1.3 договору вказано, що
кількість та ціна товару визначаються
у видаткових накладних, які є
невід'ємною частиною даного договору,
які постачальник готує та погоджує, а
потім передає покупцю на погодження.
Право власності на придбаний товар
переходить від постачальника до
покупця з моменту підписання
видаткових чи товарно-транспортних
накладних.

За умовами договору передача покупцю
товару здійснюється в разі надання
покупцем довіреності на отримання
зазначеної кількості товару. (п. 2.1.
договору).

Постачальник зобов'язується поставити
товар на протязі 2 (двох) робочих днів з
моменту виставлення постачальником
рахунку. Постачання товару
здійснюється за рахунок покупця. Датою
поставки товару вважається дата
підпису видаткової накладної покупцем.
(п. 2.2 договору).

Кожну партію товару, яка поставляється,
мають супроводжувати наступні
документи: видаткова накладна,
податкова накладна, рахунок-фактура (п.
2.3 договору).

Згідно до пунктів 4.1-4.3 договору
вартість одиниці, загальна вартість
товару визначається у видаткових
накладних. Сторони встановлюють ціну
договору в гривнях. покупець проводить
оплату ціни товару шляхом
перерахування грошових коштів в
розмірі гривневої суми ціни договору
на банківський рахунок постачальника.
Платіжні реквізити постачальника
вказані в кінці тексту договору. Датою
оплати вважається дата надходження
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника. Покупець
зобов'язується провести 100% оплату у
термін 10 (десяти) календарних днів
після отримання рахунку.

Відповідно до п. 8.1 договір вступає в
силу з дня підписання і діє до 31.12.2014
року, а в частині взаєморозрахунків до
повного їх виконання між сторонами.

На виконання умов договору № 04/02/14 від
04.02.2014 року виписано:

1) рахунок-фактуру № СФ-0000013 від 04.02.2014
року, податкову накладну № 2 від 04.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000013 від
04.02.2014 року на загальну суму 26 880 грн., в
тому числі ПДВ у розмірі 4 480 грн. на 5,600
т., довіреність серії ЯОП № 15 від 03.02.2014
р., товарно-транспортну накладну № 954795
від 04.02.2014 р., ветеринарне свідоцтво
ВРД-00 № 898332.

2) рахунок-фактуру № СФ-0000024 від 18.02.2014
року, податкову накладну № 13 від 18.02.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000024 від
18.02.2014 року на загальну суму 26 112 грн., в
тому числі ПДВ у розмірі 4 352 грн. на 5,440
т., довіреність серії ЯОП № 24 від 17.02.2014
р., товарно-транспортну накладну № 105186
від 18.02.2014 р.

Банківською випискою підтверджується,
що ТОВ «АДОНІС» на адресу ТОВ «Жнива
України» сплачено у безготівковій
формі грошові кошти за вказаним
договором.

Також, ТОВ «Жнива України» та ТОВ
«Агро-Овен» уклали договір поставки №
060314 від 06.03.2014 року.

Згідно договору ТОВ «Жнива України»
(постачальник) зобов'язується
поставити та передати у власність ТОВ
«Агро-Овен» (покупець) товар - соєва
макуха та соєва олія, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
оплатити на умовах даного договору.

На виконання умов договору № 060314 від
06.03.2014 року виписано:

1) рахунок-фактуру № СФ-0000029 від 07.03.2014
року, податкову накладну № 4 від 07.03.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000029 від
07.03.2014 року на загальну суму 145 540,40 грн.,
в тому числі ПДВ у розмірі 24 256,73 грн. на
25,180 т., товарно-транспортну накладну №
105191.

2) рахунок-фактуру № СФ-0000034 від 12.03.2014
року, податкову накладну № 9 від 12.03.2014
р.та видаткову накладну № РН-0000034 від
12.03.2014 року на загальну суму 233 618 грн., в
тому числі ПДВ у розмірі 38 936,33 грн. на
30,340 т., товарно-транспортну накладну №
105194.

Банківською випискою підтверджується,
що ТОВ «Агро-Овен» на адресу ТОВ «Жнива
України» сплачено у безготівковій
формі грошові кошти за вказаним
договором.

Вивченням наданих позивачем суду
первинних документів встановлено, що
вони відповідають вище зазначеним
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Податкового
кодексу України.

Суд вважає не обгрунтованими доводи
відповідача про те, що видаткові
накладні не містять необхідні
реквізити, а саме: відсутні дані, які
дали б змогу ідентифікувати осіб, які
підписували документи, та в них не
зазначено місце складання первинних
документів, оскільки, оглянуті
видаткові накладні в сукупності з
договорами поставки, податковими
накладними, рахунками-фактурами,
містять достатньо інформації для
підтвердження видання постачальником
товару покупцю.

На думку суду, не заслуговують уваги і
твердження відповідача про те, що всі
товарно-транспортні накладні не
містять обов'язкову інформацію про
вагу перевезеного товару, а також не
конкретизовано пункт навантаження та
розвантаження за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та
вбачається з матеріалів справи
(договори перевезення, банківські
виписки), позивач здійснював
перевезення товару на підставі
договорів перевезення:

1) Договору № 04/11/13 «Про
надання транспортних послуг по
здійсненню перевезень автомобільним
транспортом» від 04.11.2013 р., укладеним з
ФОП ОСОБА_2;

2) Договору № 08/14 на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом від 10.02.2014 р., укладеним з
ФОП Моторін та інші.

Перевезення вантажів за всіма
договорами перевезення оформлювалося
товарно-транспортними накладними, про
які вказувалося раніше.

Згідно наказу Мінтрансу України № 363
від 14.10.1997 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 лютого
1998р. за № 128/2568 «Про затвердження Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні», основними
документами на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.

Наказ Мінстату України та Мінтрансу
України № 488/346 від 29.12.1995 року «Про
затвердження типових форм первинного
обліку роботи вантажного автомобіля»
не зареєстровано в Міністерстві
юстиції України, отже, він не
обов'язковий до виконання.

Відповідно до Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995
року, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995р. за № 168/704
первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа. Таким чином,
форма товарно-транспортної накладної
та дорожнього листа не затверджена і її
застосування для перевезення вантажів
автомобільним транспортом та обліку
транспортної роботи не передбачена.

Також, суд зазначає, що первинна
транспортна документація регламентує
взаємовідносини перевізника і
замовника як учасників транспортного
процесу. Таким чином, для ведення
податкового обліку купівлі-продажу,
поставки товарно-матеріальних
цінностей вона не застосовується. На
підтримку цього висновку Вищий
адміністративний суд у своїй ухвалі
від 06.02.2007 № К-12246/06 зазначив
«товарно-транспортні накладні є єдиний
юридичний документ обліку на шляху їх
переміщення, оприбуткування,
складського, оперативного та
бухгалтерського обліку, а також для
проведення розрахунків за перевезення
вантажу та обліку виконаної роботи, що
регламентує взаємовідносини
перевізника і замовника як учасників
транспортного процессу». Тобто, для
проведення податкового обліку
купівлі-продажу, поставки
товарно-матеріальних цінностей -
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи не застосовуються.
Правилами ведення податкового обліку
не передбачено обов'язку позивача
підтверджувати право на формування
податкового кредиту, як і валових
витрат товарно-транспортними
накладними, дорожніми листами, а
відсутність у товарно-транспортних
накладних інформації про вагу
перевезеного товару, а також не повно
вказаний пункт навантаження та
розвантаження товару самі по собі, без
дослідження інших обставин, не може
спростовувати товарність операції. На
підтвердження вчиненя господарської
діяльності з контрагентами позивачем
крім товарно-транспортних накладних
надано договори поставки, податкові та
видаткові накладні, рахунки-фактури,
банківські виписки.

Суд на підтвердження нереальності
господарських операцій позивача не
приймає до уваги доводи відповідача
про те, що ТОВ «Жнива України» купувало
сою у ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ» з
03.02.2014 р., а згідно первинних документів
почало продавати її перероблену у жмих
ТОВ «Комплекс Агромарс філія
«Бориспільський комбікормовий завод»
раніше, а саме з 01.02.2014 р., а також доводи,
що позивачем продано ТОВ «Комплекс
Агромарс філія «Бориспільський
комбікормовий завод» жмиху та олії
соєвої більше, ніж можливо виготовити з
придбаної у ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» за договором від 03.01.2014 р.
сої, оскільки матеріалами справи
(договір про переведення боргу № 240214
від 24.02.2014 р., банківські виписки)
встановлено, що позивач купував сою у
ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ» не тільки
по договору поставки № 03/01/14 від 03.01.2014
р., а і раніше по договору поставки №
25/05/13 від 25.05.2013 р. та договору поставки
№ 28/11/13 від 28.11.2013 р.

Таким чином, надані позивачем і
досліджені судом первинні документи не
викликають сумнівів щодо реального
отримання позивачем товару - сої (боби)
та передачі вказаного товару,
зазначеного у первинних документах,
після переробки у вигляді соєвої олії
та соєвої макухи
контрагентам-покупцям, і повністю
спростовують висновок відповідача
щодо нереальності операцій за спірними
правочинами. Натомість відповідач під
час розгляду справи не навів суду
обставин та доказів, які б свідчили про
невідповідність господарських
операцій цілям та завданням статутної
діяльності сторін цих операцій,
незвичності цих операцій для цих осіб,
про незвичність цін за спірними
операціями або про їх збитковість, або
інших обставин, які б в сукупності
могли свідчити про фіктивність
вчинених операцій, а також того, що
вчинення зазначених операцій не було
обумовлено розумними економічними
причинами (цілями ділового характеру),
а дії позивача та його контрагентів
спрямовані на отримання
необґрунтованої податкової вигоди.

Крім того, як вбачається з акту
документальної позапланової перевірки
від 02.06.2014 р. № 1546/04-66-15-00/38361505, підставою
для висновків відповідача про
нереальність господарської діяльності
позивача також стали акти стосовно
контрагента-постачальника, отримані
від ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів м. Києва, а саме: акт від
02.04.2014 р. № 360/26-58-22-07-17/38354571 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Компанія «УКРПРОМТОРГ»
щодо підтвердження господарських
відносин з постачальниками та
покупцями за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014
р.» та акт від 27.03.2014 р. № 336/26-58-22-07-17/38354571
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» щодо підтвердження
господарських відносин з
постачальниками та покупцями за період
з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р.».

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

За приписами ст.ст. 46-49 ПК України,
ведення податкового обліку
покладається на кожного окремого
платника податку. При цьому такий
платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів.

Аналіз чинного законодавства України
свідчить про те, що на сторону
цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено
обов'язку з перевірки дотримання
продавцем товару вимог цивільного,
господарського, податкового та іншого
законодавства. Чинне законодавство
України не ставить в залежність право
покупця на податковий кредит від
проведення перевірок податкового
обліку (стану) інших осіб і фактичної
сплати контрагентами податку до
бюджету. Питання податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не ставить цей факт
у залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб. Відсутність
документального підтвердження сплати
податку на додану вартість чи податку
на прибуток продавцем товару, не
впливає на право покупця на віднесення
до складу податкового кредиту ПДВ,
сплаченого при придбанні товару,
оскільки законодавство України та
приписи Податкового кодексу України не
становлять таке право покупця в
залежність від отримання
документального підтвердження щодо
належного виконання продавцем товару
своїх договірних (цивільно-правових) та
податкових зобов'язань.

Відповідач не надав суду доказів на
підтвердження того, що ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» на час укладання та дії
договору поставки з ТОВ «Жнива
України» не було зареєстроване в
установленому порядку як платник
податку на додану вартість, не мало
право укладати угоди, виписувати та
надавати податкові накладні, було
виключене із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та не виконувало свої
зобов'язання за договором поставки з
позивачем.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що наведені в позовній заяві обставини
підтверджуються належними та
достатніми доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
позивача до податкового органу.

Отже, висновки податкового органу про
відсутність реальності господарських
відносин між позивачем і його
контрагентами-покупцями та
контрагентом-продавцем ТОВ «Компанія
«УКРПРОМТОРГ» спростовуються
вищнвикдаденим та документами, що
містяться у матеріалах справи.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав доказів та не
довів обґрунтованості визначення
податкового зобов'язання та
правомірності прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення.

Позивач належним чином виконав свої
договірні зобов'язання та оплатив
вартість поставленого йому товару,
переробив його та поставив покупцям, за
що отримав оплату, тому є всі підстави
вважати протиправним та таким, що
підлягає скасуванню податкове
повідомлення-рішення від 20.06.2014 року №
, яким ТОВ «Жнива України»
донараховано податок на додану
вартість в сумі 494 091,00 грн. за основним
платежем та штрафних санкцій у сумі 123
522,75 грн., а всього 617 613,75 грн

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас ч. 2 ст. 19
Конституції України визначено, що
органи державної влади (до яких
належать органи державної податкової
служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 ст. 71 цього
Кодексу зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно п.1 ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
, якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Жнива
України» до Державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
20.06.2014 року № , яким Товариству з
обмеженою відповідальністю «Жнива
України» донараховано податок на
додану вартість в сумі 494 091,00 грн. за
основним платежем та штрафних санкцій
у сумі 123 522,75 грн., а всього 617 613,75 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Жнива України» () судовий збір у сумі 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.С. Луніна