Справа № 591/3605/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 р.Справа № 591/3605/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від
18.07.2014р. по справі №591/3605/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах, в якому, з урахуванням
уточнень, просив:

- визнати дії відповідача щодо
перерахування пенсії у розмірі 80 % від
суми місячного заробітку незаконними;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах перерахувати,
починаючи з 01 липня 2012 року призначену
пенсію у зв'язку з підвищенням
заробітної плати працівникам
прокуратури відповідно до приписів
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» , виходячи із розрахунку 90
відсотків від суми заробітної плати та
виплатити різницю між фактично
отриманою та належною до сплати суму
пенсії за період з 18.10.2013 рік до моменту
здійснення перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що з 21.05.2008 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м.Сумах та отримує пенсію за вислугу
років на підставі статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в розмірі 90 %
від суми заробітної плати. На підставі
особистої заяви від 18.07.2012 року
позивачу проведений перерахунок
пенсії в зв'язку з підвищенням
заробітної плати працівникам
прокуратури згідно постанови КМУ від
30.05.2012 року № 505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури».
Однак, вказаний перерахунок зроблений
виходячи із 80% заробітної плати, що на
думку позивача є неправомірним.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 18.07.2014 року адміністративний
позов було задоволено.

Визнано незаконними дії відповідача
про перерахунок позивачу пенсії у
розмірі 80 % від суми місячного
заробітку.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Сумах перерахувати
позивачу призначену пенсію у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працівникам прокуратури відповідно до
вимог ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» у розмірі 90 % місячного
заробітку та виплатити різницю між
фактично отриманою та належною до
сплати суму пенсії починаючи з 18.10.2013
року.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Зарічного районного суду м. Суми від
18.07.2014 року та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що оскільки постанова КМУ від
30.05.2012 року № 505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури»,
згідно якої працівники прокуратури
мають право на перерахунок пенсії з
01.07.2012 року, набрала чинності 14.06.2012
року, то відповідачем було правомірно
здійснено позивачу перерахунок пенсії
згідно норм Закону України «Про
прокуратур», в редакції, чинній на час
набрання чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 31.05.2012 року №505,
та з урахуванням п.2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» у
розмірі 80 % від суми місячного
заробітку.

Позивач правом надання письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
скористався.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

У відповідності до положень п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), колегія
суддів дійшла висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що позивач є 21.05.2008 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.Сумах та
отримує пенсію за вислугу років на
підставі статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від
суми заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури», яка
набрала чинності з 14.06.2012 року,
збільшено заробітну плату працівникам
прокуратури.

На підставі особистої заяви від 18.07.2012
року позивачу проведений перерахунок
пенсії в зв'язку з підвищенням
заробітної плати працівникам
прокуратури виходячи із 80% заробітної
плати.

Не погодившись із таким перерахунком,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії в
розмірі 90% від заробітної плати.

Листом від 25.04.2014 року №185/Д Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах
відмовило в проведенні перерахунку
пенсії, посилаючись на те, що оскільки
постанова КМУ від 30.05.2012 року № 505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури», згідно якої працівники
прокуратури мають право на перерахунок
пенсії з 01.07.2012 року, набрала чинності
14.06.2012 року, то відповідачем було
правомірно здійснено позивачу
перерахунок пенсії згідно норм Закону
України «Про прокуратур», в редакції,
чинній на час набрання чинності
постановою Кабінету Міністрів України
від 31.05.2012 року №505, та з урахуванням п.2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» у
розмірі 80 % від суми місячного
заробітку.

Позивач, не погоджуючись із вказаною
відмовою відповідача, звернувся до
суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки позивач
набув право на пенсію у розмірі 90 %
заробітку, маючи стаж роботи на
відповідній посаді у прокуратурі, а
тому дії відповідача щодо проведення
перерахунку пенсії в розмірі 80% від
суми місячної заробітної плати не
відповідають вимогам законодавства,
чинного на час призначення позивачу
пенсії.

Колегія суддів частково погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 50-5 Закону України «Про
прокуратуру» (в редакції, яка була
дійсна на час призначення пенсії),
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної за місяць до звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури»
затверджено нові схеми посадових
окладів працівників органів
прокуратури, відповідно до яких
відбулося підвищення заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 р. № 3668-VI частину першу статті 50-1
вказаного Закону замінено двома
частинами, згідно частини другої даної
статті в новій редакції пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Цією ж статтею передбачено, що
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» щодо
призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку втратили чинність у
зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» змін
не зазнали (змінилася лише нумерація
частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами
пенсійної справи та документами,
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного заробітку
за відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону України «Про прокуратуру»,
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що при перерахунку
пенсії працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а внесені
Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» щодо
розміру пенсії у відсотках стосуються
порядку призначення пенсії прокурорам
і слідчим у разі реалізації ними права
на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Верховним Судом України вирішено
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» у постановах від
10.12.2013р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013р.
(справа №21-445а13), в яких зазначено, що
виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Виходячи із вищенаведених норм та
встановлених обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що при перерахунку
пенсії працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов до правомірного
висновку щодо наявності у позивача
права на пенсію в розмірі 90 відсотків
від суми місячної заробітної плати,
виходячи з розміру, визначеного в
довідці прокуратури і права на її
перерахунок, виходячи із цього розміру.

Разом з тим, колегія суддів дійшла
висновку що судом першої інстанції при
прийнятті рішення були порушені норми
процесуального права, які виявились у
наступному.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
23.05.2014 року (що підтверджується штампом
вхідної кореспонденції суду), в якому, з
урахуванням уточнень, просив
задовольнити позовні вимоги з 18.10.2013
року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 2 ст.87 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачується за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

З врахуванням вказаних норм Закону без
обмеження будь-яким строком мають
виплачуватися лише нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію.

Предметом розгляду у цій справі є
позовні вимоги про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоотриманої пенсії і вищевказані
норми Закону до цих правовідносин
застосовуватись не можуть.

Правовідносини в даній справі повинні
розглядатися, в першу чергу, виходячи з
правомірності або неправомірності дій
чи бездіяльності органу владних
повноважень, на звернення для
оскарження яких Кодексом
адміністративного судочинства
передбачено 6 місяців.

Колегія суддів зазначає, що практика
Європейського суду з прав людини також
свідчить про те, що право на звернення
до суду не є абсолютним і може бути
обмеженим, в тому числі і встановленням
строків на звернення до суду за
захистом порушених прав (справа
"Стаббігс та інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 23.11.2013
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

У відповідності до ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що постанова Зарічного
районного суду м. Суми від 18.07.2014 року по
справі №591/3605/14-а в частині задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача перерахувати позивачу
призначену пенсію у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працівникам прокуратури відповідно до
вимог ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» у розмірі 90 % місячного
заробітку та виплатити різницю між
фактично отриманою та належною до
сплати суму пенсії починаючи з 18.10.2013
року по 22.11.2013 року не може бути визнана
законною, а тому підлягає скасуванню, а
позов в зазначеній частині згідно
приписів ст. 100 КАС України - залишенню
без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197 п. 4 ч. 1
ст. 198, 200, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах -
задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 18.07.2014р. по справі №591/3605/14-а
скасувати в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах перерахувати
призначену пенсію у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працівникам прокуратури відповідно до
вимог ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» у розмірі 90% місячного
заробітку та виплатити різницю між
фактично отриманою та належною до
сплати суму пенсії починаючи з 18 жовтня
2013 року по 22 листопада 2013 року.

Прийняти в цій частині нову ухвалу,
якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити
без розгляду.

В іншій частині постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 18.07.2014р. по
справі №591/3605/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня отримання її копії шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бенедик А.П.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.