Справа № 199/4961/14-а
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/4961/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

11 серпня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Грицай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про неправомірні дії
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом до Управління пенсійного фонду
України в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська про
неправомірні дії та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на те, що до 1997 року
він проживав у АДРЕСА_1. У 1997 році він
виїхав на постійне проживання до
держави Ізраїль, де з 02 червня 1997 року
постійно проживає та не працює. З 01
березня 1998 року Управлінням пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська було припинено
виплату пенсії. Постановою АНД
районного суду м. Дніпропетровська від
20.01.2014 року, яка була змінена постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2014 року,
було зокрема зобов'язано Управління
пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська поновити виплату
пенсії ОСОБА_1 з 12.12.2013 року.

23.05.2014 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату та
інших документів, що знаходяться на
момент перерахунку в пенсійній справі
та відповідають вимогам законодавства,
що діяло раніше, а також додаткових
документів, одержаних органом
Пенсійного фонду, включаючи підвищення
до пенсії в розмірі надбавки,
встановленої для дітей війни, згідно
ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне державне
страхування» та ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 № 2195-ІУ, з додатком
обґрунтованого розрахунку розміру
пенсії в програмі Пенсійного
калькулятора Пенсійного фонду України.
Однак вказана заява була залишена без
задоволення з підстав відсутності
міждержавного договору між Україною та
Ізраїлем про пенсійне забезпечення,
неврегульованості законодавства, що
визначає механізм реалізації прав і
свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах.

Позивач вважає таку відмову
неправомірною, тому просив суд визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська щодо відмови у
перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком на
пільгових умовах та виплати підвищеної
пенсії як дитині війни. Також просив
суд зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок, виплату та індексацію
пенсії за віком та інші пенсійні
надбавки, відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
державне страхування» від 09.07.2003 року №
1058 - IV, із змінами і доповненнями на
момент нарахування та виплати пенсії,
як непрацюючому пенсіонеру, з
урахуванням матеріалів пенсійної
справи та додатково поданих документів
про страховий стаж, що не врахований в
пенсійній справі, із застосуванням при
розрахунку розміру пенсії середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2012 рік,
на вказаний в заяві банківський
рахунок, довічно, в сумі 3949,82 грн., з
подальшими перерахунком і
індексаціями, згідно пенсійного
законодавства, починаючи з 12 грудня 2013
року; зобов'язати відповідача
встановити та виплачувати позивачу
підвищення до пенсії у розмірі
надбавки, встановленої для дітей війни,
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 № 2195 - IV та постановою КМУ від 28
грудня 2011 № 1381, в сумі 66,43 грн.,
починаючи з 12 грудня 2013 року;
зобов'язати відповідача виплатити
різницю між пенсією в розмірі 4016,25 грн.
на місяць, нарахованої відповідно до
Закону України № 1058 XIV від 09.07.2009 року
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з урахуванням
надбавки дитині війни і фактично
перерахованої пенсією за віком, за
період з 12.12.2013 року по день винесення
судового рішення.

У судове засідання позивач та його
представник не з'явились, представник
надала клопотання про розгляд справи у
її відсутність в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача - Управляння
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська у судове засідання не
з'явився, надав до суду клопотання з
проханням розглянути справу у
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами. У наданих
запереченнях на позовну заяву
відповідач посилався на те, що
відповідно до частини 2 статті 152
Конституції, законодавчі акти або їх
окремі положення, визнані
неконституційними, втрачають силу з
дня винесення рішення КСУ, а тому дії
рішення КСУ від 07. 10. 2009 року № 25-рп / 2009,
який визнав неконституційними і
втратили чинність норми Пенсійного
законодавства, що обмежують право на
отримання пенсій проживають за
кордоном, не поширюються на осіб, які
виїхали на ПМЖ за кордон до 07.10.2009 р, в
тому числі, на позивача, який виїхав на
постійне місце проживання за кордон
02.09.1997 року. Також вважає, що оскільки
Міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення між Україною
та Ізраїлем, який передбачав би умови
призначення та виплати пенсій, на даний
час в силу не вступив, підстави для
виплати та перерахунку пенсії позивачу
відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що до 1997 року
ОСОБА_1 проживав у АДРЕСА_1. У 1997 році він
виїхав на постійне проживання до
держави Ізраїль, де з 02 червня 1997 року
постійно проживає та не працює. З 01
березня 1998 року Управлінням пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська було припинено
виплату пенсії.

Постановою АНД районного суду м.
Дніпропетровська від 20.01.2014 року, яка
була змінена постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2014 року,
було зокрема зобов'язано Управління
пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська поновити виплату
пенсії ОСОБА_1 з 12.12.2013 року.

23.05.2014 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату та
інших документів, що знаходяться на
момент перерахунку в пенсійній справі
та відповідають вимогам законодавства,
що діяло раніше, а також додаткових
документів, одержаних органом
Пенсійного фонду, включаючи підвищення
до пенсії в розмірі надбавки,
встановленої для дітей війни, згідно
ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне державне
страхування»та ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 № 2195-ІУ, з додатком
обґрунтованого розрахунку розміру
пенсії в програмі Пенсійного
калькулятора Пенсійного фонду України.
Однак вказана заява була залишена без
задоволення з підстав відсутності
міждержавного договору між Україною та
Ізраїлем про пенсійне забезпечення,
неврегульованості законодавства, що
визначає механізм реалізації прав і
свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах.

Згідно зі ст. 8,9 КАСУ, суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, у відповідність з
яким, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. У
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана ВРУ, або іншому правовому акту,
суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу. Згідно ст. 46
Конституції України, громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної
або тимчасової втрати працездатності,
а також у старості. Тобто право на
отримання пенсії в Україні є
конституційним правом громадянина
України.

Відповідно до ст.24 Конституції України
громадяни мають рівні конституційні
права і свободи та є рівними перед
законом. Не може бути привілеїв чи
обмежень за ознаками раси,... майнового
стану, місця проживання,... та іншими
ознаками. Норми Конституції
України є нормами прямої дії (ст. 8).
Органи державної влади зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією, міжнародним правом і
Законами України. Згідно ч. 1 ст. 7 і
ст. 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне державне
страхування», загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
здійснюється на принципах
рівноправності застрахованих осіб,
щодо отримання пенсійних виплат та
виконання обов'язків стосовно сплати
страхових внесків; право на отримання
пенсії мають громадяни України, яким до
дня набрання чинності цим Законом була
призначена пенсія, відповідно до
Закону про пенсійне забезпечення.
Відповідно до ч. З ст.2 Протоколу № 4
Конвенції про захист прав і основних
свобод кожна людина має право на вільне
пересування і свобода вибору місця
проживання. Кожна людина має право
покинути будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згідно ч.2 ст.2 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», реєстрація місця проживання
чи місця перебування особи або її
відсутність не може бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження. Рішенням Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року по
справі № 1 -32 / 2009 за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, зазначені норми визнані
не відповідними Конституції України
(неконституційними) і такими, що
втратили силу, з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Зазначене рішення
Конституційного Суду України є
безумовною підставою для поновлення
позивачу виплати пенсії.

Таким чином, позивач, проживаючи в
державі Ізраїль, як громадянин України,
має такі ж конституційні права, як і
інші громадяни України, так як
Конституція України та пенсійне
законодавство не допускає обмежень
права на соціальний захист, зокрема,
права на отримання пенсії, по ознакою
місця проживання громадянина України.
Твердження відповідача, з посиланням
на ст. 152 Конституції України, про
нерозповсюдження дії Рішення КСУ від 07.
10. 2009 року № 25-рп / 2009, який визнав
неконституційними і втратили чинність
норми Пенсійного законодавства, що
обмежують право на отримання пенсій
проживають за кордоном, на осіб, які
виїхали на ПМП за кордон до 07.10.2009 року,
не ґрунтується на законі.

Зазначеним рішенням відновлено
конституційне право позивача на
пенсійне забезпечення, незалежно від
місця проживання та дати виїзду за
кордон, і у відповідача немає перешкод
для поновлення виплати позивачу
пенсії, яку він отримував до 07.10.2009 р.
Судом не береться до уваги посилання
відповідача на відсутність
міждержавного пенсійного угоди, як
підставу відмови в задоволенні позову
про перерахунок пенсії. Як
стверджувалося в резолютивній частині
рішення КСУ від 07.10.2009 р., суд вбачає
дискримінаційної ситуацію, при якій
отримання законно заробленої пенсії
ставиться в залежність від укладення
Україною міжнародного договору про
виплату пенсій. Позивач є громадянином
України, і є застрахованою особою, в
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування і
має право на отримання пенсії.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
дитиною війни є особа, яка є
громадянином України (копія
закордонного паспорту громадянина
України, завірений нотаріально
додається) та якій на час закінчення
Другої світової війни було менше 18
років. Статтею 6 Закону «Про соціальний
захист дітей війни» дітям війни до
пенсії або щомісячного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Таким чином, позивач
має статус «дитина війни» і має право
на щомісячну державну соціальну
допомогу відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» поновлення виплати
пенсії здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Наявність
Рішення Конституційного Суду України
від 7 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 про
визнання такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058 є
підставою для нарахування та виплати
пенсії.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суд вважає,
що відповідач не довів правомірності
своїх дій щодо відмови позивачу у
перерахунку пенсії за віком на
пільгових умовах та виплати підвищеної
пенсії як дитині війни, тому суд вважає
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату пенсії за віком
та інші пенсійні надбавки, відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне державне
страхування», як непрацюючому
пенсіонеру, з урахуванням матеріалів
пенсійної справи та додатково поданих
документів про страховий стаж, що не
врахований в пенсійній справі, із
застосуванням при розрахунку розміру
пенсії середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2012 рік, з
подальшими перерахунком та
індексаціями, починаючи з 12 грудня 2013
року; зобов'язати відповідача
нарахувати та здійснити виплату
позивачу підвищення до пенсії у
розмірі надбавки, встановленої для
дітей війни, відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», починаючи з 12 грудня 2013 року до
внесення змін у законодавстві у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6-11, 69-71, 86, 97, 158-163, 167, 171 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про неправомірні дії
та зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку пенсії за віком на
пільгових умовах та виплати підвищеної
пенсії як дитині війни, починаючи з
12.12.2013 року.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату пенсії за віком
та інші пенсійні надбавки, відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне державне
страхування», як непрацюючому
пенсіонеру, з урахуванням матеріалів
пенсійної справи та додатково поданих
документів про страховий стаж, що не
врахований в пенсійній справі, із
застосуванням при розрахунку розміру
пенсії середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2012 рік, з
подальшими перерахунком та
індексаціями, починаючи з 12 грудня 2013
року.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська нарахувати та
здійснити виплату ОСОБА_1 підвищення до
пенсії у розмірі надбавки,
встановленої для дітей війни,
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 12 грудня 2013 року до
внесення змін у законодавстві у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі якщо
постанову було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
постанови.

Суддя