Справа № 314/1028/14-а
Суддя: Надворна О. С.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/1028/14-а
Провадження № 2-а/314/20/2014
Номер рядка звіту 87
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2014
м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді Надворної О.С.

при секретарі судового засідання
Якубовській Т.М.,

за участю представників: позивача -
ОСОБА_1,

відповідача -
Куратченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області про визнання рішення
протиправним та його скасування,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області, в якому просить суд:

визнати рішення засідання комісії з
призначення та виплати пенсій
управління Пенсійного фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області про відмову у призначенні
позивачу пенсії, викладене у протоколі
від 10.12.2013 року № 12 протиправним та його
скасувати;

зобов'язати відповідача зарахувати
ОСОБА_3 періоди його роботи з 02.07.1975 року
по 25.10.1976 року, з 02.01.1979 року по 31.03.1983
року, період навчання з 01.09.1973 року по
01.07.1975 року, період проходження
строкової військової служби з 28.10.1976
року по 12.11.1978 року до пільгового стажу
за Списком № 2 для призначення пенсії;

зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 08.09.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
11.09.2013 року він звернувся до управління
ПФУ в Вільнянському районі Запорізької
області із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Необхідний для призначення пільгової
пенсії за Списком №2 стаж позивач
отримав у періоди з 02.07.1975 року по 25.10.1976
року, з 02.01.1979 року по 31.03.1983 року
працюючи за професією монтажника по
монтажу сталевих та залізобетонних
конструкцій.

Для підтвердження пільгового стажу
позивач надавав трудову книжку,
архівні копії документів та довідки, а
також довідку підприємства про
підтвердження стажу за період з 01.02.1985
року по 14.01.1989 року.

Незважаючи на викладене, рішенням УПФУ
в Вільнянському районі Запорізької
області, прийнятим на засіданні
комісії з призначення та виплати
пенсій та оформленим витягом з
протоколу від 10.12.2013 року №12 у
призначенні пенсії Позивачу було
відмовлено з підстав відсутності
права.

Позивач вважає, що вказане рішення
прийнято відповідачем усупереч
чинному законодавству, ґрунтується на
безпідставних мотивах і не відповідає
критеріям правомірності рішення
суб'єкта владних повноважень
визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, тому є
протиправним та у судовому порядку
підлягає скасуванню із зобов'язанням
відповідача призначити йому пенсію.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
на підставах, викладених в позові та
просили їх задовольнити.

Представник відповідача надала суду
письмові заперечення від 19.04.2014 року №
1935/05, в судових засіданнях вказувала на
відсутність підстав для задоволення
позову, правомірність дій відповідача
обґрунтовувала посиланнями на норми
чинного законодавства України,
зокрема, ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах», затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року №383, позовні вимоги не визнала,
просить у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, їх достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, дійшов до
наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавств, шляхом
справедливого, неупередженого та
своєчасного розгляду адміністративних
справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод, та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. Відсутність хоча б однієї з
наведених вище ознак є підставою для
задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд
керується принципом верховенства
права (ст. 8 КАС України) відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Предметом розглядуваного позову є
оскарження рішення пенсійного органу
щодо відмови в призначенні ОСОБА_3
пенсії у зв'язку із відмовою у
зарахуванні періодів його роботи з
02.07.1975 року по 25.10.1976 року, з 02.01.1979 року
по 31.03.1983 року за професією монтажника
по монтажу сталевих та залізобетонних
конструкцій до пільгового стажу за
Списком №2.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень
закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» положення Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено умови
призначення пенсій за віком, зокрема
необхідний вік для чоловіків - 60 років.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за віком на пільгових
умовах мають робітники, зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки - по
досягненню 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах.

Із змісту вказаної норми вбачається, що
підставами для призначення та виплати
пенсії позивачу з моменту досягнення 55
років є саме наявність стажу роботи не
менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців роботи повний робочий день за
професією, передбаченою Списком №2.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 року йому
виповнилось 55 років, що
підтверджується копією паспорта
позивача.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

11.09.2013 року ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в
Вільнянському районі Запорізької
області із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах,
для підтвердження спеціального стажу
позивачем надавалась трудова книжка
НОМЕР_1, в якій містяться записи про
періоди його роботи з 02.07.1975 року по
25.10.1976 року, з 02.01.1979 року по 31.03.1983 року
за професією монтажника по монтажу
сталевих та залізобетонних
конструкцій, що підтверджується
змістом позову та оскаржуваного
рішення відповідача.

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців №051062,
підприємство, на якому у спірний період
працював позивач - ТОВ
«Стальконструкція-103 ЛТД», -
ліквідовано без визначення
правонаступників.

Крім того довідками архівного відділу
Запорізької міської ради від 05.08.2013
року №К-1307/19, від 05.08.2013 року №К-1308/19, від
05.08.2013 року №К-1309/19 підтверджується
факт роботи позивача монтажником
сталевих та залізобетонних
конструкцій у спірний період,
отримання ним за цей час заробітної
плати та кількість відпрацьованих
годин, що було предметом перевірки УПФУ
в Заводському районі м. Запоріжжя, за
результатами якої було складено акт
від 10.10.2013 року, копія якого надана
відповідачем та долучена до матеріалів
справи.

Архівний витяг від 05.08.2013 року №К-1313/19,
наданий архівним відділом Запорізької
міської ради, містить відомості про
прийняття та звільнення позивача у
спірний період:

наказ про прийняття ОСОБА_3 монтажником
сталевих та залізобетонних
конструкцій від 01.07.1975 року; наказ про
звільнення ОСОБА_3 у ряди радянської
армії від 25.10.1976 року; наказ про
прийняття ОСОБА_3 монтажником сталевих
та залізобетонних конструкцій від
02.01.1979 року; наказ про звільнення ОСОБА_3
з роботи за професією електрозварника
від 17.09.1984 року.

Також пільговий стаж ОСОБА_3
підтверджується копією особової
картки НОМЕР_2 із зазначенням професії
та періодів його роботи, копія якої
була додана до позову. У розділі
третьому «Назначения и перемещения»
вказаної особової справи, відомостей,
що свідчили б про виконання ОСОБА_3 за
період з 02.07.1975 року по 25.10.1976 року та з
02.01.1979 року по 31.03.1983 року іншої роботи а
ніж за професією монтажника сталевих
та залізобетонних конструкцій або
приказів про переведення на роботу з
неповним робочим днем не міститься.

Доводи відповідача про можливість
зарахування до пільгового стажу роботи
позивача за професією монтажника по
монтажу сталевих та залізобетонних
споруд лише з 01.01.1992 року суд вважає
безпідставними у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах»
до пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.1992 року.

Наведена норма тлумачиться однозначно
та саме в тому розрізі, в якому її
викладає позивач, тобто, у разі
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року та результатами проведеної
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.1992 року до пільгового
стажу має бути зараховано весь період
роботи особи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків.

Атестація робочого місця ОСОБА_3 за
Списком №2 була проведена до 21.08.1997
року, а саме за наказом про атестацію
робочих місць від 23.11.1995 року № 151, тому,
враховуючи вищенаведені норми
законодавства, весь період його роботи
на цьому робочому місці має бути
зараховано до стажу за Списком №2.

Як вбачається із змісту оскаржуваного
рішення при зверненні за призначенням
пенсії позивачем надавалась копія
вказаного наказу про атестацію
робочого місця.

Із змісту заперечень відповідача
вбачається, що фактів роботи позивача у
спірний період за іншої професією, а
ніж та, що передбачена Списком №2,
встановлено не було.

Посилання відповідача на повернення
Головним управлінням ПФУ в Запорізькій
області документів ОСОБА_3 із відмовою
у їх розгляді як підставу
правомірності його дій суд вважає
незаконною, оскільки обов'язок з
призначення та виплати пенсій громадян
покладено Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» саме на органи Пенсійного
фонду України за місцем проживання
заявника, яким є відповідач.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Між тим, відповідачем не представлено
доказів правомірності ухвалення
оскаржуваного рішення та доказів
повного і обґрунтованого розгляду
звернення позивача за призначенням
пенсії.

Наведене свідчить, що відмовляючи
позивачу у зарахуванні до його
пільгового стажу за Списком №2
спірного періоду роботи та у
призначенні пенсії відповідач діяв
усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції
України, згідно з якою органи державної
влади зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
професійно-технічну освіту» час
навчання у професійно-технічному
навчальному закладі зараховується до
стажу роботи за спеціальністю, що дає
право на пільги, якщо перерва між днем
закінчення навчання і днем зарахування
на роботу за набутою професією не
перевищує трьох місяців.

У випадку Позивача перерва між днем
закінчення навчання - 01.07.1975 року та
днем зарахування на роботу за набутою
професією - 02.07.1975 року взагалі
відсутня, тому час його навчання з
01.09.1973 року по 01.07.1975 року, що складає 1
рік 10 місяців 1 днів, має зараховуватись
при визначенні права на пільгову
пенсію.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» час проходження строкової
військової служби зараховується до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо на момент
призову на строкову військову службу
особа працювала за професією, що
передбачала право на пенсію на
пільгових умовах.

Оскільки позивач на момент призову
працював за професією, що передбачає
право на пенсію на пільгових умовах,
час проходження ним строкової
військової служби з 28.10.1976 року по 12.11.1978
року, що складає 2 роки 15 днів,
зараховується до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №2.

Таким чином, при зарахуванні періодів
навчання та служби в армії, пільговий
стаж позивача за професією монтажника
по монтажу сталевих та залізобетонних
конструкцій складає 9 р. 5 міс. 10 д., що
разом із періодом врахованим
відповідачем - 3 р. 11 міс. 14 дн. складає 13
роки 4 міс., тобто стаж достатній для
призначення пенсії у відповідності до
п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 55 років.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
за віком позивачу мала бути призначена
з дня, що настає за днем досягнення
пенсійного віку, оскільки звернення за
пенсією відбулося 11.09.2013 року, тобто не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
пенсійного віку, тому пенсія йому мала
бути призначена з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку - 08.09.2013
року.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення відповідача не відповідає
встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріям визначення правомірності
рішень суб'єктів владних повноважень, є
протиправним та має бути скасовано,
позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання
зарахувати до пільгового стажу за
Списком № 2 період його роботи з 02.07.2008
року по 05.08.2013 року, у зв'язку з чим
призначити та виплачувати йому пенсію
за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України,
ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 4, ч. 1 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ч. 4 ст.
9, ст. ст. 10, 11, 18, ч. 1 ст. 41, 71, 72, ч. 4 ст. 122, 158,
163, КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати рішення засідання комісії з
призначення та виплати пенсій
управління Пенсійного фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області, викладене у протоколі від
10.12.2013 року № 12 про відмову ОСОБА_3 у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах протиправним та його
скасувати.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Вільнянському районі
Запорізької області зарахувати ОСОБА_3
періоди його роботи за професією
монтажника по монтажу сталевих та
залізобетонних конструкцій з 02.07.1975
року по 25.10.1976 року, з 02.01.1979 року по
31.03.1983 року, період навчання з 01.09.1973
року по 01.07.1975 року, період проходження
строкової військової служби з 28.10.1976
року по 12.11.1978 року до пільгового стажу
за Списком № 2 для призначення пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Вільнянському районі
Запорізької області призначити та
виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 08.09.2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Вільнянський районний суд Запорізької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 КАС України, або
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, з
подачею її копії відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.С. Надворна

20.05.2014