Справа № 826/8343/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2014 року 15:30
№ 826/8343/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «БІЛДЕКС» до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «БІЛДЕКС» (далі -
позивач, ТОВ «БІЛДЕКС») до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач,
ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві) про:
визнання протиправними дій ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо проведення зустрічної
звірки позивача, за результатами якої
складено акт № 327/3-22-08-38751274 від 07.05.2014 р.
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «БІЛДЕКС» (код
господарських взаємовідносин із
платниками податків за березень 2014
визнання протиправними дій ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві по формуванню в акті №
327/3-22-08-38751274 від 07.05.2014 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
підтвердження господарських
взаємовідносин із платниками податків
за березень 2014 року» висновків про
відсутність реальності здійснення
господарських операцій із зазначеними
платниками податків за березень 2014
визнання протиправними дій ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо коригування у електронній
базі «Податковий Блок» показників
податкової звітності з податку на
додану вартість ТОВ «БІЛДЕКС» (код
зобов'язання ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
поновити показники податкової
звітності з податку на додану вартість
березень 2014 року у електронній базі
зобов'язання ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві надати
звіт про виконання судового рішення
впродовж 7 календарних днів з моменту
набрання рішенням суду по даній справі
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем у порушення
норм діючого податкового
законодавства України, з перевищенням
наданих йому повноважень, вчиненні
протиправні дії по проведенню
зустрічної звірки позивача, за
результатами якої складено акт, що
призвело до порушення його прав та
законних інтересів, формування
недостовірних висновків щодо
фіктивності укладених ним правочинів
та відсутності об'єктів оподаткування
під час здійснення позивачем
господарських операцій при придбанні
та продажу товарів (робіт, послуг), що
погіршує його репутацію як
добросовісного учасника господарських
правовідносин перед контрагентами, а
також коригування його податкових
зобов'язань та податкового кредиту і
внесення недостовірних даних до
електронних баз даних.
Представником позивача подано до суду
клопотання від 02.07.2014 року, в якому
просив задовольнити позовні вимоги та
розглядати справу в порядку письмового
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
вважаючи оскаржувані дії законними,
вчиненими в межах наданих йому діючим
податковим законодавством
повноважень. На думку відповідач,
складеним актом про неможливість
проведення зустрічної звірки не
порушено права та інтереси позивача,
оскільки такий акт є лише формою
фіксації податкової інформації, яка
використовується податковими
органами, а тому, на думку відповідача,
позовні вимоги є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
З огляду на вищевикладене, у зв'язку з
клопотанням позивача та з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд прийшов до
висновку про доцільність розгляду
справи в порядку письмового
провадження на підставі наявних
матеріалів справи.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.
ТОВ «БІЛДЕКС» зареєстроване 29.05.2013 року
в Головному управлінні юстиції у м.
Києві, свідоцтво про державну
реєстрацію від 29.05.2013 року за
ТОВ «БІЛДЕКС» взято на податковий
на обліку ДПІ у Голосіївському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві.
У періоді, за який проводилась
зустрічна звірка, ТОВ «БІЛДЕКС» було
зареєстроване платником податку на
додану вартість , індивідуальний
ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві на підставі
службового посвідчення від 25.02.2013 року
серії KB №136088, згідно із п.73.5 ст.73
Податкового кодексу України та п. 4.4
наказу ДПА України від 22.04.2011 № 236 «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок» здійснено
відповідні заходи з метою проведення
зустрічної звірки ТОВ «БІЛДЕКС» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за березень 2014
року, за результатами яких складено акт
від 07.05.2014 року № 327/3-22-08-38751274 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БІЛДЕКС».
Як вбачається з акту, зустрічну звірку
неможливо було провести у зв'язку з тим,
що підприємство не знаходиться за
Разом з тим, податковим органом
зроблено висновок про те, що перевіркою
ТОВ «БІЛДЕКС» не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин із контрагентом, їх вид, обсяг,
якість та розрахунки, а саме
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення по операціях з
придбання товарів (послуг) у
контрагентів-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям за
березень 2014 року в розумінні ст. 22, ст. 185
Податкового кодексу України.
На підставі висновків вказаного акту
відповідачем здійснено коригування
податкових зобов'язань позивача та
внесено відповідну інформацію до бази
даних «Податковий Блок».
Позивач вважає такі дії відповідача
протиправними, що стало підставою для
його звернення з відповідним
адміністративним позовом до суду.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.
Згідно зі ст.6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, який,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючих органів
зобов'язані, крім іншого: дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами; забезпечувати
сумління виконання покладених на
контролюючі органи функцій; не
допускати порушень прав та
охоронюваний законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право,
зокрема, проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.
Згідно п.73.5. ст.73 Податкового кодексу
України, з метою отримання податкової
інформації контролюючі органи мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.
За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.
Отже, метою проведення зустрічної
звірки є виключно співставлення даних
первинних бухгалтерських документів
одного платника податків з іншим.
Відповідно до пункту 73.3 ст. 73
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Згідно з пунктом 5 абзацу 3 пункту 73.3
статті 73 Податкового кодексу України
письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
у разі проведення зустрічної звірки.
Відповідно до абзацу 4 пункту 73.3 статті
73 Податкового кодексу України запит
вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.
Механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок визначає Порядок
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1232
Згідно п.1 Порядку, зустрічна звірка
полягає у зіставленні даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.
Зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань (п.2
Пунктом 4 Порядку №1232 встановлено, що
орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження.
У разі відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1232 у
разі отримання від суб'єкта
господарювання інформації, визначеної
у запиті, та її документального
підтвердження (протягом одного місяця
з дня, що настає за днем надходження
суб'єкту господарювання запиту) орган
державної податкової служби проводить
Із аналізу наведених норм вбачається,
що проведення зустрічних звірок
здійснюється податковими органами з
метою отримання інформації, при цьому,
обов'язковою передумовою проведення
таких звірок є надсилання запиту до
суб'єкта господарювання про надання
інформації та документального її
Суд звертає увагу, що ухвалою суду про
відкриття провадження зобов'язано
відповідача надати, у разі заперечення
проти позову, письмові заперечення та
всі матеріали, що були або мали бути
взяті ним до уваги при прийнятті
рішення, вчиненні дій, допущенні
бездіяльності.

Проте, податковим органом не надано
суду докази надсилання такого запиту
чи отримання його підприємством.
Відсутні будь-які пояснення щодо
обставин надіслання цього запиту на
адресу позивача й у запереченнях на
адміністративний позов.

Відповідно до приписів п.п.4.4.
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок» затверджених
Наказом ДІІА України від 22.04.2011 р. № 236, у
разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від підписання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає заходів,
передбачених актами ДПС України.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що відповідачем не надано
суду доказів направлення позивачу за
його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом з повідомленням про вручення чи
особистого вручення позивачу або його
уповноваженому представникові під
розписку відповідного запиту про
надання інформації та її
документального підтвердження, як того
вимагають норми діючого податкового
законодавства.

Між тим, як зазначив відповідач,
посадовими особами з метою вручення
запиту здійснено виїзд на податкову
адресу підприємства: 49051, м.
Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9-Д
та складено акт про результати
територіально-дільничного та
об'єктно-орієнтованого контролю №
13/22-0825 від 25.03.2014 року щодо відсутності
позивача за вказаною адресою та
надіслано запит до СУ ФР ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо встановлення
місцезнаходження позивача від 25.03.2014
року № 169/22-08.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
дослідивши подані відповідачем копії
вищевказаних документів, встановлено,
що в акті № 13/22-0825 від 25.03.2014 року та
запиті до СУ ФР ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
25.03.2014 року № 169/22-08 на встановлення
місцезнаходження позивача зазначено
іншу адресу: 01013, м. Київ, вул.
Будіндустрії, буд. 7, кв. 2.

В той же час, згідно наявної в
матеріалах справи виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АД №
594853 та статуту підприємства,
місцезнаходженням товариства
значиться адреса: 49051, м.
Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9-Д.
Записів щодо відсутності позивача за
місцезнаходженням чи про повідомлення
про відсутність за місцезнаходженням
Єдиний державний реєстр не містить.
Отже, станом на час проведення заходів
щодо проведення зустрічної звірки,
статус відомостей про юридичну особу
підтверджено.

В порушення п. 12 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
відповідач не направив державному
реєстратору повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням, а позивач, в свою
чергу, не отримав вказане повідомлення
від реєстратора.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних та
фізичних осіб-підприємців» Єдиний
державний реєстр створюється з метою
забезпечення органів державної влади,
а також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Таким чином, у суду немає підстав
вважати правомірними твердження
відповідача щодо відсутності позивача
за місцезнаходженням, зазначеним у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, суд критично сприймає доводи
відповідача про неможливість
проведення зустрічної звірки позивача,
в основу яких покладено відсутність
його за адресою місцезнаходження.

Крім того, в ході судового розгляду
справи, відповідачем не надані суду
ґрунтовні пояснення щодо підстав та
причин необхідності проведення
зустрічної звірки, при цьому,
відповідач вважає, що ним дотримано
вимоги законодавства, що регламентують
порядок проведення зустрічних звірок.

Таким чином, аналіз викладених
законодавчих норм та обставин справи
свідчить про порушення, з боку
відповідача, вимог діючого податкового
законодавства та, відповідно, про
протиправність вчинених ним дій по
проведенню зустрічної звірки, що
оформлено актом № 327/3-22-08-38751274 від 07.05.2014
року про неможливість проведення
зустрічної звірки.

Окрім цього, суд зазначає, що акт не
відповідає встановленій Методичними
рекомендаціями формі, оскільки в
даному акті податковий орган робить
висновок щодо господарських операцій,
які проводились між позивачем та його
контрагентами, в той час як додатком 3
до Методичних рекомендацій
передбачено виключну форму акта та не
передбачено складання податковим
органом висновків щодо результатів
проведених перевірок на предмет оцінки
господарських операцій та
правомірності формування податкових
зобов'язань суб'єктом підприємницької
діяльності.

Визначені чинним законодавством
заходи, які здійснюються податковим
органом з метою проведення зустрічних
звірок суб'єктів господарювання, мають
на меті лише отримання від таких осіб
податкової інформації.

Окрім того, суд зазначає, що в межах
спірних правовідносин податковий
орган позбавив позивача можливості
надати первинні бухгалтерські
документи на підтвердження реальності
здійснення господарських операцій із
контрагентами, в той же час належним
чином оформлені первинні
бухгалтерські документи, зокрема,
договори, податкові та видаткові
накладні, акти виконаних робіт,
розрахункові банківські документи
тощо, що засвідчують здійснення
господарської діяльності із
контрагентами, надані позивачем суду.

У даному випадку, в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки позивача, викладені висновки,
складання яких передбачено в разі
проведення зустрічної звірки, однак, як
підтверджено матеріалами справи,
зустрічна звірка фактично не
відбулась, як того вимагають норми
діючого податкового законодавства
України, що свідчить про
протиправність таких висновків.

Отже, позовна вимога позивача про
визнання протиправними дій ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві по формуванню в акті №
327/3-22-08-38751274 від 07.05.2014 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«БІЛДЕКС» () щодо
підтвердження господарських
взаємовідносин із платниками податків
за березень 2014 року» висновків про
відсутність реальності здійснення
господарських операцій із зазначеними
платниками податків за березень 2014
року» є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Окрім того, згідно положень статті 16
Закону України «Про інформацію» від
02.10.1999 р. № 2657-ХІІ, податковою
інформацією є сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Відповідно до статті 74 Податкового
кодексу України, податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань.

Так, в силу приписів пункту 83.1 статті 83
Податкового кодексу України, податкова
інформація є підставою для прийняття
посадовими особами органів державної
податкової служби відповідних
висновків під час проведення
перевірок.

Оформлення результатів перевірок
здійснюється шляхом складання акта
перевірки, який є носієм доказової
інформації та повинен містити висновки
посадових осіб податкового органу про
порушення суб'єктом господарювання
законодавства.

В свою чергу, метою проведення
зустрічної звірки платника податків,
як було зазначено вище, є виключно
отримання податкової інформації, тобто
зібрання відомостей, які розкривають
процес поточної господарської
діяльності платника податків, дані про
його контрагентів, кількісні, якісні та
інші характеристики отриманих та
наданих товарів (робіт, послуг).

Враховуючи, що зустрічні звірки не є
перевірками платника податків,
письмовий документ, який складається
після проведення зустрічної звірки
(довідка чи акт про неможливість
проведення зустрічної звірки) не може
містити у собі висновки посадових осіб
податкового органу про порушення
суб'єктом господарювання вимог чинного
законодавства, у тому числі висновок
про реальність, повноту, достовірність
господарських операцій такої особи.

В той же час, як вбачається з матеріалів
справи, ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві на підставі акта
про неможливість проведення
зустрічної звірки здійснено
коригування податкових зобов'язань та
податкового кредиту ТОВ «БІЛДЕКС»
шляхом коригування сум податку на
додану вартість та податкового кредиту
в системах автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації України.

При цьому, жодних законодавчо
визначених письмових повідомлень
контролюючого органу про здійснення
перерахунку грошового зобов'язання ТОВ
«БІЛДЕКС», якими, у даному випадку, є
податкові повідомлення-рішення, ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві складено не було.

Слід також зазначити, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
коригування задекларованих
показників) до моменту донарахування
платникові податкового зобов'язання в
порядку статті 54 Податкового кодексу
України та його узгодження. Зазначене
також підтверджується правовою
позицією Вищого адміністративного
суду України у постанові від 13.03.2014 року
№ К/800/51574/13.

Таким чином, з системного аналізу
викладеного вбачається, що дії
відповідача щодо коригування у
електронній базі «Податковий Блок»
показників податкової звітності з
податку на додану вартість ТОВ
«БІЛДЕКС» за період з 01.03.2014 року по
31.03.2014 року не відповідають вимогам
податкового законодавства та є
протиправними.

Враховуючи викладене, з урахуванням
неправомірного коригування
відповідачем у електронній базі
«Податковий Блок» показників
податкової звітності з податку на
додану вартість ТОВ «БІЛДЕКС» за
березень 2014 року, з метою відновлення
порушеного права позивача, суд вважає
за необхідне зобов'язати відповідача
поновити показники податкової
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «БІЛДЕКС» за березень 2014 року у
електронній базі «Податковий Блок».

Провівши системний аналіз викладених
законодавчих норм та обставин справи,
суд приходить до висновку, що вимоги
позивача в цій частині є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Щодо зобов'язання відповідача подати
звіт про виконання судового рішення,
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до змісту ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається,
що зобов'язання суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення є правом
суду, а не його обов'язком.

З огляду на викладене, а також
приймаючи до уваги обставини даної
справи, суд не вважає за необхідне
зобов'язувати суб'єкта владних
повноважень подавати звіт про
виконання даного судового рішення,
оскільки позивачем не наведено доводів
та не надано доказів, які свідчать про
те, що відповідач ухилятиметься від
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції України та
законів України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
та обґрунтованість вчинених ним
оскаржуваних дій.

Натомість, вимоги позивача знайшли
своє належне обґрунтування в частині
позовних вимог.

За таких обставин, системно
проаналізувавши норми законодавства,
оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «БІЛДЕКС»
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо проведення
зустрічної звірки позивача, за
результатами якої складено акт №
327/3-22-08-38751274 від 07.05.2014 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
товариства з обмеженою
відповідальністю «БІЛДЕКС» () щодо підтвердження господарських
взаємовідносин із платниками податків
за березень 2014 року».

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві по формуванню в
акті № 327/3-22-08-38751274 від 07.05.2014 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
товариства з обмеженою
відповідальністю «БІЛДЕКС» () щодо підтвердження господарських
взаємовідносин із платниками податків
за березень 2014 року» висновків про
відсутність реальності здійснення
господарських операцій із зазначеними
платниками податків за березень 2014
року.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо коригування
у електронній базі «Податковий Блок»
показників податкової звітності з
податку на додану вартість товариства
з обмеженою відповідальністю
«БІЛДЕКС» () за березень
2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві поновити показники податкової
звітності з податку на додану вартість
товариства з обмеженою
відповідальністю «БІЛДЕКС» () за березень 2014 року у електронній
базі «Податковий Блок».

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «БІЛДЕКС» () понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 58,46 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко