Справа № 2а/0470/4132/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"03" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/4244/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Кравцова
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Довгинцівському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кривому
Розі (далі - Відділення Фонду) про
зобов'язання вчинити дії, за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Довгинцівському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області (далі - УПФ) на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року і ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 4 жовтня 2012 року, -

встановив:

У квітні 2011 року УПФ звернулось до суду
з вказаним позовом, у якому просило
зобов'язати Відділення Фонду включити
до актів щомісячної звірки витрати на
виплату і доставку щомісячної
державної адресної допомоги,
передбаченої постановою Кабінету
Міністрів України № 265 від 26.03.2008,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з 01.12.2010 по
31.03.2011 в сумі 2384 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилався на положення статті 21 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-ХІV),
згідно з якими, на його переконання,
Відділення Фонду повинно підписати акт
звірки.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
травня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 4 жовтня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на
порушення судами норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
судів попередніх інстанцій скасувати
та ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Спір, що виник між сторонами, підлягає
розв'язанню виходячи з положень Закону
№ 1105-ХІV і Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання затвердженого постановою
правління ПФУ та правління Фонду від 4
березня 2003 року № 5-4/4 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 р. за № 376/7697) (далі - Порядок).

Зокрема, згідно з пунктом 5 частини
першої статті 24 Закону № 1105-ХІV
відповідач зобов'язаний співпрацювати
з фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів. Якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між ПФУ і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Відповідно до пункту 5 Порядку органи
ПФУ щомісяця, до 10 числа місяця,
наступного за звітним, на підставі
списку осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції ПФУ в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням ПФУ в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і
управлінням виконавчої дирекції ПФУ в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

Зазначені акти після їх підписання
надсилаються до вищестоящих органів
ПФУ та Фонду і після звірок та уточнень
є підставою для здійснення розрахунків
щодо відшкодування останнім
здійснених органами ПФУ витрат (пункти
6 та 7 Порядку).

Отже, за змістом наведених норм Закону
№ 1105-ХІV та Порядку зазначені в позові
акти звірки є предметом подальшого
опрацювання вищестоящими органами
сторін у цій справі. У частині
включення в акт щомісячної звірки
розрахунків Порядок підлягає
застосуванню лише при відсутності
спору між Управлінням ПФ і Відділенням
Фонду, оскільки не врегульовує спірних
відносин між фондами.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідач відмовився
включити в акт щомісячної звірки
витрати по особових справах
потерпілих, яким виплачені пенсії,
призначені у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання суми витрат,
які підлягають відшкодуванню.
Позивачем не заявлено вимогу про
стягнення з відповідача сум на
відшкодування витрат.

Правова позиція суду першої інстанції,
з яким погодився суд апеляційної
інстанції, відповідає правовій позиції
Вищого адміністративного суду України
з цього питання, згідно з якою Порядок у
частині включення в акт щомісячної
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише при відсутності
спору між УПФ і Відділенням Фонду.

У випадку відсутності згоди на
включення в акт щомісячної звірки
вказаних розрахунків з боку органу
Фонду, вимоги про відшкодування таких
сум вирішуються в судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки.

Суди попередніх інстанцій дійшли
висновку, з яким погоджується і суд
касаційної інстанції, що вимоги УПФ про
зобов'язання відповідача включити в
акт щомісячної звірки витрати і
доставку щомісячної державної
адресної допомоги по особових справах
ОСОБА_5, ОСОБА_6 не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду погоджується з
таким висновком судів попередніх
інстанцій і доводи касаційної скарги
його не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року і ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 4 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: