Справа № 822/1854/14
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1854/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Поділля
шляхбуд" на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 30
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Шепетівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області до
Приватного підприємства "Поділля
шляхбуд" про стягнення податкового
боргу , -

В С Т А Н О В И В :

Шепетівська ОДПІ звернулася до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до ПП
"Поділля шляхбуд" про стягнення
податкового боргу. Позовні вимоги
мотивовано тим, що за підприємством
рахується податковий борг, який
добровільно не сплачений. За таких
обставин просили стягнути з ПП
"Поділля шляхбуд" 299954,57 грн. податкового
боргу за рахунок належних зазначеному
платнику податків коштів на рахунках у
обслуговуючих його банках та готівки.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
30.05.2014 року адміністративний позов
задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представник
апелянта (відповідача) не з'явився, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином. Про причини неявки в судове
засідання суд не повідомив, клопотань
про відкладення розгляду справи не
направляв.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак направив
на адресу суду письмове клопотання про
розгляд справи у порядку письмового
провадження. Крім того, просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, відповідач -
Приватне підприємство "Поділля
шляхбуд" перебуває на обліку в
Шепетівській ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області як платник податків.

Згідно даних Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому
Хмельницької області за відповідачем
рахується податковий борг в сумі 299954,57
грн., з них:

- по податку на додану вартість в сумі -
145471,32 грн. (в тому числі пеня - 8,32 грн.), що
підтверджується податковою
декларацією з податку на додану
вартість № від 19.11.2013 року,
податковими повідомленнями - рішеннями
№ від 07.03.2013 року, № від
05.12.2013 року, № від 19.04.2013 року,
№ від 19.04.2013 року, № від
10.04.2014 року, № від 10.04.2014 року;

- по податку на прибуток в сумі - 154483,25
грн., що підтверджується податковими
повідомленнями - рішеннями №000022200 від
07.03.2013 року, № від 19.04.2013 року.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України податковий борг - це
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пункт 57.1 ст.57 Податкового кодексу
України встановлює, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу п.59.1 ст.59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

За змістом п.59.5 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України 18.04.2013 року
позивачем вручена відповідачу
податкова вимога форми "Ю" №84-19 від
03.04.2013 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Доказів оскарження
відповідачем вказаної податкової
вимоги в ході судового розгляду не
надано.

В силу п.95.1. ст.95 Податкового кодексу
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності.

За змістом п.95.4 ст.95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків.

Відповідно до п.20.1.18 ст.20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що вимоги щодо стягнення з
відповідача податкового боргу в
зазначеному розмірі є обґрунтованими і
підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Поділля шляхбуд", -
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 30 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.