Справа № 822/3856/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/169/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю
секретаря представників сторін: від
позивача: від відповідача:Муравйов О. В.
Вербицька О. В. Рибченко А. О. Титенко М.
П. Решодько І. М.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуХмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області в
особі Летичівського відділенняна
постанову та ухвалуХмельницького
окружного адміністративного суду від
29.10.2013 року Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 рокуу
справі№ 822/3856/13-аза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
- Обрій»доХмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області в особі
Летичівського відділенняпровизнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29.10.2013 року
у справі № 822/3856/13-а, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 року,
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
(Летичівське відділення) № від
17.07.2013 року.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нове про відмову в
позові. Свої вимоги заявник
обґрунтовує порушенням судами норм
матеріального права, зокрема, п. а. 198.1,
198.2, 198.3, 198.5 ст. 198, п. п. 200.1, 200.3, пп. «б» п.
200.4 ст. 200 Податкового кодексу України,
п. 3.9 розділу V Наказу № 1492 від 25.11.2011
року «Про затвердження форм та Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з ПДВ».

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з вимогами та доводами
заявника не погоджується, просить
залишити в силі судові рішення у
справі.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем перевірки ТОВ
«Агрофірма - Обрій» з питань законності
декларування від'ємного значення з
податку на додану вартість за період з
01.06.2011 року по 31.12.2012 року складено акт
перевірки від 30.05.2013 року № 296/22/35779344,
яким зафіксовано порушення платником
абз. «а» п. 200.4 ст. 200 Податкового
Кодексу, у зв'язку з чим занижено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів на 7 605 017,00 грн., п.
п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.5 ст. 198, п. п. 200.1, 200.3, пп.
«б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодекс
України, п. 3.9 Розділу V Наказу № 1492 від
25.11.2011 року «Про затвердження форм та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з ПДВ», у зв'язку з
чим завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (рядок 24
податкової декларації з ПДВ) за грудень
2012 року на суму 7 605 017,00 грн., п. п. 198.1, 198.2,
198.3 ст. 198, п. п. 200.1, 200.3, пп. «б» п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, п. 3.9
Розділу V Наказу № 1492 від 25.11.2011 року
«Про затвердження форм та Порядку
заповнення подання податкової
звітності з ПДВ», у зв'язку з чим
занижено податок на додану вартість в
сумі 891925 грн., в тому числі в розрізі
звітних (податкових) періодів: за
вересень 2012 року - 614084 грн., за жовтень
2012 року - 277841 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.07.2013 року №
, яким збільшено суму податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за основним платежем 891 925 грн.
та за штрафними санкціями 222 981,25 грн.

За наслідками адміністративного
оскарження спірне податкове
повідомлення-рішення без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суди
першої та апеляційного інстанції
виходили з того, що висновки акта
перевірки спростовуються матеріалами
справи.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198. Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Отже, правові наслідки у вигляді
виникнення права платника податку на
формування витрат та податкового
кредиту з ПДВ наступають лише у разі
реального (фактичного) вчинення
господарських операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що реальність
господарських операцій по виконанню
договору У 8/ПРО від 01.03.2010 року,
укладеного позивачем з ТОВ «Апелла
Консалт» на абонентську юридичну
допомогу, підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг),
податковими накладними, платіжними
дорученнями.

Крім того, рішенням Хмельницького
окружного адміністративного суду від
20.12.2012 року у справі № 2270/6482/12 за позовом
ТОВ «Агрофірма-Обрій» до Хмельницької
міжрайонної державної податкової
інспекції про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення встановлено
правомірність формування ТОВ
«Агрофірма-Обрій» податкового кредиту
по податковим накладним, виписаним ТОВ
«Апелла Консалт» на виконання
вищезазначеного договору. Дане рішення
набрало законної сили 28.02.2013 року.

Аналогічні обставини встановлені в
рішенні Хмельницького окружного
адміністративного суду від 02.09.2013 року
у справі № 822/3009/13-а за позовом ТОВ
«Агрофірма-Обрій» до Хмельницької
міжрайонної державної податкової
інспекції в особі Летичівського
відділення про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, яке набрало
законної сили 08.10.2013 року.

Відносини ТОВ «Агрофірма-Обрій» з
контрагентом ТОВ «Апелла Консалт» на
підставі договору № 8/ПРО від 01.03.2010
року щодо надання юридичних послуг
контрагентом позивачу підтверджується
відповідними актами здачі-приймання
робіт (надання послуг), податковими
накладними, платіжними дорученнями та
актами перевірок, які були предметом
досліджень при розгляді вказаних вище
справ.

З посиланням на п. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
та встановлені обставини фактичного
наданні послуг по вказаному договору,
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли вірного висновку щодо
правомірності формування податкового
кредиту по цим операціям.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 16.08.2011 року між ТОВ
«Агрофірма - Обрій» та ТОВ «Промінь
Агро» укладено договір комісії №
КК-011211.1, за умовами якого ТОВ «Промінь
Агро» бере на себе зобов'язання
здійснити експорт кукурудзи врожаю 2011
року, яка належить позивачу.

Виконання даної операції
підтверджується актом
приймання-передачі № 2 від 14.02.2012 року,
згідно з яким передано 1 153,440 тон
кукурудзи на експорт. Відповідно до
бухгалтерської довідки собівартість
переданої на експорт кукурудзи складає
1 903 176,00 грн., в тому числі ПДВ в сумі 317
196,00 грн.

Згідно із пп. «е» пп. 14.1.191 ст. 14
Податкового кодексу України
постачанням товарів вважаються
передача товарів згідно з договором, за
яким сплачується комісія (винагорода)
за продаж чи купівлю.

Відповідно до абз. 2 п. 15 підрозділу 2
розділу XX Податкового кодексу України
операції з вивезення в митному режимі
експорту зернових та технічних
культур, зазначених в абзаці першому
цього пункту (зернові культури
товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ
ЗЕД та технічні культури товарних
позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД),
звільняються від оподаткування
податком на додану вартість. Зокрема,
звільняється від оподаткування ПДВ
експорт кукурудзи (код УКТ ЗЕД-1005).

Положеннями п. 198.5 ст. 198 Податкового
кодексу України (в редакції станом на
момент здійснення цієї операції)
визначено, що платник податку
зобов'язаний нарахувати податкові
зобов'язання (визнати умовний продаж)
за товарами/послугами, основними
фондами, що використовувалися для
виготовлення товарів, по яких суми
податку були включені до складу
податкового кредиту, у разі якщо такі
виготовлені товари/послуги, необоротні
активи використовуються в операціях,
що звільняються від оподаткування
відповідно до цього Кодексу.

У зв'язку з передачею кукурудзи на
експорт, позивач виписав податкову
накладну № 1 від 14.02.2012 року на суму
собівартості кукурудзи, а саме: 1 903 176,00
грн., в тому числі ПДВ в сумі 317 196,00 грн.

У разі якщо придбані та/або виготовлені
товари/послуги, необоротні активи
частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково -
ні, до сум податку, які платник має
право віднести до податкового кредиту,
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку під час їх
придбання або виготовлення, яка
відповідає частці використання таких
товарів/послуг, необоротних активів в
оподатковуваних операціях (п. 199.1 ст. 199
Податкового кодексу України).

Позивачем в 2011 році було вирощено 18 176,451
тон кукурудзи, з якої лише 1 397,750 тон. або
7,9 % від всього обсягу було продано на
експорт (операції звільнені від
оподаткування на підставі п. 15
підрозділу 2 розділу XX Податкового
кодексу України).

Основні засоби, зазначені на стор. 32-33
акта перевірки, застосовувалися для
вирощування в 2011 році всієї кукурудзи
(тобто і тієї, що пішла на експорт, і
тієї, що продавалася в Україні з
нарахуванням зобов'язань по ПДВ за
ставкою 20 %). Тобто, основні засоби
позивача частково використовувалися в
неоподатковуваних операціях, а
частково використовувалися в
оподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 199.5 ст. 199 Податкового
кодексу України частка використання
сплаченого нарахованого) податку за
придбаними (ввезеними)
товарами/послугами між:
оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями,
визначена з урахуванням норм пунктів
199.2 - 199.4 статті 199 цього Кодексу,
застосовується для проведення
коригування сум додатку, які
відносяться до податкового кредиту за
операціями, зазначеними у пункті 199.1
статті 199 цього Кодексу. Результати
перерахунку сум податкового кредиту
відображаються у податковій
декларації за останній податковий
період року.

Позивач основні засоби, які були
придбані до першої господарської
операції звільненні від оподаткування
ПДВ, а саме - березня 2012 року та які
приймали участь у вирощуванні
кукурудзи врожаю 2011 року, повинен був
відкоригувати не у березні 2012 року, як
помилково стверджує відповідач, а в
грудні 2012 року.

Разом з тим, з 01.07.2012 року абз. 2 п. 15
підрозділу 2 розділу XX Податкового
кодексу України звільнив
сільськогосподарських-товаровиробник
ів від необхідності застосовувати
вимоги п. 199.1 ст. 199 цього Кодексу до
основних засобів, які були задіяні
підчас вирощування зернових та
технічних культур, що були
експортовані.

Враховуючи наведене, у відповідача
були відсутні підстави застосовувати
до основних засобів, які були задіяні у
вирощуванні кукурудзи в 2011 році
положення ст. 199 Податкового кодексу
України та збільшувати податковий
кредит на загальну суму 112 392,00 грн.

Оскільки в порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
податковим органом не доведено
обґрунтованості висновку акта
перевірки, що стали підставою для
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують, а зводяться до
переоцінки обставин, встановлених
судом апеляційної інстанцій, що у
відповідності до ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
не віднесено до повноважень суду
касаційної інстанції.

За таких обставин касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області в
особі Летичівського відділення
залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29.10.2013 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
у справі № 822/3856/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, в
порядку та у строки, передбачені
статтями 236-238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
О. В. Вербицька

А. О. Рибченко