Справа № 821/2236/14
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2236/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Циганій С.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Херсонської
обласної державної адміністрації,
Генічеської районної державної
адміністрації Херсонської області,
третя особа: комунальне підприємство
"Підприємство Комунальне "Оріон" про
визнання протиправним та скасування
розпорядження,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Херсонської обласної державної
адміністрації (далі- відповідач 1),
Генічеської районної державної
адміністрації Херсонської області
(далі - відповідач 2), третя особа:
комунальне підприємство "Підприємство
Комунальне "Оріон", у якому просить
визнати протиправними та скасувати
розпорядження голови Генічеської
районної державної адміністрації від
20.11.2012р. №777 та розпорядження голови
Херсонської обласної державної
адміністрації від 01.07.2013р. №380 про
надання комунальному підприємству
"Підприємство комунальне "Оріон",
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення в оренду
строком на 49 років земельної ділянки
орієнтовною площею 1га, із земель
водного фонду (прибережна захисна
смуга, включаючи пляжі), розташованої у
створах існуючого оздоровчого
комплексу "Колос" на території
Щасливцевської сільської ради
Генічеського району.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
06.06.2014р. комісією з розгляду скарг
громадян щодо земельного
законодавства Щасливцевської
сільської ради Генічеського району
Херсонської області було встановлено,
що на території пляжу, розташованого у
створах існуючого оздоровчого
комплексу «Колос» за адресою АДРЕСА_1,
встановлено шлагбаум, який перешкоджає
доступ до моря. Під час встановлення
обставин, щодо законності
перешкоджання доступу до пляжу,
позивачу стала відомо, що шлагбаум
встановлено ОСОБА_2 згідно
домовленості з комунальним
підприємством. КП «Оріон» є
розпорядником вказаного пляжу, так як
згідно Розпорядження голови
Генічеської районної державної
адміністрації від 20.11.2012р. №777 та
Розпорядження голови Херсонської
обласної державної адміністрації від 01
липня 2013 року №380 третій особі по
справі, надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення в
оренду строком на 49 років земельної
ділянки орієнтовною площею 1 га., із
земель водного фонду.

В судове засідання, призначене на
26.08.2014р., представник позивача не
з'явився, при цьому надав клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач 1 письмових заперечень на
позов не надав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи.

Відповідача 2 надав суду письмові
заперечення та просив розглядати
справу за відсутності її представника.

Третя особа надала суду письмові
заперечення та просила розглядати
справу за відсутності її представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази у їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні підлягають
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником їдальні ІІІ з
навісами ш, ш1, ш2, будинків відпочинку з
навісам: ХVII-XXV під номером 51, які
розтошовані на території оздоровчого
комплексу «Колос» в АДРЕСА_1. Даний
комплекс розташований на території
Щасливцевської сільської ради, що
примикає до прибережної захисної смуги
Азовського моря, включаючи пляж,
порядок користування якої встановлено
Ухвалою Генічеського районного суду
Херсонської області від 07.06.2010 року по
справі №2-78/10.

23.05.2014р. позивач та співвласники
оздоровчого комплексу «Колос»
звернулися до голови Щасливцевської
селищної ради, щодо направлення
постійної діючої комісії з розгляду
земельних питань та спорів для
складання акту, стосовно встановленого
шлагбауму.

06.06.2014р. комісією з розгляду скарг
громадян щодо земельного
законодавства Щасливцевської
сільської ради Генічеського району
було складено акт яким встановлено, що
на території пляжу, розташованого у
створах існуючого оздоровчого
комплексу «Колос» за адресою АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 встановлено шлагбаум, який
обмежує доступ до моря, чим фактично
порушено вимоги «Водного кодексу
України», щодо забезпечення
безперешкодного доступу до узбережжя
моря.

Згідно розпорядження голови
Генічеської районної державної
адміністрації від 20.11.2012р. №777 та
розпорядження голови Херсонської
обласної державної адміністрації від
01.07.2013р. №380 комунальному підприємству
«ПІДПРИЄМСТВО КОМУНАЛЬНЕ «ОРІОН»,
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення в оренду
строком на 49 років земельної ділянки
орієнтовною площею 1,00га із земель
водного фонду, розташованої у створах
існуючого оздоровчого закладу «Колос»
за межами населеного пункту
с.Генічеська Гірка на території
Щасливцевської сільської ради.
Генічеського району.

Відповідно до положень ст.ст.13, 14
Конституції України земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави. Земля,
її надра, атмосферне повітря, водні та
інші природні ресурси, які знаходяться
в межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Статтями 2, 19 Закону України «Про
охорону земель» визначено, що об'єктом
особливої охорони держави є всі землі в
межах території України.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
посадові особи органів державної влади
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Так, згідно з положеннями ст.84 ЗК
України у державній власності
перебувають усі землі України, крім
земель комунальної та приватної
власності.

До земель державної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать, крім інших землі
водного фонду, крім випадків,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.58 ЗК України
до земель водного фонду належать землі,
зайняті в тому числі, прибережними
захисними смугами вздовж морів, річок
та навколо водойм, крім земель,
зайнятих лісами.

Відповідно до вимог ст.60 ЗК України
вздовж річок, морів і навколо озер,
водосховищ та інших водойм з метою
охорони поверхневих водних об'єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх водності у межах
водоохоронних зон виділяються
земельні ділянки під прибережні
захисні смуги.

Розмір та межі прибережної захисної
смуги уздовж морів та навколо морських
заток і лиманів встановлюються за
проектами землеустрою, а в межах
населених пунктів - з урахуванням
містобудівної документації.

Згідно зі ст.88 Водного кодексу України
з метою охорони поверхневих водних
об'єктів від забруднення і засмічення
та збереження їх водності вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги
встановлюються по берегах річок та
навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною:

для малих річок, струмків і потічків, а
також ставків площею менше 3 гектарів -
25 метрів;

для середніх річок, водосховищ на них
та ставків площею більше 3 гектарів - 50
метрів;

для великих річок, водосховищ на них та
озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три
градуси, мінімальна ширина прибережної
захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги
встановлюються на земельних ділянках
всіх категорій земель, крім земель
морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг
перебувають у державній та комунальній
власності та можуть надаватися в
користування лише для цілей,
визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів
прибережна захисна смуга
встановлюється з урахуванням
містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення
меж прибережних захисних смуг (з
установленою в них пляжною зоною)
розробляються в порядку, передбаченому
законом.

Уздовж морів та навколо морських заток
і лиманів встановлюється прибережна
захисна смуга шириною не менше двох
кілометрів від урізу води.

У межах прибережної захисної смуги
морів та навколо морських заток і
лиманів встановлюється пляжна зона,
ширина якої визначається залежно від
ландшафтно-формуючої діяльності моря,
але не менше 100 метрів від урізу води, що
включає:

території, розташовані між лінією
максимального відпливу та лінією
максимального напливу хвиль,
зареєстрованих під час найсильніших
штормів, а також територію берега, яка
періодично затоплюється хвилями;

прибережні території - складені піском,
гравієм, камінням, ракушняком,
осадовими породами, що сформувалися в
результаті діяльності моря, інших
природних чи антропогенних факторів;

скелі, інші гірські утворення.

Пляжна зона не встановлюється у межах
прибережної захисної смуги морів та
навколо морських заток і лиманів на
земельних ділянках, віднесених до
земель морського транспорту, а також на
земельних ділянках, на яких
розташовані військові та інші оборонні
об'єкти, рибогосподарські
підприємства.

Користування пляжною зоною у межах
прибережної захисної смуги морів та
навколо морських заток і лиманів
здійснюється з дотриманням вимог щодо
охорони морського середовища,
прибережної захисної смуги від
забруднення та засмічення і вимог
санітарного законодавства.

До узбережжя морів, морських заток і
лиманів у межах пляжної зони
забезпечується безперешкодний і
безоплатний доступ громадян для
загального водокористування, крім
земельних ділянок, на яких розташовані
гідротехнічні, гідрометричні та
лінійні споруди, санаторії та інші
лікувально-оздоровчі заклади, дитячі
оздоровчі табори.

У разі надання права користування
пляжною зоною користувачі зобов'язані
забезпечити безперешкодний та
безоплатний прохід вздовж берега моря,
морської затоки чи лиману.

У межах населених пунктів місцевими
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування виділяються
та облаштовуються пляжні зони для
безперешкодного та безоплатного
користування.

На островах встановлюється режим
обмеженої господарської діяльності,
передбачений для прибережних захисних
смуг.

Режим використання об'єктів і
територій природно-заповідного фонду,
розташованих у межах прибережної смуги
морів та навколо морських заток і
лиманів, регулюється Законом України
"Про природно-заповідний фонд України".

Відповідно ст.90 Водного кодексу
України прибережна захисна смуга
уздовж морів, морських заток і лиманів
входить у зону санітарної охорони моря
і може використовуватися лише для
будівництва санаторіїв та інших
лікувально-оздоровчих закладів, з
обов'язковим централізованим
водопостачанням і каналізацією.

Згідно зі ст.59 Земельного кодексу
України громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування можуть
передавати земельні ділянки
прибережних захисних смуг, смуг
відведення і берегових смуг водних
шляхів, а також озера, водосховища, інші
водойми, болота та острови із земель
водного, фонду лише на умовах оренди
для сінокосіння, рибогосподарських
потреб, культурно-оздоровчих,
рекреаційних, спортивних і туристичних
цілей, проведення науково-дослідних
робіт тощо.

Вищенаведені законодавчі норми
встановлюють розміри прибережних
захисних смуг в залежності від виду
водойми та прямо забороняють надання у
приватну власність земельних ділянок
водного фонду, до яких відносяться
прибережні захисні смуги.

Спірна земельна ділянка знаходиться в
межах законодавчо визначеної ст.88 ВК
України двохкілометрової прибережної
захисної смуги від урізу води
Азовського моря.

Так, згідно із ст.ст.19, 20 ЗК України
землі України за основним цільовим
призначенням поділяються на
відповідні категорії, у тому числі
землі житлової та громадської забудови
й землі водного фонду, та віднесення їх
до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та
зміни цільового призначення земель є
підставою для визнання, відповідно до
ст.21 ЗК України, недійсним рішень про
надання земель, угод щодо земельних
ділянок, відмови в державній
реєстрації земельних ділянок або
визнання реєстрації недійсною тощо.

Пляжна зона - прилегла до урізу води
частина прибережної захисної смуги
уздовж морів, навколо морських заток і
лиманів з режимом обмеженої
господарської діяльності;

Прибережна захисна смуга - частина
водоохоронної зони відповідної ширини
вздовж річки, моря, навколо водойм, на
якій встановлено більш суворий режим
господарської діяльності, ніж на решті
території водоохоронної зони;

Згідно ст.47 Водного кодексу України,
загальне водокористування
здійснюється громадянами для
задоволення їх потреб (купання,
плавання на човнах, любительське і
спортивне рибальство, водопій тварин,
забір води з водних об'єктів без
застосування споруд або технічних
пристроїв та з криниць) безкоштовно,
без закріплення водних об'єктів за
окремими особами та без надання
відповідних дозволів.

За змістом ч.1, 2 ст. 3, ст.4 ВК України, п.
«а» ч. 1 ст. 58, ч.1, ст. 59 ст. 60 , ч. 1 ст. 84 ЗК
України, землі під водними об'єктами,
зокрема зайняті поверхневими водами:
водотоками (річки, струмки), штучні
водойми (водосховища, ставки) i канали;
іншими водними об'єктами; підземними
водами та джерелами; внутрішніми
морськими водами та територіальним
морем, як землі зайняті водним фондом
України, а також прибережні захисні
смуги вздовж річок, мopiв i навколо озер,
водосховищ та інших водойм не могли
передаватись у власність громадян,
оскільки є землями водного фонду
України.

За системним аналізом законодавства,
відповідно до положень ст. 88 ВК України,
Порядку визначення poзмірів i меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них,
затвердженого постановою КМУ від 8
травня 1996 року № 486, Порядку погодження
природоохоронними органами матеріалів
щодо вилучення (викупу), надання
земельних ділянок, затвердженого
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 5 листопада 2004 року, розмір
та межі прибережних захисних смуг
встановлювались за проектами
землеустрою (термін та зміст за ст. 50-54
Закону України «Про землеустрій»), а
населених пунктів - відповідно до
існуючих на час встановлення
конкретних умов забудови. При наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду, земельних ділянок
навколо зазначених та інших водних
об'єктів, мали врахуватися ці положення
щодо меж водоохоронних зон та
прибережних захисних смуг, а у paзі
відсутності землевпорядної
документації (документації з
землеустрою, проекту землеустрою) та
встановлених у натурі (на місцевості)
меж щодо прибережних захисних смуг
водних об'єктів, збереження водних
об'єктів мало бути досягнуто шляхом
урахування при розгляді матеріалів
щодо надання цих земельних ділянок
нормативних pозмірів прибережних
захисних смуг, встановлених ст. 88
Водного Кодексу України, та
орієнтовних poзмірів i меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до Постанови № 486 з
урахуванням конкретної ситуації.

Згідно п.п. 10, 11 Порядку визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режиму ведення господарської
діяльності в них, на землях міст і селищ
міського типу розмір водоохоронної
зони, як і прибережної захисної смуги,
встановлюється відповідно до існуючих
на час встановлення водоохоронної зони
конкретних умов забудови. Водоохоронна
зона морів, морських заток і лиманів, як
правило, збігається з прибережною
захисною смугою і визначається шириною
не менш як 2 (два) кілометри від урізу
води.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Генічеської
районної державної адміністрації
Херсонської області від 20.11.2012р. № 777
"Про надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду" та розпорядження
голови Херсонської обласної державної
адміністрації від 01.07.2013р. №380 "Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення в оренду
земельної ділянки".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Циганій С.І.

кат. 6.2.1