Справа № 471/1113/14-а
Суддя: Марценюк С. А.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/1113/14-а
Провадження №2-а/471/32/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року

Братський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого-судді
Марценюка С.А.

при секретарі Любченко
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селища Братське
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління ДАІ УМВС України
в Миколаївській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області, в якому просить
скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 632475 від 15 серпня 2014 р. про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2014
р. близько 01 год. 00 хв., керуючи
автомобілем VOLVO FH 12 420, номерний знак
НОМЕР_1, рухався по вул. Космонавтів в
м.Миколаєві, та в зв'язку із пробиттям
передньої шини з правого боку
автомобіля, він був вимушений
зупинитись. Виконавши вимоги аварійної
зупинки, він став замінювати шину і в
цей час до нього підійшли працівники
ДАІ, один з яких, склав відносно нього
протокол про адміністративне
правопорушення та виніс постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серія ПС1 № 632475 від 15
серпня 2014 року, згідно якої він скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає
дане правопорушення ним вчинено не
було, а тому просив скасувати винесену
відносно нього постанову.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак до початку судового засідання
надав заяву, в якій підтримує позовні
вимоги в повному обсязі та просить
слухати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причину неявки
суду не повідомив, хоча про дату, час та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, тому відповідно до
вимог ч.4 ст. 128 КАС України, справу
вирішено розглянути на підставі
наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази в їх
сукупності та які, мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності
підсудні місцевим загальним судам як
адміністративним судам.

Так, згідно протоколу про
адміністративне правопорушення серія
АБ2№ 569768 від 15 серпня 2014 року, 15 серпня
2014 року о 01 годині 20 хвилин по вул..
Космонавтів, 1 в м.Миколаїв, ОСОБА_2,
керуючи автомобілем VOLVO FH 12 420, номерний
знак НОМЕР_1, здійснив зупинку та
стоянку на перехресті, чим порушив п. 15.9
ґ ПДР України та скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122
КУпАП.

Даний протокол складений всупереч
діючого законодавства, а саме у
протоколі не зазначено свідків та до
нього не додано заміри.

Відповідно до постанови серія ПС1 № 632475
року, позивача визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вищезазначена постанова не може
оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС
України у якості належних допустимих
доказів, що підтверджують факт
вчинення ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП, за яке передбачена
адміністративна відповідальність,
оскільки, винесена з порушеннями, а
саме, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не
з'ясовані всі обставини, що підлягають
з'ясуванню при розгляді справи про
адміністративне правопорушення, не
встановлено винність позивача у
вчиненні порушення, будь-які письмові
докази на підтвердження порушення
позивачем ПДР, який не визнавав себе
винним у скоєнні правопорушення і про
що зазначив інспектору у протоколі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинене
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, які
пом'якшують чи обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Представник відповідача належних
доказів вини позивача, які б
підтверджували обґрунтованість
винесення відповідачем оскаржуваної
постанови, в тому числі і тих, які б
спростовували твердження про те, що
позивач не порушував вимоги п.15.9 ґ ПДР
України, суду не представлено.
Відсутні схема порушення з прив'язкою
до місцевості та відрізку шляху,
фотографії місця зупинки автомобіля
з прив'язкою до місцевості.

Отже, в діях ОСОБА_2 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
оскільки, він не порушив Правила
дорожнього руху України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
викладені в адміністративному позові
доводи позивача є обґрунтованими та
відповідно такими, що підлягають
задоволенню.

В силу ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст.62 Конституції України вина
особи, яка притягується до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватися
на припущеннях, усі сумніви, щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача на
відшкодування понесених ним судових
витрат, пов'язаних зі сплатою судового
збору в розмірі 73 грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст.70, 158-163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління державної автомобільної
інспекції УМВС України в Миколаївській
області про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення серія ПС1 № 632475 від 15
серпня 2014 року, - задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 632475 від 15 серпня 2014 року відносно
ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. 00 коп., винесену інспектором ДПС
роти ДПС ВДАІ УДАІ УМВС України у
Миколаївській області, сержантом
міліції Каліманом А.В.,- визнати
протиправною та скасувати.

Стягнути з управління ДАІ УМВС України
в Миколаївській області на користь
ОСОБА_2 на відшкодування понесених ним
судових витрат, пов'язаних зі сплатою
судового збору в розмірі 73 (сімдесят
три ) грн. 08 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Марценюк
С. А.