Справа № 127/18375/14-а
Суддя: Дернова В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/706/14
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Дернової
В.В.,

при секретарі Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області справу за адміністративним
позовом Управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області до ОСОБА_1 про
примусове видворення за межі території
України,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про примусове видворення за межі
території України та просило примусово
видворити з України громадянина
Узбекистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Поп Тумані, Узбекистан, у
країну походження, мотивуючи свої
вимоги тим, що ОСОБА_1 незаконно
перебуває на території України.

Представник позивача Качановецький
П.П. у судовому засіданні позов
підтримав із зазначених у позові
підстав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов визнав повністю.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що працівниками
Управління ДМС України у Вінницькій
області на території м. Вінниці (ринок
«Урожай») було виявлено громадянина
Узбекистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Поп Тумані, Узбекистан,
який незаконно перебуває на території
України.

Пунктом 2 Порядку продовження строку
перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 150 від 15.02.2012 року
(далі - Порядок), визначено, що іноземці
та особи без громадянства, які на
законній підставі прибули в Україну,
можуть тимчасово перебувати на її
території не більш як 90 днів протягом 180
днів з дати першого в'їзду з держав з
безвізовим порядком в'їзду, якщо інший
строк не визначено міжнародними
договорами України.

У пункті 8 вказаного Порядку зазначено,
що заяви про продовження строку
перебування на території України (далі
- заяви) подаються іноземцями та
особами без громадянства і приймаючою
стороною не раніше ніж за десять та не
пізніше ніж за три робочі дні до
закінчення такого строку до
територіальних органів або
підрозділів ДМС за місцем проживання.

Громадянин Узбекистану ОСОБА_1 прибув
до України 09 лютого 2014 року
через пункт пропуску «Козача лопань»,
однак після завершення встановленого
терміну перебування на території
України (10 травня 2014 року) до
територіальних органів (підрозділів)
ДМС України із заявою про продовження
строку свого перебування на території
України не звертався.

Відповідно до Угоди про взаємне
визнання віз держав-учасниць СНД від 9
жовтня 1992 року, встановлюється
безвізовий порядок в'їзду для громадян
країн-учасниць СНД.

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку також
передбачено, що строк перебування
іноземців та осіб без громадянства на
території України продовжується у
разі, коли вони прибули за
короткостроковою візою, а також з
держав з безвізовим порядком в'їзду за
наявності обґрунтованих підстав
(лікування, вагітність чи пологи,
догляд за хворим членом родини,
оформлення спадщини, подання заяви про
отримання дозволу на імміграцію чи
набуття громадянства України тощо) та
за умови подання підтверджувальних
документів - на період існування таких
підстав, але не більш як 180 днів з дати
останнього в'їзду в Україну.

Однак, ОСОБА_1 значно перевищив
встановлений термін.

Згідно ст. 26 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» іноземець або особа без
громадянства можуть бути примусово
повернуті в країну походження або
третю країну, якщо їх дії порушують
законодавство про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства або
суперечать інтересам забезпечення
національної безпеки України чи
охорони громадського порядку, або
якщо це необхідно для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України за рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органу
Служби безпеки України або органу
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства,
які затримані ними у межах
контрольованих прикордонних районів
під час спроби або після незаконного
перетинання державного кордону
України), з подальшим повідомленням
протягом 24 годин прокурору про
підстави прийняття такого рішення; у
рішенні про примусове повернення
зазначається строк, протягом якого
іноземець або особа без громадянства
повинні виїхати з України; зазначений
строк не повинен перевищувати 30
днів з дня прийняття рішення; іноземець
або особа без громадянства
зобов'язані самостійно залишити
територію України у строк,
зазначений у рішенні про примусове
повернення.

17 липня 2014 року Н.Каховським МС УДМС
України в Херсонській області було
складено протокол про адміністративне
правопорушення серії ПРМХС № 013174 та
винесено постанову у справі про
адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.
(штраф було сплачено, що
підтверджується квитанцією від 17.07.2014
року № 7621.799.1).

17 липня 2014 року Н.Каховським МС УДМС
України в Херсонській області було
прийнято рішення про примусове
повернення з України іноземця -
громадянина Узбекистану ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до 16.08.2014 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у
сфері міграції, органи охорони
державного кордону (стосовно іноземців
та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України) або органи
Служби безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави; рішення суду про
примусове видворення іноземців та
осіб без громадянства може бути
оскаржено в порядку, передбаченому
законом.

Однак, ОСОБА_1 у встановлений термін
добровільно без поважних на те причин з
території України не виїхав, хоча
відповідне рішення отримав та у
встановленому чинним законодавством
порядку не оскаржив до суду.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1
законних джерел доходу, дозволу на
працевлаштування та власного житла на
території України не має; в Україні у
нього немає приймаючої сторони, а також
близьких родичів, які є громадянами
України; з громадянкою України у шлюбі
він не перебуває; в Україні під
слідством та судом він не перебуває; у
країні походження немає загрози його
життю, здоров'ю та волі, статус біженця
в Україні він не має.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що існують підстави для примусового
видворення за межі території України
громадянина Узбекистану ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Поп Тумані,
Узбекистан, у країну походження.

Згідно ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
щодо примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС України
іноземці можуть бути відповідачами за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України.

Згідно ст. 183-5 КАС України, позовні
заяви центрального органу виконавчої
влади, що забезпечує реалізацію
державної політики у сфері міграції,
органів охорони державного кордону або
Служби безпеки України про примусове
видворення іноземців та осіб без
громадянства за межі території України
подаються до адміністративного суду за
місцезнаходженням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу охорони державного
кордону чи Служби безпеки України або
за місцезнаходженням пункту
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають на території України;
адміністративні справи, передбачені
частиною першою цієї статті,
розглядаються судом за обов'язкової
участі сторін.

Отже, позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 18, 50, 70, 71, 162, 1835 КАС України, Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства», Порядку
продовження строку перебування та
продовження або скорочення строку
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства на території
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 150 від
15.02.2012 року, Угоди про взаємне визнання
віз держав-учасниць СНД від 9 жовтня 1992
року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Примусово видворити за межі території
України громадянина Узбекистану
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Поп
Тумані, Узбекистан, у країну
походження.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена в апеляційному порядку
в п'ятиденний строк з дня її
проголошення.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку апеляційного оскарження, а в
разі її оскарження - з моменту
проголошення судового рішення суду
апеляційної інстанції.

СУДДЯ