Справа № 805/819/14
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стиран В.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
справа №805/819/14

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Геращенка І.В., Міронової Г.М.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Новоазовського районного управління
юстиції Донецької області Балабан
Софії Вікторівни на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі №805/819/14 за позовом
ОСОБА_3 до державного реєстратора прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Новоазовського районного управління
юстиції Донецької області Балабан
Софії Вікторівни про визнання
незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до державного реєстратора прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Новоазовського районного управління
юстиції Донецької області Балабан
Софії Вікторівни та просив: визнати
незаконними дії держаного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Новазовського районного
управління юстиції Донецької області
Балабан С.В. з прийняття рішення №7164166
від 24 жовтня 2013 року; визнати
протиправним та скасувати рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Балабан С.В. №7164166 від 24
жовтня про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень; зобов'язати відповідача
зареєструвати право власності на 1/1
частку господарських будівель, що
розташовані по АДРЕСА_1 (кадастровий
номер :01:000:0464) за ОСОБА_3 (а.с. 3-4).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року позов ОСОБА_3 до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Новоазовського
районного управління юстиції
Донецької області Балабан Софії
Вікторівни про визнання незаконним та
скасування рішення, задоволено
частково, а саме: скасовано рішення
Реєстраційної служби Новоазовського
районного управління юстиції
Донецької області № 7164166 від 24.10.2013 року
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень; зобов'язано
Реєстраційну службу Новоазовського
районного управління юстиції
Донецької області зареєструвати за
ОСОБА_3 право власності на нерухоме
майно - 1/1 частку господарських
будівель, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено (а. с. 49-54).

Відповідач не погодився з рішенням
суду в частині задоволених позовних
вимог, подала апеляційну скаргу,
посилався на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просив скасувати
постанову суду та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
(а. с. 58-59).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС
України справу розглянуто в письмовому
провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали
справи, вивчила доводи апеляційної
скарги і дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач - ОСОБА_3
прийняв у спадщину земельну ділянку
площею 0,0787 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, надану для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд, кадастровий номер :01:000:0464,
що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за законом серія ВТА
№ 838906 позивач (а.с.26).

ОСОБА_3 звернувся до відповідача із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень з наданням наступних
документів: декларація про готовність
об'єкта до експлуатації № ДЦ 28 від
12.08.2013 року, державний акт на право
власності на земельну ділянку ЯА № 982333
від 13.10.2005р., свідоцтво про право на
спадщину № 1-1125 від 16.11.2012 року,
технічний паспорт від 21.03.2013р.

Рішенням відповідача «про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень» №7164166 від 24 жовтня 2013 року
відмовлено у державній реєстрації
права власності на 1/1 частку
господарських будівель, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки :01:000:0464 за
ОСОБА_3 (а.с. 24).

Встановлені обставини справи
підтверджені матеріалами справи і не є
спірними.

Спірним питанням у справі є
правомірність рішення державного
реєстратора Балабан Софії Вікторівни
№7164166 від 24 жовтня 2013 року щодо відмови
у державній реєстрації за ОСОБА_3 права
власності на 1/1 частку господарських
будівель, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки :01:000:0464.

Згідно ч. 1,2 ст. 128 Цивільного кодексу
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Частиною першою статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (далі Закон) визначено, що
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та
комунальному житловому фонді; 4)
державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом; 5) рішень судів,
що набрали законної сили; 6) інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав
на нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

З копії технічного паспорту, виданого
Новоазовським районним БТІ,
встановлено, що на земельній ділянці по
АДРЕСА_1, розташовані зокрема
господарські будівлі (а.с.5-18).

Відповідно до декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
ДЦ 28, яка зареєстрована
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області 12.08.2013 року,
будівництво господарських будівель,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
закінчено та об'єкт готовий до
експлуатації (а.с.20-23).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 4 Закону, обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека, довірче
управління майном.

До повноважень органу державної
реєстрації прав належить, зокрема:
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації; забезпечення ведення
Державного реєстру прав (п.1,2 ч.1 ст. 8
Закону).

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
визначається Законом та Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 р. № 703 (далі-Порядок).

Згідно ч.1, 2 ст.15 Закону, державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в

такому порядку: 1) прийняття і
перевірка документів, що подаються
для державної реєстрації прав та їх
обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
відмову в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного
реєстру прав про зареєстровані права
та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації
прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Частиною 7 статті 15 Закону визначено, що
розгляд заяви про державну реєстрацію
обтяжень і прийняття рішення про таку
реєстрацію, відмову у державній
реєстрації обтяжень або її зупинення
проводиться в день надходження заяви
та документів, необхідних для
державної реєстрації обтяжень.

Згідно ст. 24 Закону, у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна, розміщений
на території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених
щодо цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5-2)
заяву про державну реєстрацію речових
прав, похідних від права власності,
подано за відсутності державної
реєстрації права власності, крім
випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під
час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за
яким правонабувач набуває також
право власності на земельну ділянку,
не подано заяву про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку; 5-4) після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин,
що були підставою для прийняття такого
рішення; 5-5) заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень під час
вчинення нотаріальної дії з
нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6)
заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем; 6) заявником
подано ті самі документи, на підставі
яких заявлене право та обтяження
такого права вже зареєстровано у
Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про
відмову в державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

За письмовими поясненнями відповідача
встановлено, що єдиною підставою
відмови у державній реєстрації прав та
їх обтяжень стало те, що на думку
державного реєстратора, цільове
призначення земельної ділянки не
відповідає заявленим правам,
господарські будівлі - допоміжні
(нежитлові) приміщення до житлового
будинку. Однак в державному акті на
право власності на земельну ділянку
зазначено, що цільове призначення
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд.

Таким чином, відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені діючим
законодавством, однак не вірно трактує
норми діючого законодавства.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної
власності, творчої діяльності. Право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

При цьому, ст. 1 Протоколу № 1 до ст. 1
Європейської Конвенції з прав людини
встановлено, що кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

З матеріалів справи встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, позивач - ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки, площею
0,0787 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, що надана для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд (а.с.26).

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що спірне рішення
відповідача про відмову у державній
реєстрації за позивачем прав на
зазначене вище нерухоме майно з
підстав, викладених у ст. 24 Закону, є
протиправним.

Також колегія суддів погоджує висновок
суду першої інстанції щодо задоволених
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача зареєструвати право
власності на 1/1 частку господарських
будівель, що розташовані по АДРЕСА_1, за
ОСОБА_3, оскільки спірне рішення
відповідача є протиправним.

Внесення записів до Державного реєстру
прав регламентовані нормами ст. 26
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

На підставі викладеного суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що суд першої інстанції вирішив
справу з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, підстави для скасування
постанови суду відсутні.

Апеляційний перегляд здійснений в
межах доводів апеляційної скарги, в
частині незадоволених позовних вимог
постанова суду не оскаржена.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст. 198 ч.1 п.1, ст.
200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Новоазовського
районного управління юстиції
Донецької області Балабан Софії
Вікторівни залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі №805/819/14 за позовом
ОСОБА_3 до державного реєстратора прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Новоазовського районного управління
юстиції Донецької області Балабан
Софії Вікторівни про визнання
незаконним та скасування рішення
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий
Л.А. Василенко

Судді
І.В.Геращенко

Г.М. Міронова