Справа № 129/993/14-а (2а/129/28/14)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року
К/800/41171/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Малиніна В.В., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Гайсинському районі Вінницької
області на постанову Гайсинського
районного суду Вінницької області від
21 травня 2014 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 8 липня 2014 року по справі №
129/993/14-а (2-а/129/28/2014)

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України в Гайсинському районі

Вінницької області (далі -
Управління)

про зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління про призначення йому пенсії
на пільгових умовах за Списком №2.

Постановою Гайсинського районного
суду Вінницької області від 21 травня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 8 липня 2014
року, позов задоволено.

Зобов'язано Управління призначити
ОСОБА_4 пенсію зі зниженням пенсійного
віку відповідно до вимог пункту «б»
статті 13 Закону України від 5 листопада
1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) з 18
березня 2014 року.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління подало
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанцій та прийняти
нове, яким у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 28 листопада 1977
року по 18 травня 1979 року працював
електрогазозварником в колгоспі
«Іскра» с. Жерденівка
Гайсинського району, що
підтверджується записами в трудовій
книжці.

Позивач звернувся до Управління із
заявою про призначення йому пенсії на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону №1788-ХІІ.

Відповідачем у задоволенні заяви було
відмовлено.

Відмова мотивована тим, що позивачу
неможливо зарахувати до пільгового
стажу період роботи з 28 листопада 1977
року по 18 травня 1979 року на посаді
електрогазозварника, так як з архівної
довідки від 26 березня 2014 року
вбачається, що позивач займав посаду
зварювальника. В зазначений період
були чинними списки № 2, затверджені
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26 січня 1991 року № 10. Посада
зварювальника не входила до переліку
посад зазначеного списку, а тому стаж
роботи на такій посаді не входить до
стажу, що дає право на пільгове
призначення пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів.

Відповідно до пункту «б» частини 1
статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах із важкими і шкідливими
умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.

Статтею 62 зазначеного Закону
передбачено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено
порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (далі -
Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно пункту 10 зазначеного Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383 визначено що, для
підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_4 у період з 28
листопада 1977 року по 18 травня 1979 року
займав посаду електрогазозварника в
колгоспі «Іскра» с. Жерденівка
Гайсинського району, що підтверджено
записами в трудовій книжці. Дана посада
входила до переліку посад по списку № 2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Таким чином, період роботи позивача з 28
листопада 1977 року по 18 травня 1979 року на
посаді електрогазозварника
зараховується до пільгового стажу, що
дає право на пільгове призначення
пенсії.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки Управлінням не доведено
правомірність відмови позивачу у
призначенні пенсії на пільгових умовах
за Списком №2, то суди дійшли
обґрунтованого висновку щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Гайсинському районі Вінницької
області відхилити.

Постанову Гайсинського районного суду
Вінницької області від 21 травня 2014 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 8 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий

Ємельянова В.І.

Судді

Малинін В.В.

Олендер І.Я.