Справа № 681/816/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 681/816/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Горщар А.Г.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю:

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: Морчун Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі на постанову
Полонського районного суду
Хмельницької області від 23 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України у Полонському
районі про визнання протиправним та
скасування рішення, повернення
незаконно утриманої частини пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року позивач звернувся до
Полонського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі про визнання
протиправним та скасування рішення,
повернення незаконно утриманої
частини пенсії.

Постановою Полонського районного суду
Хмельницької області від 23 червня 2014
року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити.

Позивач в судове засідання не з'явився
про причини неявки суду не повідомив,
хоча про час та дату розгляду справи
повідомлявся належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримала доводи
апеляційної скарги та просила суд
задовольнити її.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, яка прибула
в судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачу з 14.08.2002 року проводиться
виплата пенсії по інвалідності. 24.01.2003
року ОСОБА_3 відповідно до пункту а)
частини 1 статті 33 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до отримуваної
ним пенсії по інвалідності призначено
надбавку на неповнолітню дитину,
оскільки на той час позивач являвся
непрацюючим.

02.03.2006 року ОСОБА_3 зареєструвався як
фізична особа підприємець, про що
свідчать дані свідоцтва про державну
реєстрацію серії НОМЕР_1, тобто він
набув статусу працюючого.

Разом з тим, позивач 02.03.2006 року
повідомив управління Пенсійного фонду
України у Полонському районі про свою
реєстрацію підприємцем, що
стверджується даними повідомлення про
взяття його відповідачем на облік як
платника єдиного внеску.

В жовтні 2012 року управління Пенсійного
фонду України у Полонському районі
провело звірку бази даних пенсіонерів,
при якій виявило, що ОСОБА_3
зареєстрований як фізична особа
підприємець, а відтак права на
отримання згаданої надбавки до пенсії
не має, та 02.01.2013 року відповідач
прийняв рішення про стягнення з
позивача сум переплат.

Як вбачається із матеріалів пенсійної
справи ОСОБА_3, управління Пенсійного
фонду України у Полонському районі не
повідомило його про прийняття
зазначеного рішення, а тому позивач
лише в березні 2014 року дізнався про
існування спірного рішення.

Дана обставина також підтверджується
тим, що на момент прийняття
відповідачем рішення ОСОБА_3 отримував
пенсію як інвалід ІІ групи, а з 30.01.2013
року для нього було встановлено ІІІ
групу інвалідності, що потягло за собою
зменшення розміру пенсії, а відтак
позивач дійсно міг не бути обізнаним з
тим, що управління Пенсійного фонду
України у Полонському районі прийняло
рішення про стягнення з отримуваної
ним пенсії сум переплат.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі безпідставно та
необґрунтовано з порушенням норм
чинного законодавства прийняло
рішення 02.01.2013 року. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з наступного

Відповідно до статті 102 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Стаття 103 названого Закону визначає, що
суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

За приписами ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що
стягнення виплачених надміру сум
пенсії можливе тільки за наявності
двох умов, а саме: зловживання з боку
пенсіонера, що проявляється в
результаті подання ним документів з
явно неправильними відомостями,
неподання відомостей про зміни у
складі членів сім'ї тощо, та подання
страхувальником недостовірних даних.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
ОСОБА_3 в день отримання ним свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, що мало місце 02.03.2006
року, повідомив управління Пенсійного
фонду України у Полонському районі про
даний факт, де одержав в цей же день
повідомлення про взяття його на облік
як платника єдиного внеску.

Тому, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у Полонському
районі, - залишити без задоволення, а
постанову Полонського районного суду
Хмельницької області від 23 червня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
08 вересня 2014 року .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.