Справа № 2а-7510/12/2070
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/1516/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу приватного акціонерного
товариства «Новий Стиль» на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2012 року у справі за позовом
приватного акціонерного товариства
«Новий Стиль» до Харківської обласної
митниці, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Харківській області про
визнання протиправними дій, стягнення
сум, зобов'язання вчинити певні дії, -в с
т а н о в и л а:Приватне акціонерне
товариство «Новий Стиль» звернулось до
суду з позовом до Харківської обласної
митниці, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Харківській області про
визнання протиправними дій, стягнення
сум, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду

від 18 вересня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду

від 05 грудня 2012 року постанову
Харківського окружного
адміністративного суду

від 18 вересня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, приватне
акціонерне товариство «Новий Стиль»
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів першої та
апеляційної інстанції скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що відповідно до
контракту між позивачем та фірмою BRADO
S.P.A. (Італія) від 29 лютого 2012 року
№290212-BRADO остання зобов'язується на
безоплатній основі передати
приватному акціонерному товариству
«Новий Стиль» частини меблі на умовах,
передбачених договором. Конкретний
вид, номенклатура та кількість Товару
зазначається в інвойсах та додатках
(специфікаціях) до договору.

Для митного оформлення товару
позивачем 12 березня 2012 року подано ВМД
№807100000/2012/407547 разом із контрактом між
позивачем та фірмою BRADO S.P.A. (Італія) від
29 лютого 2012 року №290212-BRADO,
специфікацією №1

від 29 лютого 2012 року та інвойсом 107/V3 від
29 лютого 2012 року, та зазначено загальну
вартість товару у розмірі 9, 41 євро.

При цьому позивач самостійно зазначив
методом визначення митної вартості
шостий (резервний), у графі 12 ВМД
№807100000/2012/407547

від 12 березня 2012 року «відомості про
вартість» (митна вартість) зазначив

102554, 13 грн., у графах 22 «валюта та
загальна сума за рахунком» та 42 «ціна
товару» (фактурна вартість) зазначив 98,
61 грн., у графі 47 «нарахування платежів»
зазначив суму податку на додану
вартість в розмірі 20510, 83 грн.

За результатами митного оформлення
позивачем була сплачена сума податку
на додану вартість у розмірі 102554, 13 грн.

Приватне акціонерне товариство «Новий
Стиль» звернулось до відповідача із
заявами від 21 березня 2012 року та від 28
березня 2012 року з доданими до них
копіями ВМД типу ІМ-40 (в якій вартість
товару визначена в сумі 111, 95 грн.),
інвойсів та калькуляцій транспортних
витрат про повернення помилково на
надмірно сплаченого податку на додану
вартість в сумі 20448, 44 грн. в результаті
технічної помилки при визначенні
митної вартості товару.

Відповідач листом від 20 квітня 2014 року
повідомив позивача про неможливість
повернення надмірно сплачених сум у
зв'язку з ненаданням документального
підтвердження помилково або надмірно
сплачених сум.

22 травня 2012 року позивач повторно
звернувся із заявою про повернення
помилково та надмірно сплаченої суми
податку на додану вартість з
розрахунком суми, що підлягає
поверненню та оригіналом платіжного
доручення про внесення передплати за
митне оформлення, копією контракту від
29 лютого 2012 року на безоплатну передачу
товару, копією специфікації та копією
прибуткового ордеру на товар.

Харківська обласна митниця 01 червня 2012
року відмовила позивачу в задоволенні
його заяви про повернення помилково та
надмірно сплачених сум у зв'язку з тим,
що позивачем при митному оформленні
товару самостійно визначено митну
вартість товару за шостим методом та
визначено суму платежів.

Не погоджуючись із відмовою
відповідача в поверненні помилково та
надмірно сплачених сум податку на
додану вартість, приватне акціонерне
товариство «Новий Стиль» звернулось із
позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідач, відмовляючи у
задоволенні заяв позивача про
повернення помилково та зайво
сплачених сум, діяв правомірно та в
межах повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на таке.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносисн) з
дозволу митного органу відомості,
зазначені у митній декларації, можуть
бути змінені чи доповнені, а подана
митна декларація відкликана.

Зміна, доповнення чи відкликання
можуть бути здійснені лише до моменту
прийняття митним органом митної
декларації до митного оформлення.

Зміна, доповнення та відкликання
митної декларації після її прийняття
митним органом до митного оформлення
не допускаються. Внесення до митної
декларації змін чи доповнень, які мають
істотне значення для застосування
процедур митного контролю щодо товарів
і транспортних засобів або впливають
на умови оподаткування товарів чи
застосування до них заходів
нетарифного регулювання, здійснюється
шляхом подання митному органу нової
митної декларації, якщо це
дозволяється відповідно до цього
Кодексу.

Посадові особи митних органів не мають
права заповнювати митну декларацію,
змінювати чи доповнювати відомості,
зазначені в митній декларації, за
винятком внесення до неї відомостей, що
належать до компетенції митних
органів.

Частиною 1 статті 260 Митного кодексу
України митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 261 Митного
кодексу України передбачено, що
відомості про митну вартість товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, використовуються для
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів), ведення митної
статистики, а також у відповідних
випадках для розрахунків у разі
застосування штрафів, інших санкцій та
стягнень, встановлених законами
України.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54
Податкового кодексу України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56
Податкового кодексу України не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Отже, суди, встановивши, що позивачем у
ВМД №807100000/2012/407547

від 12 березня 2012 року самостійно
визначено митну вартість товару у
розмірі 102554, 13 грн. за шостим (резервним)
методом, а також самостійно визначено
податкове зобов'язання щодо сплати
податку на додану вартість у розмірі

20448, 44 грн., а відповідачем здійснено
митне оформлення товару за зазначеною
ВМД, дійшли обґрунтованого висновку
щодо відсутності у відповідача
повноважень щодо зміни відомостей,
зазначених позивачем у ВМД, яка
прийнята до митного оформлення, а також
щодо повернення суми сплаченого
позивачем податку на додану вартість.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що вирішуючи даний спір, суди
попередніх інстанцій дали правильну
правову оцінку обставинам у справі.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів першої та апеляційної
інстанцій.

Постановлені у справі рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
є законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Новий Стиль»
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду

від 18 вересня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року у справі за позовом приватного
акціонерного товариства «Новий Стиль»
до Харківської обласної митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області про визнання
протиправними дій, стягнення сум,
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: