Справа № 2а-2175/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 р.

Справа № 16398/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.

за участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного
районного суду міста Львова від 08
листопада 2011 року про залишення без
розгляду позовної заяви у справі за
позовом ОСОБА_1 до інспектора
дорожньо-патрульної служби відділу
державної автомобільної інспекції в
місті Тернополі Горожанського Віталія
Ігоровича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до інспектора ДПС ВДАІ в м.
Тернополі Горожанського В.І., яким
просив скасувати постанову в справі
про адміністративне правопорушення
від 28.01.2011 року серії ВО1 б/н, якою його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(КУпАП) та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
300,00 грн.

Також в позовній заяві позивач просив
поновити йому пропущений строк
звернення до суду з даним
адміністративним позовом. На
обґрунтування зазначеного клопотання
зазначав, що не отримував від
відповідача копії оскаржуваної
постанови на місці її винесення, ні
поштою, а дізнався про неї лише після
отримання 12.08.2011 року копії постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження щодо
примусового стягнення з нього даного
штрафу, яку оскаржив до начальника
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції. Після
відхилення скарги, про що державний
виконавець повідомив його в
телефонному режимі, 03.10.2011 року він
повторно прибув до державного
виконавця, де лише цього дня отримав
копію оскаржуваної постанови
відповідача і 10.10.2011 року оскаржив її до
Залізничного районного суду м. Львова,
однак суд повернув його позовну заяву.
В зв'язку з цим 21.10.2011 року він повторно
подав даний позов.

Ухвалою Залізничного районного суду
міста Львова від 08 листопада 2011 року
позивачу відмовлено у поновлення
строку звернення до адміністративного
суду, а позовну заяву залишено без
розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач
пропустив десятиденний строк
звернення до суду з даним позовом,
передбачений ст. 289 КУпАП і не навів
поважних причин пропуску цього строку.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає, що вона постановлена з
порушенням норм процесуального права,
просить ухвалу скасувати і направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції чинній на час
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Строк оскарження постанови по справі
про адміністративне правопорушення
встановлений ст. 289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
відповідно до якої скаргу на таку
постанову може бути подано протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

ОСОБА_1 оскаржує постанову в справі про
адміністративне правопорушення від
28.01.2011 року, однак з позовом про
скасування даної постанови звернувся
лише 24.10.2011 року, тобто після закінчення
встановленого законодавством
десятиденного строку її оскарження.

Колегія судів погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що
позивач не надав належних доказів
поважності причин пропуску цього
строку, виходячи з наступного.

Як зазначає сам ОСОБА_1, про існування
оскаржуваної постанови він дізнався
12.08.2011 року після отримання поштою
копії постанови державного виконавця
від 11.08.2011 року про відкриття
виконавчого провадження щодо
примусового виконання зазначеної
постанови відповідача.

Колегія судів зазначає, що відповідно
до аналізу змісту ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка вважає, що рішенням, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушено її права, свободи
та законні інтереси, повинна подати
відповідну позовну заяву у визначений
законодавством строк, а у випадку його
пропуску з поважних причин в
найкоротший час після того, як відпали
обставини, які об'єктивно перешкоджали
своєчасному зверненню до суду.

Таким чином, дізнавшись про існування
постанови про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
позивач був зобов'язаний у найкоротший
строк оскаржити її у встановленому
законодавством порядку, якщо вважав її
протиправною чи необґрунтованою.

Однак вперше позовну заяву про
оскарження цієї постанови подав до
суду лише 10.10.2011 року, а після залишення
її без розгляду Залізничного районного
суду міста Львова від 11.10.2011 року - 24.10.2011
року.

Колегія суддів вважає безпідставними
твердження позивача про те, що в зв'язку
з порушенням відповідачем вимог ст. 285
КУпАП щодо своєчасного вручення
(надіслання) йому копії постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності, строк її оскарження
слід обчислювати з дня отримання ним
такої копії, оскільки таке твердження
суперечить нормам цього Кодексу та
Кодексу адміністративного судочинства
України, і в даній категорії справ
вказана обставина може бути лише
обґрунтуванням поважності причин
пропуску строку звернення до суду, а не
обставиною, з якою пов'язується початок
перебігу цього строку.

Також колегія суддів вважає
безпідставним твердження позивача про
те, що він скористався можливістю
досудового вирішення спору, подавши до
начальника Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції скаргу на постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження щодо примусового
виконання оскаржуваної постанови
відповідача, тому відповідно до ч. 4 ст.
99 Кодексу адміністративного
судочинства України для подання даного
позову встановлюється місячний строк з
дня, коли позивач дізнався про
залишення його скарги без задоволення,
а саме 03.10.2011 року, оскільки оскарження
рішень чи дій державного виконавця
жодним чином не пов'язане з
врегулюванням спору між позивачем та
органом державтоінспекції (його
посадовою чи службовою особою) щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності, тому оскарження
позивачем зазначеної постанови
державного виконавця не може бути
способом досудового вирішення його
спору з відповідачем.

Крім того, на думку колегії суддів,
безпідставним є посилання позивача на
положення ч. 5 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою для звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
місячний строк, оскільки постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності не є таким рішенням
суб'єкта владних повноважень, так як
дана постанова є виконавчим документом
і законодавством не передбачено права
органу державтоінпекції заявляти в
судовому чи іншому порядку вимогу до
особи про стягнення накладеного на неї
адміністративного штрафу.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції постановив ухвалу з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду
міста Львова від 08 листопада 2011 року
про залишення без розгляду позовної
заяви у справі № 2а-2175/11/1309 за позовом
ОСОБА_1 до інспектора
дорожньо-патрульної служби відділу
державної автомобільної інспекції в
місті Тернополі Горожанського Віталія
Ігоровича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький