Справа № 803/753/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
Справа № 876/5802/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Макарика В.Я., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Ківерцівського районного центру
зайнятості на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
14.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Ківерцівського районного центру
зайнятості про скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.04.2014 року звернулася до суду з
позовною заявою до Ківерцівського
районного центру зайнятості (далі -
Ківерцівський РЦЗ) про скасування
наказу № НТ140224 від 24 лютого 2014 року в
частині зобов'язання повернути
отриману допомогу по безробіттю за
період з 27 серпня 2012 року по 23 травня 2013
року в сумі 10 540 грн. 31 коп.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 14.05.2014 року
позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції Ківерцівський районний
центр зайнятості подав апеляційну
скаргу. В якій просить постанову
скасувати, апеляційну скаргу
мотивовано тим, що судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваного
рішення допущено порушення норм
процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 20 серпня 2012 року була
зареєстрована у Ківерцівському РЦЗ, як
така, що шукає роботу, 27 серпня 2012 року,
на підставі її заяви було надано статус
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю в якій зазначала що не є
найманим працівником, не укладала
договорів цивільно-правового
характеру, не отримує пенсій,
соціальної допомоги та не
зареєстрована як фізична
особа-підприємець.

З 27 серпня 2012 року по 23 травня 2013 року
позивач отримала допомогу по
безробіттю в загальній сумі 10 540 грн. 31
коп.

Ківерцівським РЦЗ проведено звірку
(перевірку) даних, отриманих від
державної податкової служби, за другий
квартал 2013 року, результати якої
викладено в акті № 32 від 27 січня 2014
року. Відповідно до висновків
вказаного акту, в ході перевірки
встановлено, що з моменту реєстрації в
службі зайнятості громадянка ОСОБА_1
перебувала в трудових відносинах із КП
«Громада-Плюс». Відповідачем було
направлено позивачу претензію № 264/05-5
від 18 лютого 2014 року про повернення
суми виплаченого забезпечення в
розмірі 10 540 грн. 31 коп.

24 лютого 2014 року відповідачем прийнято
рішення у формі наказу, яким, в тому
числі, зобов'язано громадянку ОСОБА_1
повернути отриману допомогу по
безробіттю за період з 27 серпня 2012 року
по 23 травня 2013 року в сумі 10 540 грн. 31 коп.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення»
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку,
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
невиконання нею своїх обов'язків та
зловживання ними стягується з цієї
особи відповідно до законодавства
України з моменту виникнення обставин,
що впливають на умови виплати їй
забезпечення та надання соціальних
послуг.

В силу п.п. 1 ч. 1 ст. 31 вищевказаного
Закону визначено, що виплата допомоги
по безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного, а
відповідно до п. 4 ч. 5 цієї ж статті
тривалість виплати допомоги по
безробіттю скорочується на строк до 90
календарних днів у разі приховування
відомостей про працевлаштування на
тимчасову роботу (у тому числі за
межами України) або здійснення іншої
діяльності за винагороду в період
одержання допомоги по безробіттю.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 на підставі наказу № 05-ОС від 01
вересня 2010 року була прийнята на роботу
в КП «Громада-Плюс» на посаду
бухгалтера, а 10 квітня 2013 року на
підставі наказу № 2-ОС звільнена із
вказаної посади відповідно до поданої
заяви на ім'я директора КП
«Громада-Плюс» від 10.04.2013 року.

Відповідно до відомостей з
інформаційного фонду Державного
реєстру фізичних осіб Міндоходів
України про суми виплачених доходів та
утриманих податків, індивідуальних
відомостей про застраховану особу,
наданих Пенсійним фондом України КП
«Громада-Плюс» нарахувань та виплат
заробітної плати не здійснювало.

Як визначено частиною першою статті 22
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», застраховані особи,
визнані у встановленому порядку
безробітними, які протягом 12 місяців,
що передували початку безробіття,
працювали на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня) не менше
26 календарних тижнів та сплачували
страхові внески, мають право на
допомогу по безробіттю залежно від
страхового стажу.

ОСОБА_1, звертаючись до позивача за
наданням статусу безробітного у своїй
заяві від 27 серпня 2012 року особисто
зазначила, що в даний час не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, не є найманим
працівником, договорів
цивільно-правового характеру не
укладала, не отримує пенсію та
соціальну допомогу, надала згоду на
обробку її персональних даних.

Відповідно до отриманої від КП
«Громада-Плюс» копії форми № 1 ДФ за 1-ий
квартал 2013 року виявлено, що ОСОБА_1
підписано вказаний звіт 10.04.2014 року та
поданий до Ківерцівської міжрайонної
державної податкової інспекції 15.04.2014
року, в даному податковому розрахунку
під порядковим номером 2 зазначений
ідентифікаційний код ОСОБА_1 НОМЕР_1 та
зазначена сума доходу в розмірі 229,40
грн. з ознакою доходу 118 «Кошти на
відрядження або під звіт, у т.ч. надміру
витрачені», з отриманих від КП
«Громада-Плюс» копій Звітів про
використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт №АО-0000001 від
06.02.2013 року по КП «Громада-Плюс»
відображено, що звітуються про
використання коштів ОСОБА_1, посада
бухгалтер, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, сума витрачених коштів 229,40 грн.,
з розрахунком ознайомлена та прийняла
на перевірку.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає,
що ОСОБА_1 допущено зловживання
покладених на неї Законом обов'язків
при отриманні допомоги по безробіттю
та пункту 6.14 вказаного Порядку, як на це
вказує Ківерцівський РЦЗ.

Оскільки наказ Ківерцівського
районного центру зайнятості № НТ140224
від 24 лютого 2014 року в частині
зобов'язання ОСОБА_1 повернути отриману
допомогу по безробіттю за період з 27
серпня 2012 року по 23 травня 2013 року в
сумі 10 540 грн. 31 коп. є законним, а тому
позовні вимоги позивача про його
скасування не підлягають до
задоволення. З огляду на те, що
матеріалами справи підтверджено та не
заперечувалось позивачем та доведено
відповідачем факт її роботи у КП
«Громада-Плюс», колегія суддів дійшла
висновку про обґрунтованість позовних
вимог щодо стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю, у
розмірі 10540,31 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судове рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ківерцівського
районного центру зайнятості -
задовольнити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 14.05.2014 року
у справі №803/753/14 - скасувати та прийняти
нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1
до Ківерцівського районного центру
зайнятості про скасування наказу -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
В.Я. Макарик

І.В. Глушко

Повний текст постанови виготовлено
03.09.2014 року