Справа № 415/1634/14-а
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1634/14-а
Провадження 2-а/415/58/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2014 року
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді -
Калмикової Ю.О.,

при секретарі -
Мягкій І.В., Добуграй В.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Лисичанська
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ
Лисичанського МВ Плякіна Віктора
Вікторовича про скасування постанови
серії ПС1 № 154809 від 28 березня 2014 року
про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського
міського суду з адміністративним
позовом до старшого інспектора ВДАІ
Лисичанського МВ Плякіна Віктора
Вікторовича про скасування постанови
серії ПС1 № 154809 від 28 березня 2014 року
про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 27 березня 2014 року,
приблизно об 11 годині 30 хвилин, він,
керуючи автомобілем марки ВАЗ « 21104»,
їхав по вулиці Артемівській міста
Лисичанська, під час чого, на
встановленому блокпосту, був зупинений
посадовою особою відповідача - старшим
інспектором ВДАІ Лисичанського МВ
Плякіним Віктором Вікторовичем, який
звинуватив його у тому, що він не
здійснив зупинку перед знаком 3.41
«Контроль», чим порушив п. 8.1, п. 33.3.41 ПДР
України. Вслід за цим відповідачем було
складено протокол про адміністративне
правопорушення серія АВ2 № 802198 від 27
березня 2014 року. На підставі висунутого
ним клопотання, розгляд справи був
здійснений 28 березня 2014 року, внаслідок
якого відповідачем було винесено
постанову серія ПС1 № 154809 від 28 березня
2014 року в справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП, якою на його накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 гривень. На думку
позивача, зазначені вище протокол та
постанова не відповідають обставинам
справи. На його прохання надати докази
порушення, відповідач пояснив, що в
якості доказів він використає
показання свідків, якими були
співробітники міліції, що несли службу
на тому ж блокпосту. При розгляді
справи 28.03.2014 року зі слів відповідача
він дізнався, що жодна з камер, яких на
блокпосту було декілька, не працює, і в
якості матеріалів справи є тільки
протокол та рапорти робітників
міліції. Слід зазначити, що
співробітники міліції, які вказані у
протоколі як свідки, навряд чи бачили
момент зупинки перед знаком 3.41
«Контроль». В момент його наближення до
блокпосту близько чотирьох робітників
міліції стояли поряд і розмовляли, при
цьому спостереження за тією ділянкою
дороги, якою він рухався, вів лише один
з них - відповідач. Усі інші робітники
міліції звернули на нього увагу лише
коли відповідач зробив помах жезлом
для здійснення зупинки його
автомобіля. Крім того, попереду нього
рухався інший автомобіль, який при
під'їзді до знаку 3.41 «Контроль» зробив
зупинку, після чого зробив об'їзд
конструкцій на якій був встановлений
даний знак, чим міг частково або
повністю перекрити огляд відповідачу
та/або іншим співробітникам міліції. На
його думку, відповідач свідомо не вів
відеозапис подів або не використав
відеозапис в якості доказів вчинення
правопорушення. Показання свідків є
дуже сумнівними не лише тому, що вони
могли не повністю бачити розвиток
подій, а і тому, що вони несуть спільну
службу на одному блокпосту і фактично є
колегами. З огляду на викладене, вважає,
що в його діях немає складу
адміністративного правопорушення, у
якого його визнано винним, а дії
відповідача були незаконними. На
підставі викладеного, просив суд
визнати дії старшого інспектора ВДАІ
Лисичанського МВ Пляківна В.В. не
правомірними, а постанову серія ПС1 №
154809 від 28 березня 2014 року про
адміністративне правопорушення
визнати недійсною та скасувати. Судові
витрати в розмірі суми судового збору
присудити на його користь з Державного
бюджету України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином. До суду надав письмову заяву, у
якій просив справу розглядати за його
відсутності, позов підтримав у повному
обсязі.

Відповідач Плякін В.В. в судове
засідання не з'явився, про причину
неявки суд не повідомив, про день, час і
місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином, про що
свідчить рекомендовані повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Оскільки відповідач у судове засідання
не з'явився, причини не явки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи у
його відсутність, або відкладення
розгляду справи на адресу суду не
надходило, заперечення або інші докази,
підтверджуючі порушення позивачем
правил дорожнього руху на адресу суду
надано не було, суд вважає за необхідне
розглядати дану справу на основі
наявних в ній доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Згідно частин 1, 2, 4, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.Якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова
повинна містити: найменування органу
(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається справа;
опис обставин, установлених при
розгляді справи; зазначення
нормативного акта, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

З матеріалів справи вбачається,
що у відношенні ОСОБА_1 було складено
адміністративний протокол серії АВ2 №
802198 від 27.03.2014 року, в якому зазначено,
що 27.03.2014 року об 11 годині 30 хвилин, в м.
Лисичанську по вул. Артемівська,
ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 211040, д/н
НОМЕР_2, не виконав вимоги дорожнього
знаку 3.41 «Стоп контроль», чим порушив
вимоги п. 8.1, 33.3.41 ПДР України, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

В судовому засіданні встановлено, що у
відношенні ОСОБА_1 була винесена
постанова серії ПС1 № 154809 в справі про
адміністративне правопорушення від
28.03.2014 року, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1,
керуючи транспортним засобом ВАЗ 244040
д/н НОМЕР_2, не виконав вимоги дорожньої
розмітки 3.41 «Контроль», чим порушив
вимоги п. 8.1, 33.3.41 ПДР України.

Відповідачем не було надано ніяких
доказів того, що позивач дійсно порушив
Правила дорожнього руху чи будь-які
інші норми чинного законодавства, не
надані жодні документи або інші докази,
що підтверджували б наявність чи
відсутність провини позивача.

За таких обставин, суд вважає, що дані
про винність ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1
КУпАП не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, оскільки будь-які
об'єктивні дані на підтвердження
винності ОСОБА_1 у вчиненні даного
правопорушення в матеріалах справи
відсутні, відповідачем докази на
підтвердження винності ОСОБА_1 суду
надані не були, у зв'язку з чим суд
вважає позовні вимоги позивача
обгрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню, постанова серії
ПС1 № 154809 в справі про адміністративне
правопорушення від 28 березня 2014 року
скасуванню, а справа про
адміністративне правопорушення
закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до ст. 94 КАС України, з
Державного бюджету України на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір по справі у розмірі 73 гривні 08
копійок.

Керуючись ст.ст. 122, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 287-289
КУпАП ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 94, 158-163 КАС
України, Правилами дорожнього руху
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
старшого інспектора ВДАІ
Лисичанського МВ Плякіна Віктора
Вікторовича про скасування постанови
серії ПС1 № 154809 від 28 березня 2014 року
про адміністративне правопорушення,
задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 154809 від
28.03.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу у сумі 225
гривень, визнати неправомірною та
скасувати.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
закрити.

Стягнути з Державного бюджету України
судовий збір на користь позивача
ОСОБА_1 у сумі 73 (сімдесят три) гривні 08
копійок.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА