Справа № 820/12316/14
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 серпня 2014 р.
№ 820/12316/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання -
Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача -
Дембіцької О.С.,

представника відповідача - Шляхти В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восторг" до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Восторг" (далі по
тексту - позивач, ТОВ «Восторг»)
звернулося до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі по тексту -
відповідач, Індустріальна ОДПІ) в якому
просить суд скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
17.06.2014 року про збільшення суми
грошового зобов'язання ТОВ "Восторг" по
податку на додану вартість в сумі 790626, 00
грн., в тому числі 527084, 00 грн. за основним
платежем та 263542, 00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення Індустріальної
ОДПІ винесене за результатами
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача на підставі акта
перевірки № 1419/20-36-22-03-07/32437180 від 29.05.2014
р. "Про результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Восторг" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ фірма "Антарес"
() за період з 01.05.2011 року
по 01.11.2013 рік, із платниками податків за
січень 2014 року, з ТОВ "Сервіс-трейд-груп"
() та з ТОВ "Торг-ленд"
() за лютий 2014 року", яким
встановлено порушення позивачем п. 198.3,
п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України.

Такий висновок відповідач зробив у
зв'язку з віднесенням позивачем до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість сум податку на
додану вартість, сплачених позивачем
своїм постачальникам - ТОВ
«Сервіс-Трейд-Груп» і ТОВ «Торг-Ленд» у
складі вартості поставленого
останніми позивачу товару, на підставі
того, що за результатами перевірок
податківцями ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» і
ТОВ «Торг-Ленд» не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з контрагентами через
неможливість проведення зустрічної
звірки вказаних підприємств, а також
щодо ТОВ «Торг-Ленд» - «за ланцюгами».
Вважає, що висновки є незаконними,
оскільки факт реального проведення
господарських операцій повністю
підтверджується первинними
документами, оформленими у
відповідності до вимог законодавства,
встановлених для первинних документів.

Зазначає, що єдиною підставою для
висновків про відсутність реальності
вчинення господарських операцій з
контрагентами стали акти інших
податкових органів про перевірку його
контрагентів. Вказує, що акти перевірок
контрагентів позивача не є належними
та допустимими доказами по справі у
розумінні ст. 70 КАС України.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач до суду надав письмові
заперечення в яких зазначив, що за
результатами перевірки встановлено
порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України.

Так, від ДПІ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська, на обліку
якої знаходиться ТОВ «Торг-Ленд», було
отримано акт від 21.05.2014 року №
1446/22-03/38964177 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Торг-Ленд" () під час
здійснення господарських відносин з
контрагентами за лютий 2014 року, а також
складено довідку про незнаходження за
юридичною адресою та його посадових
осіб» від 17.04.14 № 6697/22-03/38964177 та винесено
повідомлення № 6712 від 17.04.2014 р. за
формою 18-ОПП про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням.

Також, від ТОВ ДПІ у
Красногвардійському районі отримано
висновок від 12.05.14 № 1261/7/04-66-07 у якому
вказано, що місцезнаходження платника
не встановлено, підтвердити реальність
здійснення фінансово-господарських
взаємовідносин не надалось можливим.
Враховуючи вищевикладене не є можливим
надання документів, підтверджуючих
господарські відносини із суб'єктами
господарювання за лютий 2014 року.

Зустрічну звірку провести неможливо у
зв'язку з тим, що підприємство відсутнє
за місцезнаходженням, перебуває на
податковому обліку зі стоном платника
« 3» - прийнято рішення про припинення
(розпочато ліквідаційну процедуру),
неможливо співставити данні первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, а також
підтвердження відносин, їх вид, обсяг,
кількість та розрахунки, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку.

Крім того, від ДПІ у Печерському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві отримано акт
від 08.04.2014 року №1102/26-55-22-08/38979733 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСТОР ПРЕСТИЖ»
(податковий номер 38979733) щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період з 01.01.2014р.
по 28.02.2014р.» з висновками про не
підтвердження задекларовані податкові
зобов'язання з ПДВ за період з 01.01.2014
року по 28.02.2014 року, а також не
підтверджено задекларований
податковий кредит з ПДВ за період з
01.01.2014 року по - 28.02.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, ТОВ
«ТОРГ-ЛЕНД» отримано від ТОВ «АСТОР
ПРЕСТИЖ» паперові носії за формою
первинних документів, в яких наведені
відомості, що не відповідають
фактичним (реальним) обставинам справи,
оскільки вони складені на підставі
недійсності господарських операцій та
відповідно не можуть бути підставою
для відображення в бухгалтерському та
податковому обліку витрат.

Отже, звіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (робіт, послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів (робіт,
послуг) підприємствам - покупцям за
лютий 2014 року...».

Також, від ДПІ у Голосіївському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві, на обліку якої
знаходиться ТОВ «Сервіс-трейд-груп»,
було отримано акт від 21.05.2014 року
№394/3/26-50- 22 - 03/10-38948595 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Сервіс-трейд-груп», податковий номер
38948595 з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
операцій за період з 01.12.2013 по 30.04.2014
року» в якому встановлено, що ТОВ
«Сервіс Трейд Груп» не звітує про
амортизаційні витрати,
загальновиробничі витрати, витрати на
збут та інші витрати неможливо
встановити наявність у підприємства
основних засобів, складських приміщень
та інших нематеріальних активів.
Оскільки відсутні трудові ресурси,
складські приміщення, виробничі
потужності для здійснення будь-якого
виду діяльності, вбачається проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру.

Тобто, вищезазначене свідчить, про
неможливість реального здійснення
господарських операцій по
взаємовідносинам ТОВ
«Сервіс-трейд-груп» за січень-лютий 2014
року, та по взаємовідносинам з ТОВ
«Торг-ленд» за лютий 2014 року.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив у
повному обсязі та просив відмовити у
задоволенні позову з підстав,
зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши докази у
їх сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом Товариство з
обмеженою відповідальністю "Восторг"
зареєстроване юридичною особою 09.04.2003
року про що свідчить копія виписки з
ЄДР ЮО та ФОП (т. 2 а.с. 80) та є платником
податку на додану вартість відповідно
до свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 29.04.2003 р.
№ 200103747 (т. 2 а.с. 81).

Згідно довідки АА № 675256 з ЄДРПОУ (т.2
а.с.82-83) ТОВ "Восторг" здійснює такі
основні види господарської діяльності
за КВЕД-2010: 47.11 роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами; 10.85 виробництво
готової їжі та страв; 77.39 надання в
оренду інших машин, устаткування та
товарів, н.в.і.у.; 46.90 неспеціалізована
оптова торгівля; 56.10 діяльність
ресторанів, надання послуг мобільного
харчування; 68.20 надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна.

Судом встановлено, що фахівцями
Індустріальної ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській на
підставі направлення від 15.05.2014 року №
833, 834 та від 21.05.2014 року № 898, відповідно
до наказу Індустріальної ОДПІ від
12.05.2014 р. № 727, та відповідно до наказу
від 21.05.2014 року № 808 «Про внесення змін
до наказу Індустріальної ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області від 12.05.2014 року № 727", проведена
позапланова виїзна документальна
перевірка ТОВ "Восторг" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з ТОВ фірма "Антарес" за
період з 01.05.2011 року по 01.11.2013 рік, із
платниками податків за січень 2014 року,
з ТОВ "Сервіс-трейд-груп" та з ТОВ
"Торг-ленд" за лютий 2014 року, за
результатами якої був складений акт
перевірки № 1419/20-36-22-03-07/32437180 від 29.05.2014
р. "Про результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Восторг" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ фірма "Антарес"
() за період з 01.05.2011 року
по 01.11.2013 рік, із платниками податків за
січень 2014 року, з ТОВ "Сервіс-трейд-груп"
() та з ТОВ "Торг-ленд"
() за лютий 2014 року" (далі
по тексту - акт перевірки) (т. 1 а.с. 18-40).

Відповідно до висновку акта перевірки
перевіркою встановлено порушення з
боку позивача вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями,
встановлено заниження до сплати в
бюджет суми податку на додану вартість
всього к сумі 527084 грн., у т. за січень 2014
року на суму 229864 грн., та за лютий 2014
року на суму 297220 грн.

На підставі акта перевірки було
винесено податкове повідомлення -
рішення від 17.06.2014 року № яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання ТОВ "Восторг" по податку на
додану вартість в сумі 790626, 00 грн., в
тому числі 527084, 00 грн. за основним
платежем та 263542, 00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1
а.с. 5).

При судовому розгляді справи
встановлено, що позивач у перевіряємих
податковим органом періодах мав
господарські правовідносини із ТОВ
"Сервіс-трейд-груп", яке діє на підставі
статуту, зареєстрованого
реєстраційною службою ГУЮ у м. Києві
24.10.2013р., (т.2 а.с. 92-109) є юридичною особою
та зареєстроване в єдиному державному
реєстрі юридичних та фізичних осіб -
підприємців про що свідчить копія
виписки серії АГ №352282 від 28.10.2013 року
(т.2 а.с. 110-111) та платником податку на
додану вартість, що підтверджується
копією свідоцтва № 200150222 про
реєстрацію платника ПДВ від 15.11.2013 року
(т.2 а.с. 89).

Як встановлено при судовому розгляді
справи між позивачем та ТОВ
"Сервіс-трейд-груп", укладено договір
поставки № 5 від 01.01.2014 року на поставку
продуктів харчування (т. 1 а.с. 41-45).

Згідно п. 1.1 в порядку та на умовах
визначених дійсним договором
постачальник (ТОВ "Сервіс-трейд-груп")
зобов'язується передати у власність
Покупця (ТОВ "Восторг") товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити його вартість.

Найменування, кількість, номенклатура,
асортимент, ціна за одиницю товару,
артикули з баз даних покупця,
штрих-коди товару зазначаються в
специфікаціях (п. 1.2. договору). Згідно п.
5.1. ціна цього договору відповідає
загальній сумі вартості товару, що
постачається згідно накладних
протягом строку дії договору.

Строк дії договору - з моменту його
підписання до 31.12.2015 р. (п. 8.2).

Факт здійснення господарських
операцій між ТОВ "Восторг" та ТОВ
"Сервіс-трейд-груп" на підставі
зазначеного договору підтверджується
копіями: специфікацій, видаткових
накладних, товарно - транспортних
накладних, податкових накладних,
прибуткових накладних (т. 1 а.с. 46-168),
генеральної довіреності (т. 2, а.с. 51),
журналу обліку довіреностей (т. 2, а.с. 146-
148), оборотно-сальдовою відомістю
рахунку 631 (т. 2, а.с. 50).

При перевірці позивача контролюючим
органом встановлено, що в рахунок
оплати перераховано грошові кошти
згідно платіжних доручень № 496 від
28.01.2014 р., № 517 від 29.01.2014 р., № 770 від 02.02.2014
р., № 796 від 11.02.2014 р., № 899 від 12.02.2014 р.

Як вбачається з акта перевірки суми
податку на додану вартість за
податковими накладними включено до
податкового кредиту відповідного
періоду, відображено у реєстрі
отриманих податкових накладних, які
відповідають даним додатків 5 до
податкових декларацій з податку на
додану вартість за січень та лютий 2014
року, що також підтверджується копіями
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних (т. 2, а.с. 53-61) та
податкових декларацій з податку на
додану вартість за січень та лютий 2014
року (т. 2 а.с. 63-72).

При цьому в ході перевірки також
підтверджено, що товар, отриманий від
ТОВ "Сервіс-трейд-груп" зберігались в
торгівельному залі та були реалізовані
кінцевому споживачу, що також
підтверджується копіями фіскальних
чеків (т. 1 а.с. 241 - 250, т. 2 а.с. 1-11, 19-39).

Також, як вбачається з матеріалів
справи позивач у перевіряємих
податковим органом періодах мав
господарські правовідносини із ТОВ
"Торг-ленд", яке діє на підставі статуту,
зареєстрованого реєстраційною службою
Дніпропетровського МУЮ 05.11.2013р., (т.2 а.с.
120-135), є юридичною особою та
зареєстроване в єдиному державному
реєстрі юридичних та фізичних осіб -
підприємців про що свідчить копія
виписки серії АГ №663277 від 07.11.2013 року
(т.2 а.с. 110-111) і ЄДРПОУ згідно копії
довідки № 901572 від 11.11.2013 р. (т.2 а.с. 113-114)
та є платником податку на додану
вартість, що підтверджується копією
свідоцтва № 200153083 про реєстрацію
платника ПДВ від 11.12.2013 року (т.2 а.с. 112).

Як встановлено при судовому розгляді
справи між позивачем та ТОВ "Торг-ленд",
укладено договір поставки № 32 від
01.01.2014 року на поставку продуктів
харчування (т. 1 а.с. 169-173).

Згідно п. 1.1 в порядку та на умовах
визначених цим договором постачальник
(ТОВ "Торг-ленд") зобов'язується
передати у власність Покупця (ТОВ
"Восторг") товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити його вартість.

Найменування, кількість, номенклатура,
асортимент, ціна за одиницю товару,
артикули з баз даних покупця,
штрих-коди товару зазначаються в
специфікаціях (п. 1.2. договору). Згідно п.
5.1. ціна цього договору відповідає
загальній сумі вартості товару, що
постачається згідно накладних
протягом строку дії договору.

Строк дії договору - з моменту його
підписання до 31.12.2014 р. (п. 8.2).

Факт здійснення господарських
операцій між ТОВ "Восторг" та ТОВ
"Торг-ленд" на підставі зазначеного
договору підтверджується копіями:
специфікацій, видаткових накладних,
товарно - транспортних накладних,
податкових накладних, прибуткових
накладних (т. 1 а.с. 174-240), генеральної
довіреності (т. 2, а.с. 52), журналу обліку
довіреностей (т. 2, а.с. 146- 148),
оборотно-сальдовою відомістю рахунку
631 (т. 2, а.с. 49).

При перевірці позивача контролюючим
органом встановлено, що в рахунок
оплати перераховано грошові кошти
згідно платіжних доручень № 640 від
02.02.2014 р., № 771 від 11.02.2014 р., № 797 від 12.02.2014
р., № 900 від 18.02.2014 р.

Як вбачається з акта перевірки суми
податку на додану вартість за
податковими накладними включено до
податкового кредиту відповідного
періоду, відображено у реєстрі
отриманих податкових накладних, які
відповідають даним додатків 5 до
податкових декларацій з податку на
додану вартість за лютий 2014 року, що
також підтверджується копіями
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних (т. 2, а.с. 53-61) та
податкових декларацій з податку на
додану вартість за лютий 2014 року (т. 2
а.с. 63-72).

При цьому в ході перевірки також
підтверджено, що товар, отриманий від
ТОВ "Торг-ленд" зберігались в
торгівельному залі та були реалізовані
кінцевому споживачу, що також
підтверджується копіями фіскальних
чеків (т. 1 а.с. 241 - 250, т. 2 а.с. 1-11, 19-39).

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2011 року, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011 року, податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльні платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенні
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, п відбулася
раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податкової накладною.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
сумі податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Отже, для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на фактично отриманий товар
(роботи, послуги), що призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Проаналізувавши надані документи
відповідно до чинного законодавства
суд дійшов до висновку, що договори
були складені з метою їх реального
виконання. Позивач ставив за мету
здійснення господарської діяльності, а
не отримання податкової вигоди.

Судом також перевірено та встановлено,
що усі витрати позивача з придбання
товарів були об'єктивно необхідні
позивачу для забезпечення
господарської діяльності, та
підтверджені належним чином
складеними первинними документами.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, які були видані за
договором за своєю формою та змістом
відповідають вимогам, які актами
чинного законодавства встановлені для
первинних документів.

Крім того, як встановлено судом, ТОВ
"Торг-ленд" та ТОВ "Сервіс-трейд-груп"
включені до Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб -
підприємців, що підтверджується
копіями витягів з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб -
підприємців.

Статтею 18 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV із
змінами та доповненнями якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, що підлягають
внесенню до цього реєстру є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатись на них у
спорі як на достовірні, за винятком
випадків, коли вона знала або могла
знати про те, що такі відомості є
недостовірними.

За таких обставин покупець не може
нести відповідальність ні за несплату
податків продавця, ні за можливу
недостовірність інформацію про них,
наведених у зазначеному реєстрі, за
умови необізнаності щодо неї.

Статтею 61 Конституції України
встановлено, що юридична
відповідальність має індивідуальний
характер. Згідно зі ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Відповідно до ч. 1
ст. 19 Конституції України правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Чинне
законодавство, зокрема Податковий
кодекс України, не встановлює обов'язку
покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету,
якщо такий податок не буде сплачено
продавцем або іншою особою, з
урахуванням суми податку, отриманого
від покупця у складі ціни товару. Сума
податку на додану вартість, включена до
ціни товару, є податковим зобов'язанням
продавця товарів (послуг), і саме
продавець має сплачувати цей податок
до бюджету.

Факт реєстрації контрагентів позивача,
на момент складання на адресу позивача
податкових накладних та на час
здійснення господарських операцій із
позивачем, платникамим податку на
додану вартість відповідачем не
заперечується.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту п.
1.1. ст.1 Податкового кодексу України
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011 року
врегульовано положеннями Податкового
кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу
України податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Податковий
контроль здійснюється органами,
зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в
межах їх повноважень, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
державної податкової службу - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Так, відповідно до п.п. 4-6 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 р. № 984 акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. За
результатами документальної перевірки
в акті викладаються всі суттєві
обставини фінансово-господарської
діяльності платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Суд зазначає, що в акті перевірки
позивача податковий орган не вказав
первинні або інші документи, які
зафіксовані в бухгалтерському та
податковому обліку позивача, що
підтверджують наявність фактів
порушень ним норм податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, а лише посилається
на акт перевірки іншого податкового
органу, який не є первинним документом.

Дані перевірок контрагентів позивача
іншими податковими органами не можуть
бути підставою для висновку про
неправомірність віднесення сум до
валових витрат та визнання податкового
кредиту непідтвердженим.

Доказами порушення правил віднесення
сум до валових витрат та формування
податкового кредиту є матеріали
перевірки платника податків,
проведених з дослідженням його
первинних бухгалтерських документів, а
не дані актів перевірок інших
податкових органів.

Крім того, відповідачем не встановлено
проведення позивачем збиткових
операцій, доказів, які б вказували на
відсутність реальності господарських
операцій за договором та наявності між
позивачем та його контрагентом при
укладанні і виконанні договору
взаємоузгоджених зловмисних дій,
спрямованих на порушення існуючого в
державі суспільного ладу або моральних
засад.

За таких обставин суд приходить до
висновку про правомірність віднесення
позивачем суми податку на додану
вартість в розмірі 527024, 00 грн. до складу
податкового кредиту січня та лютого 2014
року по господарським операціям із ТОВ
"Торг-ленд" та ТОВ "Сервіс-трейд-груп".

У зв'язку з тим, що відсутній об'єкт
донарахування податку на додану
вартість, відсутні підстави
застосування штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів).

Згідно статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що вимоги стосовно
скасування податкового
повідомлення-рішення від 17.06.2014 року №
як такого, що прийняте з
порушенням норм діючого законодавства
України, підтверджуються матеріалами
справи, не спростовані відповідачем, а
відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восторг" до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення
- рішення від 17.06.2014 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Восторг" по податку
на додану вартість в сумі 790626, 00 грн.
(сімсот дев'яносто тисяч шістсот
двадцять шість гривень), в тому числі
527084, 00 грн. (п'ятсот двадцять сім тисяч
вісімдесят чотири гривні) за основним
платежем та 263542, 00 грн. (двісті
шістдесят три тисячі п'ятсот сорок дві
гривні) за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі м.
Харкова, м. Харків, вул. Червоношкільна
наб., 16, код 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восторг" (61106, м.
Харків, проспект Московський, 274-В, ) суму сплаченого судового
збору в розмірі 487, 20 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Бадюков Ю.В.