Справа № 813/2096/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
Справа №
5350/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Нефедової А.О.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області
про визнання дій неправомірними і
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Самбірського міського відділу
Державної міграційної служби України у
Львівській області з вимогами визнати
неправомірними дії відповідача щодо
вимоги про надання нею квитанції по
сплаті 120 грн. та 87,15 грн. для оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон; визнати
неправомірними дії щодо відмови в
оформленні паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих документів та
зобов'язати відповідача оформити та
надати паспорт громадянина України для
виїзду за кордон на підставі поданих
нею документів.

Суд першої інстанції в ході розгляду
справи здійснив заміну відповідача
Самбірського міського відділу
Державної міграційної служби України у
Львівській області (далі - Самбірський
МВ ДМС України у Львівській області) на
Головне управління Державної
міграційної служби України у
Львівській області (далі - ГУ ДМС
України у Львівській області).

Постановою від 08.04.2014 року Львівського
окружного адміністративного суду
позов задоволено повністю, визнані
неправомірними дії Головного
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області
щодо вимоги про надання ОСОБА_1
квитанцій по сплаті 120 грн. та 87,15 грн.
для оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон; визнані
неправомірними дії Головного
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області
щодо відмови в оформленні паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон на підставі поданих ОСОБА_1
документів; зобов'язано Головне
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області
вирішити питання щодо оформлення та
видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих нею документів.

Не погодившись з даним судовим
рішенням, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, зазначивши в
скарзі, що не погоджується із
постановою від 08.04.2014 року, тому що
орган ДМС України діяв відповідно до
вимог Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну»,
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №231 від 31.03.1995 року,
Закону України «Про адміністративні
послуги» від 06.09.2012 року №5203-VI,
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.06.2007 року «Про затвердження
переліку платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби,
і розміру плати за їх надання» та від
26.10.2011 року №1098 «Деякі питання надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг». Вимога про оплату
послуг за оформлення та видачу
паспорта та оплату вартості бланку
паспорта, відповідає чинному
законодавству, тому є законною. Просить
скасувати оскаржувану постанову суду
першої інстанції та винести нову про
відмову в позові.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача,
яка заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
знайшло підтвердження в ході
апеляційного перегляду справи
наступне.

ОСОБА_1 у січні 2014 року звернулася до
Самбірського МВ ДМС України у
Львівській області з метою оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон.

Позивачем для оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон відповідачу були надані
документи: заяву - анкету; паспорт
громадянина України; оригінал і копію,
виданої податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера;
дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;
квитанцію про сплату державного мита в
розмірі 170,00 грн.

Посадовими особами Самбірського МВ ДМС
України у Львівській області в
прийнятті вищезазначених документів
для оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон ОСОБА_1 було відмовлено через
ненадання позивачем квитанцій про
оплату послуг за оформлення та видачу
такого паспорта та вартості його
бланку у розмірі 120 грн. та 87,15 грн.,
передбачених законодавством України.

Не погодившись з такими діями
відповідача щодо відмови у прийнятті
документів для оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
тимчасових поїздок за кордон, ОСОБА_1
звернулася до Державної міграційної
служби України з запитом від 24.01.2013 року
про надання інформації щодо вартості
оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон.

На вказаний запит позивач отримала
відповідь від 07.02.2014 року №3ПІ-П-34/6, в
якій стверджувалось про законність
вимог щодо оплати послуг за оформлення
та видачу такого паспорта та вартості
його бланку у розмірі 120 грн. та 87,15 грн.
та пред'явлення відповідних квитанцій.

ОСОБА_1 повторно звернулася до
Самбірського МВ ДМС України у
Львівській області з метою оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, надавши ті ж самі
документи.

Територіальний орган ДМС України
повторно відмовив позивачу у їх
прийнятті.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 25.01.2014 року
звернулася до Самбірської міжрайонної
прокуратури та Генеральної
прокуратури України.

Вказані звернення були скеровані для
розгляду Самбірському МВ ДМС України у
Львівській області та Державній
міграційній службі України відповідно.

Відповіді Самбірського МВ ДМС України
у Львівській області від 20.02.2014 року
№21/393 та ДМС України від 04.03.2014 року
№П-348/6 за своїм змістом аналогічні
відповіді ДМС України від 07.02.2014 року
№3ПІ-П-34/6.

Підставою для відмови ОСОБА_1 в
прийнятті документів для оформлення та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон стало неподання
нею додатково, до пакету документів,
визначених пунктом 10 Правил оформлення
і видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року за № 231, двох
квитанцій - про оплату послуг за
оформлення та видачу паспорта та про
оплату вартості бланку паспорта.

Частиною другою статті 19 Конституції
України зобов'язано органи державної
влади та їх посадових осіб діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок врегульовано
Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII (
далі - Закон № 3857-XII).

Статтею 7 цього Закону передбачено, що
правила оформлення і видачі паспортів,
їх тимчасового затримання та вилучення
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

На реалізацію Закону № 3857-XII Кабінет
Міністрів України постановою від 31
березня 1995 року № 231 прийняв Правила
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення (
далі - Правила).

Пунктом 10 Правил затверджено вичерпний
перелік документів, необхідних для
оформлення паспорта у разі тимчасового
виїзду за кордон: заява-анкета
встановленого зразка; паспорт
громадянина України, свідоцтво про
народження (для осіб віком до 16 років)
(після прийняття документів
повертається); копія виданої
податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21 січня 1993 року №
7-93 «Про державне мито» (далі - Декрет)
платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

До об'єктів справляння державного мита
належить, зокрема, державне мито за
видачу громадянам України
закордонного паспорта на право виїзду
за кордон або продовження строку його
дії у розмірі 10 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян - 10 х17 грн.
(статті 2, 3 Декрету).

На підтвердження правомірності дій
щодо вимоги про сплату 87 грн. 15 к.
відповідач посилається на Порядок
надання підрозділами Міністерства
внутрішніх справ та Державної
міграційної служби платних послуг,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 26 жовтня 2011 р. №1098
(далі - Перелік), пунктом 27 розділу І
якого визначено саме такий розмір за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон.

Суд попередньої інстанції вірно
зазначив в оскаржуваному рішенні, що
сплата установленого Декретом
державного мита покриває вартість
витрат, пов'язаних із учиненням
відповідачем дій щодо видачі
громадянам України закордонного
паспорта на право виїзду за кордон (у
тому числі й вартість бланка). Тому
відповідач не вправі вимагати
повторної оплати тих самих дій (послуг)
на підставі іншого
нормативно-правового акта.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
безпідставність вимог відповідача про
надання документів та сплати платежів
за оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, не передбачені Законом № 3857-XII
та Правилами - спеціальними правовими
актами, що врегульовують ці
правовідносини.

При цьому окружний суд правомірно
послався на правову позицію,
висловлену у Постанові Верховного суду
України від 3 грудня 2013 року у справі
№21-416а13 (за аналогічним
адміністративним позовом).

Отже висновок суду першої інстанції
про те, що оскаржені позивачем дії
відповідача щодо вимоги про надання
ОСОБА_1 квитанцій по сплаті послуг за
оформлення та видачу паспорта та
оплату вартості бланку паспорта у
розмірах 120 грн. та 87,15 грн. та щодо
відмови в оформленні паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон на підставі поданих нею
документів прийняті відповідачем без
урахування вимог Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» і Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
та з порушенням передбачених статтею 2
КАС України принципів, ґрунтується на
повно встановлених обставинах справи і
вірно застосованих відповідних нормах
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законності ухваленого
окружним судом рішення, а тому підстав
для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 08.04..2014 року
у справі № 813/2096/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 29.08.2014