Справа № 820/6276/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Київ К/800/51744/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Блажівської Н.Є,
Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юрполіс
Компані»

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.08.2013 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року

у справі № 820/6276/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юрполіс Компані»

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про визнання дій неправомірними,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Юрполіс Компані»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання неправомірними дій щодо
складання запиту.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.08.2013 року
у справі № 820/6276/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року,
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юрполіс Компані»
надіслано запит від 16.07.2012 року №
10071/10/15.3-16, яким запропоновано надати
пояснення та їх документальне
підтвердження для з'ясування
реальності та повноти відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
із відповідним відображенням у
деклараціях (звітах) результатів
операцій по господарських відносинах
із Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Промбуд-Монтажинвест» за період з
01.05.2013 року по 31.05.2012 року.

Позивачем листом від 30.07.2013 року № 3466
надано відповідь, якою повідомлено
відповідача, що у запиті відсутнє
посилання на конкретні факти порушень
ним податкового законодавства, не
вказано якими документами встановлено
сумнівність у факті здійснення
операцій з Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Промбуд-Монтажинвест», та
неможливості встановлення періоду, за
який повинно надати запитувану
інформацію.

У зв'язку з допущеними друкарськими
помилками, відповідачем повторно
направлено запит від 23.07.2013 року №
266/20-31-15-01-17 про надання пояснення та їх
документального підтвердження для
з'ясування реальності та повноти
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку із відповідним
відображенням у деклараціях (звітах)
результатів операцій по господарських
відносинах із Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Промбуд-Монтажинвест» за період з
01.05.2013 року по 31.05.2013 року.

На вказаний запит позивачем надіслано
лист про надання інформації від 09.08.2013
року № 3500, яким повідомлено, що у
запиті, в порушення приписів норм
законодавства України, відсутні
посилання на конкретні факти порушень
податкового законодавства Товариством
з обмеженою відповідальністю «Юрполіс
Компані», не вказано якими документами
встановлено сумнівність у факті
здійснення операцій з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Промбуд-Монтажинвест» за період з
01.05.2013 року по 31.05.2013 року.

Не погоджуючись з діями податкового
органу щодо складання запиту від 16.07.2012
року № 10071/10/15.3-16 позивач звернувся до
суду з позовом

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що податковим органом при складенні
запиту не порушено прав позивача.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення відповідних
правовідносин, погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на таке.

Відповідно до пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право для здійснення функцій,
визначених податковим законодавством,
отримувати безоплатно від платників
податків, у тому числі благодійних та
інших неприбуткових організацій, у
порядку, визначеному цим Кодексом,
інформацію, довідки, копії документів
(засвідчені підписом платника податків
або його посадовою особою та скріплені
печаткою (за наявності) про
фінансово-господарську діяльність,
отримувані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.

Положеннями п. 73.3. ст. 73 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав: 1) за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; 2) для визначення
рівня звичайних цін на товари (роботи,
послуги) під час проведення перевірок;
3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків; 4) щодо
платника податків подано скаргу про
ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної; 5) у разі
проведення зустрічної звірки; 6) в інших
випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Порядок отримання інформації органами
державної податкової служби за їх
письмовим запитом визначається
Кабінетом Міністрів України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що запити податкового
органу направлені позивачу щодо
надання пояснень та їх документального
підтвердження відповідають вимогам п.
73.3. ст. 73 Податкового кодексу України та
Порядку періодичного подання
інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 року №1245.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що дії
податкового органу при складенні
запиту не порушують права платника
податків.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави
вважати, що судами першої та
апеляційної інстанцій ухвалено
обґрунтовані рішення, які постановлені
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, підстав для їх
скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юрполіс
Компані» відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.08.2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
у справі № 820/6276/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та на неї може бути подана
заява про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
Н.Є.Блажівська

М.В.Сірош