Справа № 804/11497/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р. Справа № 804/11497/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю представника позивача
Целік Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Віп-Гарант» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Віп-Гарант»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
позовною заявою до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з позовними
вимогами про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.06.2014 року
№ та від 22.07.2014 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що:

- ТОВ «Фірма «Biп-Гарант» не
погоджується із висновками,
викладеними в акті перевірки
№2282/2203/32952501 від 27.06.2014 року та вважає
податкові повідомлення - рішення
Лівобережної ОДПІ від 27.06.2014 року
№ та від 22.07.2014 року №
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню;

- при проведенні перевірки на
підтвердження взаємовідносин із ТОВ
«Грант-Тайм» та ТОВ «Гатіора» надані
усі первинні документи, зокрема:
договори, податкові накладні,
податкові накладні, платіжні
доручення, акти виконаних робіт, чим
підтверджено наявність господарських
правовідносин із вказаними
контрагентами та виконання замовлених
послуг;

- висновки податкового органу, що
контрагент ТОВ «Грант-Тайм» не має
можливості надавати послуги, визначені
укладеним між ними договором,
ґрунтуються лише на припущеннях.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач до суду не прибув, надав
письмові заперечення на позовну заяву,
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити з огляду на їх
безпідставність та необґрунтованість.
В обґрунтування заперечень зазначено,
що перевіркою встановлено
нереальність здійснення операцій по
ланцюгу постачання, про що свідчить
відсутність виробничого обладнання,
транспортних засобів, торгівельного
обладнання та необхідних умов для
здійснення господарської діяльності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20, згідно з підпунктом 78.1.1
пункту 78.1 статті 78 та відповідно до
підпункту 80.1 статті 80 Податкового
кодексу України Лівобережною ОДПІ м.
Дніпропетровська проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Фірма «Віп-Гарант» (код
за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства
України з податку на додану вартість
ТОВ «Фірма «Віп-Гарант» (код за ) під час здійснення
взаємовідносин з ТОВ «Гатіора» (код за
), ТОВ «Грант Тайм» (код за
) за січень 2014 року, за
результатами якої складений акт
№2282/2203/32952501 від 27.06.2014 року.

За результатами перевірки
контролюючим органом викладені
висновки про:

- нереальність здійснення
господарських відносин ТОВ «Фірма
«Віп-Гарант», а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ТОВ
«Фірма «Віп-Гарант» операцій по
ланцюгу з постачальниками TOB «Гатіора»
(код за ), ТОВ «Грант-Тайм»
(код за ) за січень 2014 року;

- нереальність здійснення
господарських відносин ТОВ «Фірма
«Biп-Гарант», а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ТОВ
«Фірма «Biп-Гарант» операцій по ланцюгу
постачання: ТОВ «Гатіора» - ТОВ «Фірма
«Biп-Гарант» - ПАТ «Інтерпайп
Новомосковський Трубний Завод» на
загальну суму ПДВ 71424,00 грн.;

- порушення пунктів 198.2, 198.3 статті
198, пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість у
січні 2014 року на загальну суму 254360,00
грн.

На підставі висновків, відображених в
акті перевірки, Лівобережною ОДПІ м.
Дніпропетровська прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- від 27.06.2014 року №, яким ТОВ
«Фірма «Віп-Гарант» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
адміністративні штрафи та інші санкції
в сумі 510 грн.;

- від 22.07.2014 року №, яким ТОВ
«Фірма «Віп-Гарант» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в сумі 381540,00
грн., у тому числі 254360,00 грн. за основним
платежем, 127180,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

При перевірці контролюючим органом
використано: договори; податкові
накладні; акти надання послуг; платіжні
доручення; акт ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів м. Києва від 03.04.2014
року №957/2659/22-02/38123047 про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Грант Тайм» (код за
) щодо підтвердження
господарських відносин з ТОВ «Юрай»
(код за ) за період з 01.01.2014
року по 31.01.2014 року від 03.04.2014 року; акт
ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів м. Києва від 20.03.2014 року
№148/26-56-22-01-03/38091733 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Гатіора» (код за ) щодо
господарських взаємовідносин із
платниками податків за період з 01.01.2013
року по 31.01.2014 року.

01.10.2013 року між ТОВ «Фірма «Biп-Гарант»
(Замовник) та ТОВ «Грант Тайм»
(Виконавець) був укладений Договір про
надання юридичних,
консультативно-інформаційних послуг
№24 відповідно до умов зазначеного
Договору, починаючи з 01.10.2013 року
виконавець зобов'язується надати
замовнику юридичні,
консультативно-інформаційні послуги.
Виконавець надає замовникові послуги,
які замовник запитує в усній формі,
включаючи, але не обмежуючись
наступним:

- консультації і рекомендації з
питань застосування законодавства,
включаючи корпоративне,
антимонопольне, трудове, договірне і
інші галузі права;

- правова експертиза документів,
що надходять з правоохоронних і
контролюючих органів на предмет об'єму
повноважень і структури запитуваної
інформації, редагування та складання
відповідних документів;

- надання консультаційної та
практичної допомоги в підготовці
формування груп для навчання
охоронців, інкасаторів в навчальному
центрі;

- підбір нормативної бази і
складання лекційного матеріалу для
навчання охоронців, інкасаторів в
навчальному центрі;

- надання правової допомоги з
розробки нормативно-правової бази для
підвищення кваліфікації охоронців для
подальшого навчання в навчальному
центрі.

До перевірки ТОВ «Фірма «Biп-Гарант» на
підтвердження взаємовідносин із
контрагентом ТОВ «Грант Тайм» були
надані копії первинних документів за
перевіряємий період (січень 2014 року), а
саме: договору про надання юридичних,
консультативно-інформаційних послуг
№24 від 01.10.2014 року, податкових
накладних, платіжних доручень та актів
виконаних робіт, про що також зазначено
в акті перевірки.

30.07.2013 року між ТОВ «Фірма «Biп-Гарант»
(Замовник) та ТОВ «Гатіора» (Виконавець)
був укладений Договір на субохорону
№300713, відповідно до умов якого
замовник передає, а виконавець бере під
цілодобову охорону (субохорону), в тому
числі у вихідні та святкові дні
наступні об'єкти: м. Житомир, вул.
Королева, 173; м. Луганськ, вул. Линьова, 81;
м. Кіровськ, вул. Карєрна, 1в; м. Червоний
Луч. вул. Кислородна, 4; м. Новодружевськ,
вул. Молодіжна, 30; м. Сватово, вул.
Челюскінців, 9; м. Свердловськ, вул.
Червоноармійська, 6; м. Старобільськ.
вул. Новорубіжна, 80; м. Стаханов, вул.
Полтавська, 58; м. Полтава, вул.
Заводська, 8, які включають в себе
споруди та майданчики, з розташованими
на них технологічним обладнанням,
механізмами та іншими матеріальними
цінностями. При появі інших об'єктів
виконавець передає, а співвиконавець
бере їх під охорону згідно додаткових
угод до цього договору.

До перевірки ТОВ «Фірма «Віп-Гарант» на
підтвердження взаємовідносин із
контрагентом ТОВ «Гатіора» були надані
копії первинних документів за
перевіряємий період (січень 2014 року), а
саме: договору на субохорону №300713 від
30.07.2013 року, податкових накладних,
платіжних доручень та актів виконаних
робіт, про що також зазначено в акті
перевірки.

З урахуванням використаних при
перевірці актів ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів м. Києва від 03.04.2014
року №957/2659/22-02/38123047 по ТОВ «Грант Тайм»
та ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів м. Києва від 20.03.2014 року
№148/26-56-22-01-03/38091733 по ТОВ «Гатіора»
контролюючий орган дійшов висновку про
відсутність необхідних умов для
здійснення фінансово-господарської
діяльності, а саме необхідних дозволів
(ліцензій), відсутність трудових,
виробничих ресурсів, неможливість
ведення бухгалтерського та
податкового обліку та фіксацією
господарських операцій у первинних
документах ТОВ «Гатіора», що свідчить
про те, що СГД фактично не здійснював
операції з купівлі/продажу товарів
(робіт, послуг), у зв'язку із чим
операції з поставки по ланцюгу ТОВ
«Гатіора» - ТОВ «Фірма «Віп-Гарант» не
містять у суті своїй розумних
економічних або інших причин (ділової
мети) систематичного (протягом місяця)
надання та реалізації послуг та не
спричиняють реального настання
правових наслідків.

В ході проведення перевірки на
підставі пункту 85.2 статті 85
Податкового кодексу України директору
ТОВ «Фірма «Віп-Гарант» вручено запит
від 25.06.2014 року №20499/10/04-64-22-03-11 з
проханням надати інформацію з
документальним підтвердженням щодо
розташованих за вищевказаними
адресами об'єктів, а саме:
документальне підтвердження права
власності (користування, оренди,
суборенди) ТОВ Фірма «Віп-Гарант» цими
об'єктами, або, в іншому випадку,
інформацію щодо
контрагентів-замовників охоронних
послуг за об'єктами визначними
договором на субохорону об'єктів від
30.07.2013 року №300713, укладеним з ТОВ
«Гатіора», а саме: договори на надання
послуг охорони (субохорони) (додаткові
угоди, специфікації до договору),
податкові накладні та акти наданих
послуг), платіжні доручення, картки
рахунку 361.

У відповідь ТОВ «Фірма «Віп-Гарант»
надано лист від 26.06.2014 року №173-03, яким
платник податків відмовився надати
вищевказані документи, посилаючись па
порушення контролюючим органом пункту
73.3 статті 73 Податкового кодексу
України.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
виходить із того, що форма та зміст
первинних документів передбачена
положеннями Податкового кодексу
України, Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні та Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за №168/704 (далі - Положення №88).

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
первинний документ це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Якщо фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни у структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства, тобто,
господарська операція повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

У відповідності до пункту 2 статті 3
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Згідно статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкуванням оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
№88, згідно із якими первинні документи
це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Пунктом 2.4 Положення №88 визначено, що
первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Таким чином, у розумінні частини першої
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинні
документи фіксують факт здійснення
господарських операцій між ТОВ «Фірма
«Віп-Гарант» та ТОВ «Гатіора», ТОВ
«Грант-Тайм», згідно укладених між ними
договорів та є доказом того, що ці
договори спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними.

Суд зазначає, що податкові накладні
оформленні у відповідності до вимог
статті 201 Податкового кодексу України,
наказу Міністерства доходів і зборів
України від 01.11.2011 року №1379 «Про
затвердження форми податкової
накладної та порядок заповнення
податкової накладної», заповнені
особою, яка зареєстрована як платник
податку в податковому органі та якій
присвоєно індивідуальний податковий
номер платника податку на додану
вартість.

Оплата за виконані послуги здійснена
на розрахунковий рахунок ТОВ
«Гатіора», ТОВ «Грант-Тайм», що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями.

Суд зазначає, що відповідно до частини
другої пункту 137.1 статті 137 Податкового
кодексу України надання послуг
підтверджується актом або іншим
документом, оформленим відповідно до
чинного законодавства України.
Аналогічна позиція викладена в листі
ДПС України від 06.02.2012 року №2282/6/15-1415.

Отже, наявні у ТОВ «Фірма «Віп-Гарант»
вказані вище акти виконаних робіт,
являються письмовими доказами
(первинними документами), що
підтверджують виконання замовлених
послуг.

Згідно із пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунку платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Вищезазначені норми законодавства, які
регулюють порядок формування
податкового кредиту, не передбачають
позбавлення платника податків права на
формування податкового кредиту в разі
порушення його контрагентами вимог
податкового законодавства по ланцюгу
постачання.

Послуги, що надавались ТОВ «Фірма
«Віп-Гарант» відповідно до договору
про надання юридичних,
консультативно-інформаційних послуг
№24 від 01.10.2014 року є консультаційними
та посередницькими. Для надання таких
послуг не потребується наявність
значних фондів, технічного персоналу,
виробничої потужності, складських
приміщень, транспортних засобів у
контрагента.

Таким чином, висновки податкового
органу, що контрагент ТОВ «Грант-Тайм»
не має можливості надавати послуги,
визначені укладеним між ними
договором, ґрунтуються лише на
припущеннях.

Вищий адміністративний суд України у
своєму листі від 02.06.2011 року №742/11/13-11
визначив, що відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Отже, посилання Лівобережної ОДПІ м.
Дніпропетровська на акт ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів
м. Києва від 03.04.2014 року №957/2659/22-02/38123047
по ТОВ «Грант Тайм» та акт ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів м.
Києва від 20.03.2014 року №148/26-56-22-01-03/38091733
по ТОВ «Гатіора» є необґрунтованими.

Як вбачається зі змісту наказу про
здійснення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Фірма «Віп-Гарант» від 23.06.2014 року № 685,
перевірка призначалась Лівобережною
ОДПІ м. Дніпропетровська стосовно
дотримання вимог податкового
законодавства України з податку на
додану вартість ТОВ «Фірма
«Віп-Гарант» по взаємовідносинам з ТОВ
«Гатіора» (код за ), ТОВ
«Грант-Тайм» (код за ) за
січень 2014 року. Тому, суд вважає, що
витребування первинної документації,
що стосується взаємовідносин по
ланцюгу постачання: ТОВ «Гатіора» - ТОВ
«Фірма «Віп- Гарант» - ПАТ «Інтерпайп
Новомосковський Трубний Завод» - є
протиправним та таким, що порушує
законні права і інтереси платника
податків ТОВ «Фірма «Віп-Гарант».

Також, варто зазначити, що лист
Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська
за вих. №20499/1004-64-22-03-11 від 25.06.2014 року
«Про надання пояснень та їх
документального підтвердження з
питань взаємовідносин між ТОВ «Фірма
«Віп-Гарант» по взаємовідносин з ТОВ
«Гатіора» (код за ) та ТОВ
«Грант-Тайм» (код за )» не
відповідає вимогам пункту 73.3 статті 73
Податкового кодексу України.

Так, згідно пункту 73.3 статті 73
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:

1) за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних
цін на товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних,
що містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано
скаргу про ненадання таким платником
податків податкової накладної покупцю
або про порушення правил заповнення
податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної
звірки;

6) в інших випадках, визначених цим
Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Порядок отримання інформації
контролюючими органами за їх письмовим
запитом визначається Кабінетом
Міністрів України.

Крім того, у вищезазначеному листі
податковий орган посилається тільки на
отриману податкову інформацію щодо
виявлення фактів, які свідчать про
можливі порушення ТОВ «Фірма
«Віп-Гарант», і не є підставою для
направлення відповідних запитів, тому,
в такому випадку, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною другою
цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Перевіривши оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 27.06.2014 року
№ та від 22.07.2014 року № на
відповідність вимогам частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України суд дійшов
висновку про їх невідповідність
чинному законодавству та наявність
підстав для скасування таких рішень
суб'єкта владних повноважень, у зв'язку
із чим позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Віп-Гарант» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
27.06.2014 року № та від 22.07.2014 року
№, винесені Лівобережною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Присудити за рахунок Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Фірма
«Віп-Гарант» судовий збір в сумі 487,20
грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 09
вересня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник