Справа № 689/184/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 689/184/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Соловйов А.В.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Ярмолинецького районного
суду Хмельницької області від 27 травня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до голови Антонівецької
сільської ради Ярмолинецького району
Вармінського Володимира про
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до голови
Антонівецької сільської ради
Ярмолинецького району Вармінського
Володимира про зобов'язання внести
заповіт до журналу реєстрації
заповітів та в єдиний державний реєстр.

Постановою Ярмолинецького районного
суду Хмельницької області від 27.05.2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача (апелянта) підтримав
апеляційну скаргу, просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтвердженого матеріалами справи
позивач є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 (довідка виконкому
Антоновецької сільської ради № 296 від
23.06.2011 року, що підтверджується
свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від
02.09.1973 року).

Як вбачається із наявної в матеріалах
справи копії заповіту (а.с.6) від 11.01.1994
року, посвідченого секретарем
виконкому Антоновецької сільської
ради, при житті ОСОБА_5 заповів все своє
майно сину-- ОСОБА_3

Проте, в спадковому реєстрі вказаний
заповіт відсутній, що є перешкодою в
оформленні ОСОБА_3 в правах спадкоємця
за заповітом, в зв'язку з чим він
звернувся до відповідача з заявою про
внесення заповіту до журналу
реєстрації заповітів та до єдиного
державного реєстру.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості та недоведеності
позовних вимог заявника, а відтак
відсутності підстав для задоволення
адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Порядок правового регулювання
діяльності нотаріату в Україні
встановлено Законом України «Про
нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII
(далі Закон № 3425-XII ).

Частиною 1 статті 1 Закону № 3425-XII
встановлено, що нотаріат в Україні - це
система органів і посадових осіб, на
які покладено обов'язок посвідчувати
права, а також факти, що мають юридичне
значення, та вчиняти інші нотаріальні
дії, передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 статті 1 Закону № 3425-XII
передбачено, що вчинення нотаріальних
дій в Україні покладається на
нотаріусів, які працюють в державних
нотаріальних конторах, державних
нотаріальних архівах (державні
нотаріуси) або займаються приватною
нотаріальною діяльністю (приватні
нотаріуси).

Згідно з частиною 4 статті 1 Закону №
3425-XII у населених пунктах, де немає
нотаріусів, нотаріальні дії,
передбачені статтею 37 цього Закону,
вчиняються уповноваженими на це
посадовими особами органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 37 Закону № 3425-XII
посадовими особами органів місцевого
самоврядування вчинюються такі
нотаріальні дії: 1) вживають заходів
щодо охорони спадкового майна; 2)
посвідчують заповіти (крім секретних);
3) видають дублікати посвідчених ними
документів; 4) засвідчують вірність
копій (фотокопій) документів і виписок
з них; 5) засвідчують справжність
підпису на документах.

Відповідно до ст. 38 ч.1 п. «б» п.п.5
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21.05.1997
року № 280/97, до повноважень виконавчих
органів сільських рад належить
вчинення нотаріальних дій з питань,
віднесених законом до їх відання,
реєстрація актів громадянського стану
( за винятком виконавчих органів
міських ( крім міст обласного значення)
рад).

Відповідно до п.2 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських рад депутатів
трудящих, затведженої наказом
Міністерства юстиції УРСР від 19.01.1975
року № 1/5 (втратила чинність на
підставі Наказу Мін'юсту N 18/5 від
14.06.94р.), нотаріальні дії у виконавчих
комітетах сільських, селищних,
міських Рад народних депутатів
вчиняють посадові особи, на яких за
рішенням виконавчого комітету
відповідної Ради народних депутатів
покладено вчинення цих дій.

Відповідно до п.9 Інструкції № 1/5
нотаріальні дії вчиняються після їх
оплати в день подачі всіх необхідних
документів.

Відповідно до п.п.18,19 вказаної
інструкції, нотаріальне посвідчення
заповітів та довіреностей,
засвідчення вірності копій документів
і виписок з них, справжності підпису на
документах здійснюються шляхом
вчинення посвідчувальних написів на
відповідних документах, які
підписуються посадовою особою
виконавчого комітету з прикладенням
гербової печатки виконавчого
комітету Ради народних депутатів.

Всі нотаріальні дії, які вчиняються
посадовими особами виконавчих
комітетів, реєструються в реєстрах
для реєстрації нотаріальних дій.
Кожній нотаріальній дії присвоюється
окремий порядковий номер. Номер, під
яким нотаріальна дія зареєстрована в
реєстрі, позначається в
посвідчувальному написі документа, що
посвідчується чи засвідчується
посадовою особою виконавчого комітету.

Нумерація в реєстрі для реєстрації
нотаріальних дій з початку кожного
календарного року ведеться з першого
номера.

Реєстри повинні бути прошнуровані,
аркуші їх пронумеровані.

Кількість аркушів повинна бути
завірена підписом посадової особи
виконавчого комітету вищестоящої Ради
народних депутатів з прикладенням
гербової печатки цього виконавчого
комітету.

Відповідно до п.38 Інструкції № 1/5,
посадова особа виконавчого комітету
посвідчує заповіти дієздатних
громадян, складені відповідно до вимог
статей 541, 543 Цивільного кодексу і
особисто подані ними посадовій особі
виконавчого комітету.

Відповідно до п.38 Інструкції № 1/5,
заповіти, посвідчені посадовими
особами виконавчих комітетів,
записуються до алфавітної книги
обліку заповітів.

Згідно зі ст.541 ЦК УРСР, (що діяв на час
складання заповіту), заповіт повинен
бути укладений у письмовій формі з
зазначенням місця і часу його
укладення, підписаний особисто
заповідачем і нотаріально посвідчений.

Проте, як вірно встановлено судом
першої інстанції та знайшло своє
підтвердження під час розгляду справи
судом апеляційної інстанції, заповіт
ОСОБА_5 складений 11.01.1994 року та
посвідчений секретарем виконкому
Антоновецької сільської ради був
засвідчений не гербовою печаткою, а
печаткою "для конвертів", не
зареєстрований в реєстрах для
реєстрації нотаріальних дій, а під
порядковим номером, що вказаний в
заповіті, зараєстрована інша
нотаріальна дія та інша дата. А тому дії
секретаря виконкому Антоновецької
сільської ради щодо посвідчення
вказаного заповіту не можна вважати
нотаріальної дією, в розумінні Закону
№ 3425-XII та Інструкції № 1/5 , чинній на
час складання заповіту.

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету
Міністрів України від 11 травня 2011 р. N 491
"Про затвердження Порядку державної
реєстрації заповітів і спадкових
договорів у Спадковому реєстрі"
посадові особи органів місцевого
самоврядування вносять до Спадкового
реєстру відомості про посвідчені
заповіти шляхом подання
Держінформ'юсту або його філіям заяв
про реєстрацію.

Відповідно до п.12 даної постанови,
заповіти, посвідчені нотаріусами,
консульськими установами, посадовими
і службовими особами, які зазначені
в статтях 1251 і 1252 Цивільного кодексу
України , статті 37 і частині першій
статті 40 Закону України "Про
нотаріат", до створення та введення
в дію програмного забезпечення
Спадкового реєстру, підлягають
безоплатній державній реєстрації в
такому реєстрі шляхом подання
зазначеними посадовими та службовими
особами, установами Реєстраторові
заяв про реєстрацію архівних
заповітів, форми та вимоги до
заповнення яких встановлює Мін'юст.

Однак, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для внесення
головою Антоновецької сільської ради
Вармінським В. до спадкового реєстру
відомостей про посвідчений
секретарем виконкому Антоновецької
сільської ради заповіт ОСОБА_5 від
11.01.1994 року та безоплатної державної
реєстрації в спадковому реєстрі
шляхом подання реєстраторові
відповідної заяви.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити
без задоволення, а постанову
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 27 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
09 вересня 2014 року .

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.