Справа № 813/4117/13а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
Справа №
10461/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Затолочного В.С.

суддів:
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Яворівському районі
Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 05.07.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду у
Яворівському районі Львівської
області про визнання протиправними дій
та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду у
Яворівському районі Львівської
області про визнання протиправними дій
та скасування вимоги.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 05.07.2013 року
позов задоволено повністю, визнано
протиправною та скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду у
Яворівському районі Львівської
області № 705 від 03.05.2013 року про сплату
недоїмки в сумі 5766,45 грн..

Відповідач, не погодившись із даною
постановою, оскаржив її в апеляційному
порядку, просить скасувати постанову
від 05.07.2013 року та винести нову про
відмову в позові. Звертає увагу на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, які виявилися у
неповному з'ясуванні обставин справи
та невідповідності висновків суду
першої інстанції обставинам справи.

Зокрема, позивач, як підприємець,
зобов'язана сплачувати єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Та обставина, що
позивачка є пенсіонером за віком, не
звільняє її від сплати зазначеного
соціального енську, оскільки вона не
досягла передбаченого законодавством
загального пенсійного віку для жінок -
55 років.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши та обговоривши матеріали
справи, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, з яких
вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована як
фізична особа підприємець та є
платником єдиного податку.

У пенсійному посвідченні позивача від
07.07.2009 року зазначено, що їй призначено
пенсію за віком.

Згідно з протоколом № 147996 від 23.03.2009
року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком.

Управлінням ПФ позивачу виставлено
вимогу № 705 від 03.05.2013 року про сплату
недоїмки в сумі 5766,45 грн.;
заборгованість виникла зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначається
Законом України від 08.07.2010 року за №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464-VI).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 цього Закону, за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

З матеріалів справи вбачається,
позивач отримує довічну пенсію за
віком, а відтак, відповідно до вимог ч. 4
ст. 4 Закону № 2464-VI, звільняється від
сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Покликання апелянта на те, що позивач
не досягла 55-річного віку, тобто віку,
необхідного для призначення пенсії за
віком на підставі ст. 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції
чинній на момент призначення позивачу
пенсії) безпідставні, оскільки ч. 4 ст. 4
Закону № 2464-VI не ставить в залежність
звільнення від сплати єдиного внеску
із досягненням особою певного віку, а
передбачає звільнення від сплати
внеску всіх пенсіонерів за віком. Даній
обставині суд першої інстанції дав
належну оцінку в оспорюваному рішенні,
зазначивши що для призначення пенсія
за віком на загальних підставах, і для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, визначених ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення", законом вимагається
досягнення застрахованою особою
певного віку та наявності відповідного
трудового стажу. Отже, пенсія за віком
на пільгових умовах за свою правовою
природою є нічим іншим як пенсією за
віком.

Отже висновок суду попередньої
інстанції про те, що оскільки позивач
отримує довічну пенсію за віком, вона
звільнена від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а тому дії
відповідача по нарахуванню останній
суми заборгованості за період
січені-грудень 2012 року в сумі 5766,45 грн. є
неправомірними, а вимога про сплату
боргу на зазначену суму підлягає
скасуванню, ґрунтується на вірно
встановлених обставинах справи та
правильно застосованих відповідних їм
нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції є
законною, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було, а тому
підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п. 1 ч. 1, 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05.07.2013 року
у справі № 813/4117/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.С.Затолочний

Судді
В.М.
Каралюс

З.М. Матковська