Справа № 813/5760/14
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2014 року
№ 813/5760/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді Хоми О.П.,
з участю секретаря судового засідання
з участю представника позивача Слюсар
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області до відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області, третя особа
фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про
визнання неправомірною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області (далі - УПФУ в м.
Самборі та Самбірському районі)
звернулося до суду з позовом до відділу
державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
(далі - ВДВС Самбірського МРУЮ), третя
особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(далі - ФОП ОСОБА_2.) з вимогами визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця та зобов'язати
державного виконавця вжити всі
передбачені законом заходи по
здійсненню процедури примусового
стягнення коштів із боржника у повному
обсязі, виконати вимогу УПФУ в м.
Самборі та Самбірському районі від
05.08.2013 року у найкоротші терміни. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідачем
постановою від 26.09.2013 року відкрито
виконавче провадження ВП№39984246 з
примусового виконання вимоги УПФУ в м.
Самборі та Самбірському районі від
05.08.2013 року №Ф-1046 про стягнення
недоїмки у сумі 1194,03 грн з ФОП ОСОБА_2,
яке на час звернення до суду з даним
позовом залишається невиконаним. У
зв'язку із невжиттям відповідачем всіх
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів щодо
примусового виконання даного
виконавчого документа, УПФУ в м.
Самборі та Самбірському районі 15.04.2014
року за № 2661/06-23 подало скаргу на
бездіяльність державного виконавця.
Постанова за результатами розгляду
скарги надійшла лише 31.07.2014 року
вх.№3436/2, відповідно до якої дії
державного виконавця у виконавчому
провадженні ВП№39984246 визнано такими, що
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження».
Відповідач не звертався в суд з позовом
про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням, як це передбачено п.18 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження». Зазначає, що всупереч
вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчий
документ залишається невиконаним з
26.09.2013 року, що перешкоджає процесу
акумуляції коштів на виплату пенсій та
допомоги громадянам міста та району.

Представник позивача Слюсар Г.В. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала у повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві. Пояснила,
що вимога про визнання протиправною
бездіяльності державного виконавця
фактично є вимогою про визнання
протиправної такої бездіяльності саме
у виконавчому провадженні ВП№39984246, яке
залишається невиконаним майже рік,
хоча згідно вимог ч.2 ст.20 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ підлягає
виконанню у шестимісячний термін. На
думку представника, відповідач повинен
звернутися в суд з позовом про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника ФОП ОСОБА_2 за
межі України до виконання зобов'язань
за рішенням, однак він цього не робить.
Вказане свідчить про те, що відповідач
не вживає всіх передбачених Законом
України «Про виконавче провадження»
заходів, спрямованих на виконання
вимоги від 05.08.2013 року №Ф-1046 про
стягнення недоїмки. Просила позов
задовольнити.

Представник відповідача, повідомлений
належним чином про дату, час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, надіслав заперечення на
позовну заяву. Суть заперечень полягає
в тому, що державним виконавцем ВДВС
Самбірського МРУЮ у виконавчому
провадженні ВП№39984246 було вчинено всі
дії, передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» для
примусового виконання вимоги УПФУ в м.
Самборі та Самбірському районі від
05.08.2013 року №Ф-1046 про стягнення
недоїмки у сумі 1194,03 грн з ФОП ОСОБА_2 За
відсутності у боржника транспортних
засобів, земельних ділянок, нерухомого
майна, відкритих у банках та інших
фінансових установах рахунків, пенсії
та інших джерел отримання доходів, було
винесено та скеровано до СКП
«Об'єднане» постанову про звернення
стягнення на доходи боржника ОСОБА_2
Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень, дослідивши
докази, якими вони обґрунтовуються,
дійшов висновку про обґрунтованість
частини позовних вимог, виходячи із
наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції
України зобов'язано органи державної
влади та їх посадових осіб діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

Особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби визначені
статтею 181 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі їх
невиконання в добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження» (в редакції
Закону України № 2677-VI від 04.11.2010 року,
який набрав чинності з 09.03.2011 року) та
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України (далі -
Закон № 2677-VI).

Відповідно до статті 1 Закон № 2677-VI
Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до положень статті 17 Закону
№ 2677-VI примусове виконання рішень
державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом, до
яких належать рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу, зокрема вимоги про
сплату недоїмки.

Постановою державного виконавця ВДВС
Самбірського МРУЮ від 26.09.2013 року
відкрито виконавче провадження
ВП№39984246 про примусове виконання
вимоги УПФУ в м. Самборі та
Самбірському районі від 05.08.2013 року
№Ф-1046 про стягнення недоїмки у сумі
1194,03 грн з ФОП ОСОБА_2 та надано боржнику
строк для добровільного виконання до
03.10.2013 року.

У зв'язку із тривалим невиконанням
виконавчого документа і бездіяльністю
державного виконавця, УПФУ в м. Самборі
та Самбірському районі звернулося до
начальника ВДВС Самбірського МРУЮ зі
скаргою від 14.04.2014 року №2661/06-23, яка
зареєстрована відповідачем 15.04.2014 року,
що підтверджується штемпелем вхідної
кореспонденції.

Відповідно до частини першої статті 82
Закону № 2677-VI рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби вищого
рівня чи до суду.

Порядок та строки розгляду скарги
визначені частиною восьмою цієї ж
статті, згідно до якої скарга, подана у
виконавчому провадженні начальнику
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
розглядається у десятиденний строк з
дня її надходження. За результатами
розгляду скарги начальник відділу
виносить постанову про її задоволення
чи відмову, яка в десятиденний строк
може бути оскаржена до вищестоящого
органу державної виконавчої служби
або до суду. Скарга, подана без
додержання вимог, викладених у частині
шостій цієї статті, розглядається
начальником відділу в порядку,
встановленому Законом України «Про
звернення громадян».

Всупереч встановленим частиною
восьмою статті 82 Закону № 2677-VI строків
розгляду скарги на бездіяльність
державного виконавця, постанова за
результатами розгляду скарги позивача
від 14.04.2014 року була винесена 21.07.2014
року, тобто через 3 місяці.

Як вказано у постанові №19/09-39/3668 від
21.07.2014 року, дії державного виконавця
при виконанні виконавчого провадження
ВП№39984246 про примусове виконання
вимоги УПФУ в м. Самборі та
Самбірському районі від 05.08.2013 року
№Ф-1046 про стягнення недоїмки у сумі
1194,03 грн з ФОП ОСОБА_2 визнано такими, що
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження».

Зі змісту постанови №19/09-39/3668 від 21.07.2014
року слідує, що державний виконавець
вживав заходи по перевірці майнового
стану боржника, звертаючись із
відповідними запитами до Центру
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування м. Самбір та
Самбірського району ГУМВС України у
Львівській області (щодо наявності
зареєстрованих за боржником
транспортних засобів), Управління
Держземагенства у Самбірському районі
(щодо зареєстрованих за боржником
земельних ділянок), Самбірську ОДПІ
(щодо рахунків, відкритих боржником у
банках та інших фінансових установах).

Копії вказаних запитів державного
виконавця подані відповідачем та
долучені до матеріалів справи.

Проаналізувавши ці запити, суд
встановив, що на момент прийняття
начальником ВДВС Самбірського МРУЮ
постанови №19/09-39/3668 від 21.07.2014 року, ці
запити не існували, оскільки більшість
з них датована 24.07.2014 року, один - 29.07.2014
року та один - 04.08.2014 року:

- 24.07.2014 року о 15:35:48 було сформовано
інформаційну довідку №64556512 з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна;

- 24.07.2014 року о 15:38:43 було сформовано
запит №6128399 до Державної податкової
служби України про джерела отримання
доходів боржників-фізичних осіб
(відповідь надана 25.07.2014 року);

- 24.07.2014 року о 15:38:52 було сформовано
запит №6128407 до Державної податкової
служби України про номера рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах боржниками - юридичними
особами та/ або фізичними особами -
підприємцями (відповідь надана 25.07.2014
року);

- 24.07.2014 року о 15:39:13 було сформовано
запит №6128429 до Пенсійного фонду
України про осіб-боржників, які
отримують пенсії (відповідь надана
24.07.2014 року);

- 24.07.2014 року о 15:39:33 було сформовано
запит №6128448 до Пенсійного фонду
України про осіб-боржників, які
працюють за трудовими та
цивільно-правовими договорами, про
останнє місце роботи (відповідь надана
24.07.2014 року);

- 29.07.2014 року за вих. №09-44/3665 скеровано
запит до СКП «Об'єднане» про
підтвердження відомостей
працевлаштування боржника ОСОБА_2 у СКП
«Об'єднане» на підставі
цивільно-правового договору (відповідь
від 31.08.2014 року одержана 04.08.2014 року);

-04.08.2014 року за вих. №09-44/3444 скеровано
запит до Управління Держземагенства у
Самбірському районі про наявність
зареєстрованих за боржником земельних
ділянок (відповідь одержана 06.08.2014
року).

Вказані обставини, підтверджені
письмовими доказами, дають підстави
стверджувати про те, що заходи по
перевірці майнового стану боржника
ОСОБА_2 у виконавчому провадженні
ВП№39984246 державним виконавцем
вчинялися починаючи з 24.07.2014 року, тобто
через 10 міс. після відкриття
виконавчого провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до встановленого частиною другою
статті 30 Закону № 2677-VI строку
здійснення виконавчого провадження,
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Натомість, державний виконавець лише
05.08.2014 року в порядку статті 68 Закону
№2677-VI прийняв постанову про звернення
стягнення на доходи боржника та цього ж
числа скерував таку на адресу СКП
«Об'єднане», де боржник ОСОБА_2 працює
на підставі цивільно-правового
договору.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов
висновку, що після закінчення наданого
боржнику ОСОБА_2 строку до 03.10.2013 року
для добровільного виконання вимоги
УПФУ в м. Самборі та Самбірському
районі №Ф-1046 від 05.08.2013 року про
стягнення недоїмки та за відсутності
відомостей про таке виконання,
державним виконавцем до 24.07.2014 року не
вчинялося жодних дій у виконавчому
провадженні ВП№39984246.

Згідно до покладених на державних
виконавців статтею 11 Закону №2677-VI,
обов'язків, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Встановлені судом фактичні обставини
свідчать про бездіяльність
відповідача, яка не відповідає ні
положенням статті 19 Конституції
України, ні Закону України «Про
виконавче провадження», та яка мала
місце з 04.10.2014 року (після закінчення
добровільного строку для виконання
виконавчого документа) та до 23.07.2014 року
(до дати формування інформаційної
довідки та запитів у компетентні
органи).

За правилами, встановленими статтею 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої
статі 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не представлено доказів
щодо правомірності бездіяльності
державного виконавця ВДВС
Самбірського МРУЮ у виконавчому
провадженні ВП№39984246.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені
) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повно важення надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Перевіривши оскаржувану позивачем
бездіяльність державного виконавця
ВДВС Самбірського МРУЮ у виконавчому
провадженні ВП№39984246, суд дійшов
висновку, що у період з 04.10.2013 року до
23.07.2014 року така бездіяльність
суперечить вимогам Закону України «Про
виконавче провадження» та
передбачених статтею 2 КАС України
принципів, тому є протиправною, а позов
в цій частині є обґрунтованим і таким,
що підлягає до задоволення.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання державного виконавця
вжити всі передбачені законом заходи
по здійсненню процедури примусового
стягнення коштів із боржника у повному
обсязі, виконати вимогу УПФУ в м.
Самборі та Самбірському районі від
05.08.2013 року у найкоротші терміни, то
така не підлягає до задоволення з
огляду на таке.

Відповідно до наданих державному
виконавцю повноважень, згідно пункту 18
частини третьої статті 11 Закону №2677-VI,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника
- юридичної особи за межі України -
до виконання зобов'язань за рішенням.

Позивач посилається саме на цю норму
Закону №2677-VI, стверджуючи, що державний
виконавець не вжив усіх передбачених
цим Законом заходів при примусовому
виконанні вимоги УПФУ в м. Самборі та
Самбірському районі №Ф-1046 від 05.08.2013
року про стягнення недоїмки.

Суд звертає увагу на те, що звернення до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи є правом, а не обов'язком
державного виконавця, яким він вправі
скористатися у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням.

При розгляді даної справи судом
встановлено, що мала місце
бездіяльність державного виконавця у
виконавчому провадженні ВП№39984246, яка і
зумовила невиконання у встановлений
законом строк вимоги УПФУ в м. Самборі
та Самбірському районі №Ф-1046 від 05.08.2013
року про стягнення недоїмки.

При цьому судом не встановлено
ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання
вимоги №Ф-1046 від 05.08.2013 року, а відтак у
державного виконавця відсутні
підстави для звернення до суду в
порядку пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону №2677-VI.

Крім цього, виходячи з положень статей
105 та 162 КАС України, адміністративний
суд не вправі переймати на себе
повноваження та функції посадових осіб
органу виконавчої влади, державного
виконавця по вчиненню дій у
виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про судовий збір» сторони звільнені
від сплати судового збору, тому питання
про розподіл судових витрат на
підставі статті 94 КАС України не
вирішується.

Керуючись ст.ст.7-14,69-71,86,87,94,159,160-163,167,181
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
у період з 04.10.2013 року до 23.07.2014 року при
виконанні виконавчого провадження
ВП№39984246 з примусового виконання
вимоги управління Пенсійного фонду
України в м. Самборі та Самбірському
районі Львівської області №Ф-1046 від
05.08.2013 року про стягнення недоїмки.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови
відповідно до частини другої статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис)
Хома О.П.

Повний текст постанови
виготовлено 10 вересня 2014 року.

Помічник судді
Павліченко Ю.В.