Справа № 826/9473/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2014 року, 08:00
№ 826/9473/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Саніна Б.В., за участю
секретаря судового засідання
Борисової Т.М., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Сушия»доКиївської
міжрегіональної митниці
Міндоходівпровизнання протиправним та
скасування рішення,ВСТАНОВИВ:
До судді Окружного адміністративного
суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сушия»
(надалі - Позивач/ТОВ «Сушия») до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів (надалі -
Відповідач/Митниця), в якому просить
суд:
1. Визнати протиправним та скасувати
рішення Митниці про коригування митної
вартості товарів №100250004/2014/000037/1 від
25.04.2014 р.;

2. Стягнути з Державного бюджету на
користь Позивача судовий збір.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07.07.2014 р. №826/9473/14 було
відкрите провадження в
адміністративній справі та призначено
судовий розгляд.

В судове засідання з'явився
представник Позивача, який позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
зокрема, мотивуючи тим, що відмовляючи
в митному оформленні товару та
визначаючи його митну вартість за
резервним методом, Відповідач не навів
жодних аргументованих обставин, які
унеможливлюють визначення митної
вартості товару за ціною договору, чим
порушив встановлені Митним кодексом
України (надалі - МК України) норми.

В судове засідання з'явився
представник Відповідача, щодо
заявлених позовних вимог заперечує в
повному обсязі, просить в їх
задоволенні відмовити, мотивуючи тим,
що під час проведення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару, заявленого до митного
оформлення за поданою Позивачем митною
декларацією встановлено, що надані
документи для підтвердження митної
вартості товарів не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів та відомостей щодо ціни, яка
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема "Іззетов проти України", "Пискал
проти України", "Майстер проти України",
"Субот проти України", "Крюков проти
України", "Крат проти України", "Сокор
проти України", "Кобченко проти
України", "Шульга проти України", "Лагун
проти України", "Буряк проти України",
"ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик
проти України" суду потрібно
дотримуватись розумного строку для
судового провадження.

Відповідно до положень ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) справа
розглядається в письмовому
провадженні на підставі наявних в
матеріалах справи документів.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, в межах
заявлених позовних вимог суд дійшов
висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Сушия» (Покупець) та фірмою «Farmers
Rice Cooperative» LLC (США) (Продавець) було
укладено зовнішньоекономічний
контракт №01/03-12 від 01.03.2012 р. (надалі -
Контракт №01/03-12), згідно якого
Продавець продає, а Покупець купує
товар (продукти харчування), що
поставляється окремими поставками
товару та вказаний у Специфікації або
фактурах. Загальна вартість цього
Контракту становить 1 000 000,00 дол. США.
Умови поставки товару - CIF (м. Київ) або CIF
(м. Одеса) відповідно до правил
«Інкотермс - 2010 р.».

Разом із тим, з метою здійснення
митного контролю та митного оформлення
товару ТОВ «Сушия» подало до митного
посту Митниці «Західний» митну
декларацію №100250004/2014/092228 від 24.04.2014 р.
(надалі - МД №100250004/2014/092228), згідно якої
митна вартість товару (рис, загальною
вагою 99 792,00 кг) задекларована із
застосуванням першого методу
визначення митної вартості товарів (за
ціною договору) в розмірі 87 824,00 дол. США
(1 011 104,54 грн.).

При цьому, разом із МД №100250004/2014/092228 на
підтвердження митної вартості
Позивачем було подано наступні
документи, а саме: Контракт №01/03-12 із
Додатковими угодами №1 та №2; інвойс
№421668 від 04.03.2014 р.; декларацію виробника
від 11.03.2014 р.; коносамент MSCU04146657 від
11.03.2014 р.; копію митної декларації
країни відправлення №421665-9 від 27.02.2014 р.;
міжнародні автомобільні накладні (CMR) 8/1
від 22.04.2014 р., №8/3,4 від 22.04.2014 р., №8/4,5 від
22.04.2014 р.; банківський платіжний
документ, що стосується товару від
09.04.2014 р.; пакувальний лист від 04.03.2014 р.;
сертифікат про походження товару
загальної форми від 04.03.2014 р.; висновок
про вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією №1524 від 18.04.2014
р.; висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№05.03.02-03/43257 від 15.05.2012 р.; карантинний
дозвіл на імпорт (транзит) №75/09806 від
22.11.2013 р.; фіто санітарний сертифікат,
який видається країною-експортером
№F-C-06113-03803820-7-N від 07.03.2014 р.; торгова
угода від 19.11.2013 р.

Проте, 24.04.2014 р. за наслідками
опрацювання наданих ТОВ «Сушия»
документів Відповідачем було
запропоновано надати Позивачу
наступні додаткові документи, зокрема:
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування; за наявності - інші
платіжні документи та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); виписки з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; за власним бажанням інші
додаткові наявні у декларанта або
уповноваженої ним особи документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

В той же час, 25.04.2014 р. на вимогу митного
органу Позивачем були направлені до
Митниці додаткові документи, а саме:
лист від виробника стосовно вартості
страхування вантажу, який надійшов на
адресу Позивача відповідно до інвойсу
№421668 від 04.03.2014 р.; лист від страхової
компанії з перекладом; банківський
платіжний документ про оплату
Позивачем інвойсу №421668 від 04.03.2014 р.;
експортну декларацію
країни-відправлення від 27.02.2014 р.;
прайс-листи виробника товару; виписку з
бухгалтерської документації по
попередній поставці товару.

Однак, 25.04.2014 р. за результатами
перевірки МД №100250004/2014/092228 та
документів, що підтверджують визначену
митну вартість товару, Відповідачем
було відмовлено ТОВ «Сушия» в митному
оформленні товару та складено картку
відмови №100250004/2014/00070 від 25.04.2014 р.
(надалі - Картка відмови №100250004/2014/00070), а
також було прийняте рішення про
коригування заявленої митної вартості
№100250004/2014/000037/1 від 25.04.2014 р. (надалі -
Рішення №100250004/2014/000037/1), яким
скориговано митну вартість товару з 0,88
дол. США за кг до 1,18 дол. США за кг.

Разом із тим, не погоджуючись із
Рішенням №100250004/2014/000037/1, Позивач 12.05.2014
р. звернувся до заступника начальника
Митниці з листом та викладеним у ньому
проханням підтвердити заявлену ТОВ
«Сушия» митну вартість товару.

Крім того, за відсутності відповідного
реагування на лист Позивача, останній
24.05.2014 р. звернувся зі скаргою на
Рішення №100250004/2014/000037/1 до начальника
Митниці.

Поряд із цим, 30.05.2014 р. на адресу ТОВ
«Сушия» надійшов лист Відповідача за
вих. №5943/1/26-70-61-02 від 19.05.2014 р., яким
повідомлено про відсутність підстав
для перегляду Рішення №100250004/2014/000037/1.

При цьому, 16.06.2014 р. на адресу Позивача
надійшла відповідь Митниці про відмову
у визнанні заявленої митної вартості.

З наведених вище підстав, вважаючи
протиправним прийняте Митницею
Рішення №100250004/2014/000037/1, ТОВ «Сушия»
звернулось до суду із даним позовом з
вимогою його скасування.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Митного кодексу України (у
редакції, чинній на момент виникнення
правовідносин/надалі - МК України)
передбачено, що відносини, пов'язані із
справлянням митних платежів,
регулюються цим Кодексом, Податковим
кодексом України та іншими законами
України з питань оподаткування.

Відповідно до ст.49 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу. Митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Поряд із цим, у ч.2 ст.52 МК України
зазначено, що декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані: 1)
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом; 2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до ч.8 ст.52 МК України у
декларації митної вартості наводяться
відомості про метод визначення митної
вартості товарів, числове значення
митної вартості товарів та її
складових, умови
зовнішньоекономічного договору, що
мають відношення до визначення митної
вартості товарів, та надані документи,
що підтверджують зазначене.

Так, згідно із поданої ТОВ «Сушия» МД
№100250004/2014/092228 задекларована Позивачем
митна вартість товару складає 87 824,00
дол. США (1 011 104,54 грн.) за 99 792,00 кг (по ціні
0,88 дол. США за 1 кг). При цьому, митна
вартість була заявлена за основним
методом, тобто за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються.

При цьому, ч.1 та ч.2 ст.53 МК України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

ь декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у ч.5 і
ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості;

ь зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

ь рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

ь якщо рахунок сплачено, -
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару;

ь за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

ь транспортні (перевізні)
документи, якщо за умовами поставки
витрати на транспортування не включені
у вартість товару, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів;

ь копія імпортної ліцензії, якщо
імпорт товару підлягає ліцензуванню;

ь якщо здійснювалося страхування,
- страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

З огляду на матеріали справи судом
встановлено, що на підтвердження
задекларованої ТОВ «Сушия» суми митної
вартості придбаного товару, що також
вказано у Картці відмови №100250004/2014/00070,
разом із МД №100250004/2014/092228 Позивач подав
до митного органу пакет документів, а
саме: Контракт №01/03-12 із Додатковими
угодами №1 та №2; коносамент MSCU04146657 від
11.03.2014 р.; банківський платіжний
документ, що стосується товару від
09.04.2014 р.; висновок про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією №1524 від 18.04.2014 р.; інвойс
№421668 від 04.03.2014 р.; пакувальний лист від
04.03.2014 р.; договір про надання послуг
митного брокера №1020/17/0610-ІД від 23.06.2010
р.; висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№05.03.02-03/43257 від 15.05.2012 р.; декларацію
виробника від 11.03.2014 р.; міжнародні
автомобільні накладні (CMR) 8/1 від 22.04.2014
р., №8/3,4 від 22.04.2014 р., №8/4,5 від 22.04.2014 р.;
інформація про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2761 від 11.03.2014 р.; інформація про
позитивні результати здійснення фіто
санітарного контролю товару №2730 від
22.04.2014 р.; інформація про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару №9000 від 17.04.2014 р.;
фітосанітарний сертифікат, який
видається країною-експортером
№F-C-06113-03803820-7-N від 07.03.2014 р.; карантинний
дозвіл на імпорт (транзит) №75/09806 від
22.11.2013 р.; сертифікат про походження
товару загальної форми від 04.03.2014 р.;
копію митної декларації країни
відправлення №421665-9 від 27.02.2014 р.; інші
некласифіковані документи.

Водночас, ч.3 ст.53 МК України
передбачено, що у разі якщо документи,
зазначені у ч.2 цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч.2 ст.54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст.55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 МК
України).

Згідно із ч.4 ст.54 МК України орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана;

3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що
декларуються: у разі визнання органом
доходів і зборів заявленої митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно із заявленою
митною вартістю; у разі згоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до ч.7 ст.55 цього
Кодексу.

При цьому, ч.6 ст.54 МК України
встановлено, що орган доходів і зборів
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у ч.2 -
4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у
цих документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави
дійти висновку, що митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

Однак, законом чітко встановлено умову,
за наявності якої у митного органу
виникає право на застосування таких
повноважень, як витребування
додаткових документів та відмови у
митному оформленні.

Такою імперативною умовою є наявність
обґрунтованих сумнівів у правильності
зазначеної декларантом митної
вартості товарів.

Аналогічна позиція викладена в
постанові ВАСУ від 04.03.2014 р. №К/800/57654/13,
№К/800/58394/13.

Відтак, приписи вказаних статей
зобов'язують митний орган зазначити
конкретні обставини, які викликали
відповідні сумніви, причини
неможливості їх перевірки на підставі
наданих декларантом документів, а
також обґрунтувати необхідність
перевірки спірних відомостей та
зазначити документи, надання яких
зможе усунути сумніви у їх
достовірності.

Поряд із цим, як вбачається із
протоколу обробки електронного
документу, що також підтверджується
представником Відповідача, на
обґрунтування витребування у ТОВ
«Сушия» додаткових документів на
підтвердження митної вартості товару
стало неподання Позивачем страхових
документів, а також документів, що
містять відомості про вартість
страхування, оскільки відповідно до
правил «Інкотермс 2010» продавець
зобов'язаний за власний рахунок
застрахувати товар та надати покупцю
страховий поліс чи інше підтвердження
страхового покриття.

Згідно із зазначеним, оскільки надані
Позивачем разом із МД №100250004/2014/092228
документи не були визнані митним
органом достатніми для підтвердження
заявленої митної вартості товару,
керуючись положеннями ч.3 ст.53 МК
України, 24.04.2014 р. Відповідачем було
повідомлено ТОВ «Сушия» про
необхідність подання додаткових
документів щодо митної вартості
товару, а саме: страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування; за наявності
- інші платіжні документи та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; за власним бажанням інші
додаткові наявні у декларанта або
уповноваженої ним особи документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Так, на вимогу митного органу ТОВ
«Сушия» були подані додаткові
документи, зокрема: лист від виробника
стосовно вартості страхування вантажу,
який надійшов на адресу Позивача
відповідно до інвойсу №421668 від 04.03.2014
р.; лист від страхової компанії з
перекладом; банківський платіжний
документ від 09.04.2014 р. про оплату
Позивачем інвойсу №421668 від 04.03.2014 р.;
експортну декларацію
країни-відправлення від 27.02.2014 р.;
прайс-листи виробника товару; виписку з
бухгалтерської документації по
попередній поставці товару.

Однак, за результатами розгляду всіх
поданих до МД №100250004/2014/092228 документів
Відповідач прийшов до висновку про те,
що митна вартість імпортованих товарів
не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, оскільки документи,
зазначені в ч.2 та ч.3 ст.53 МК України,
містили розбіжності та не містили всіх
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари. Крім того, ТОВ «Сушия» не подано
додаткових документів (страхові
документи), а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування, які відповідно до ч.2 ст.53
МК України є документами, що
підтверджують складові митної
вартості товару, що й стало підставами
прийняття оскаржуваного Рішення
№100250004/2014/000037/1.

Поряд із цим, суд приймає до уваги
наданий Позивачем лист за вих. №Л-6 від
24.04.2014 р., який було подано разом із
витребуваними митним органом
додатковими документами, згідно якого
ТОВ «Сушия» надавало Митниці пояснення
щодо відсутності змоги підтвердження
вартості страхування товару у зв'язку
із відсутністю можливості у Продавця
надати інформацію щодо вартості однієї
конкретної поставки товару за одним
конкретним інвойсом, оскільки страхова
сума розміром 3 000 000,00 дол. США є
загальною та сплачена останнім наперед
у вигляді авансового платежу.

При цьому, на підтвердження вказаних
обставин ТОВ «Сушия» подано лист від
компанії «ЕРІС» (страхувальника
Продавця), в якому зазначено, що
страхове покриття для партії товару за
інвойсом №421668 надано фірмі «Farmers Rice
Cooperative» покриває період з 01.09.2013 р. по
01.09.2014 р., загальний страховий ліміт
усіх відвантажень фірми складає 3 000 000,00
дол. США та діє на весь період
перевезень.

Також, надано отриманий від Продавця
лист від 24.04.2014 р., відповідно до якого
повідомлено, що страхове покриття
їхніх вантажів являється частиною
великої рамкової політики, котра є між
останнім та їх страхувальником.
Індивідуальні сертифікати не
передбачені та не видаються.

Крім того, на підтвердження заявленої
митної вартості Позивачем, до митного
органу були подані торгівельна угода
від 19.11.2013 р. між фірмою «Farmers Rice Cooperative»
та ТОВ «Сушия», прайс-лист Продавця,
видаткову накладну №9018 від 04.12.2013 р.,
банківський платіжний документ від
09.04.2014 р. про оплату Позивачем інвойсу
№421668 від 04.03.2014 р.

З огляду на весь пакет додаткових
документів, який ТОВ «Сушия» було
подано до Відповідача на підтвердження
заявленої у МД №100250004/2014/092228 митної
вартості товарів встановлено, що
Позивачем були надані всі наявні у
нього документи, що в повній мірі
підтверджують заявлену митну вартість
придбаного товару.

В той же час, як вбачається з
оскаржуваного Рішення №100250004/2014/000037/1,
що також підтверджується
представником Відповідача, на
обґрунтування якого митним органом
зазначено, що в копії банківського
платіжного документу від 09.04.2014 р.
вказані інші банківські реквізити
Продавця, порівняно із відповідним
Контрактом №01/03-12.

Однак, суд вважає такі доводи Митниці
необґрунтованими з огляду на те, що усі
складові вартості товару
підтверджується пакетом документів,
який було подано Позивачем при
декларуванні. Відмінність банківських
реквізитів банківського платіжного
документу від 09.04.2014 р. та Контракту
№01/03-12 не є підставою для сумнівів у
задекларованій вартості товару,
оскільки законодавством не
обмежується кількість банківських
рахунків, які може відкрити юридична
особа. Аналогічна позиція викладена в
ухвалі ВАСУ від 29.07.2014 р. №К/800/32853/14.

Між тим, суд звертає уваги, що зазначена
вище обставина прийняття
оскаржуваного Рішення №100250004/2014/000037/1
не була підставою для витребування
додаткових документів.

Водночас, суд звертає увагу, що п.7 ч.3
ст.52 МК України передбачено, що
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
мають право у випадках та в порядку,
визначених цим Кодексом, вимагати від
органу доходів і зборів надання
письмової інформації про причини, за
яких заявлена ними митна вартість не
може бути визнана.

Однак, 25.04.2014 р., не надавши жодних
письмових та обґрунтованих пояснень
про причини, за яких заявлена ТОВ
«Сушия» митна вартість товару не може
бути визнана, що також не було
спростовано Митницею, Відповідач
Карткою відмови №100250004/2014/00070 повідомив
про відмову у митному оформленні
імпортованого Позивачем товару та
прийнятті МД №100250004/2014/092228, чим порушив
передбачене п.7 ч.3 ст.52 та п.2 ч.4 ст.54 МК
України право декларанта на отримання
відповідних пояснень.

Крім того, суд звертає увагу,
незважаючи на те, що повідомляючи
Позивача про необхідність надати
додаткові документи Митниця має
обґрунтовувати свої вимоги щодо їх
надання, узгоджуючи таке надання
документів з правовою суттю
правовідносин, які склалися між
Позивачем та його контрагентом, проте,
як встановлено судом, Відповідачем
такого зроблено не було. Разом із тим,
митний орган не зазначив, які саме
обставини такі документи повинні
підтвердити.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 20.03.2012 у справі № К/9991/89900/11.

В свою чергу, відповідно до ч.7 ст.54 МК
України у разі якщо під час проведення
митного контролю орган доходів і
зборів не може аргументовано довести,
що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Водночас, вказана Відповідачем в
Рішенні №100270000/2013/300311/2 обставина його
прийняття, що у органу доходів і зборів
наявна інформація щодо числових
значень складової митної вартості та
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів, яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом, є
необґрунтовано та безпідставною,
оскільки не є аргументованою.

Отже, дослідивши відповідні документи,
суд вважає їх такими, що містять
відомості про вартість страхування, а
також в повній мірі містять об'єктивні
і достовірні дані, які піддаються
обчисленню та підтверджують заявлену
ТОВ «Сушия» митну вартість товару за
ціною договору.

При цьому, відповідно до ч.2 та ч.3 ст.58 МК
України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у п.2 ч.1 ст.57 цього Кодексу.

Крім того, згідно із ч.4 та ч.5 ст.58 МК
України митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби з
урахуванням положень ч.10 цієї статті.

Зміст цієї норми вказує на те, що митне
оформлення товару повинне бути
здійснене, як у випадку, коли оплата за
договором здійснена вчасно, так і у
випадку, коли оплата за товар здійснена
з порушенням встановлених строків або
не сплачена взагалі. При цьому
несвоєчасність оплати партії товару не
вказує на розбіжність даних, які
містяться у наданих для митного
оформлення документах, а лише вказує на
порушення умов господарського
договору.

Так, на підтвердження оплати вартості
імпортованого товару згідно інвойсу
№421668 від 04.03.2014 р. Позивачем було надано
платіжне доручення від 09.04.2014 р.

В свою чергу, згідно із ч.1 ст.57 МК
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Частинами 2-3 ст.57 МК України
встановлено, що основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.57 МК України
застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями ст.ст.59 і
60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями ст.ст.59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до ст.62 цього Кодексу, або
вартість товарів, обчислена відповідно
до ст.63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу (ч.6
ст.57 МК України).

Так, як вбачається із оскаржуваного
Рішення №100250004/2014/000037/1, митна вартість
товару визначена із застосуванням
резервного методу з урахуванням вимог
ст.64 МК України та ґрунтується на
раніше визнаних (визначених) органами
доходів і зборів митних вартостях - МД
від 04.12.2013 р. №100250004/2013/410343. При цьому,
попередні методи не застосовані: за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються - відповідно
до вимог ч.2 ст.58 МК України; методи за
ціною договору щодо ідентичних
товарів, за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів - у
зв'язку із відсутністю цінової
інформації на ідентичні та подібні
товари; методи на основі віднімання
вартості, на основі додавання вартості
(обчислена вартість) - через
відсутність основи для віднімання
(додавання) вартості.

Поряд із цим, згідно із ч.1 ст.64 МК
України у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у ст.ст.58-63 цього Кодексу,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT).

Однак, дослідивши надані Позивачем
документи, суд приходить до висновку,
що ТОВ «Сушия» було подано всі
необхідні та належні документи, які
дозволяли Митниці визначити митну
вартість товару за першим методом - за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються.

Суд також звертає увагу, що за умови
ненаведення митним органом доказів
того, що документи, подані декларантом
для митного оформлення товару є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити,
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості. А ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
29.05.2012 р. у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 р.
у справі № 21-262а12.

З матеріалів справи встановлено, що
Позивачем з метою підтвердження
заявленої ним митної вартості,
подавалися відповідні обов'язкові
документи, проте вони не були визнані
Відповідачем достатніми для
підтвердження заявленої Позивачем
митної вартості товару. При цьому,
визначена Митницею митна вартість
товару ґрунтується на митній вартості
товару, подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого уже здійснене за МД від 04.12.2013 р.
№100250004/2013/410343.

Враховуючи викладене, наявність у
митного органу даних щодо митної
вартості товару, митне оформлення
якого уже здійснене за МД від 04.12.2013 р.
№100250004/2013/410343, подібного за якісними
характеристиками із імпортованим ТОВ
«Сушия» товаром, за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
митним органом контролю митної
вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом та її визначенні за
методом визначення митної вартості за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів, адже торгові
відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах автономії
волі та свободи договору, при цьому,
безліч обставин можуть впливати на їх
ціну (характеристика товару, виробник,
торгова марка, країна виробництва,
умови і обсяги поставок, наявність
знижок тощо).

Крім того, всупереч вимогам ст.55 МК
України, в оскаржуваному Рішенні
№100250004/2014/000037/1 Відповідача відсутні
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування.

Будь-яких інших переконливих
аргументів та доказів, які б викликали
обґрунтовані сумніви в достовірності
проведеного Позивачем розрахунку
митної вартості товару за ціною
договору Відповідачем не наведено та
не надано, a інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої ТОВ
«Сушия» митної вартості товару судом
не встановлено.

Таким чином, у ході судового розгляду
справи Відповідачем не спростовано
договірну ціну товару, а також
об'єктивну можливість і спроможність
митного органу на підставі наданих
Позивачем документів визначити такий
рівень митної вартості товару за ціною
договору за правилами, визначеними ст.58
Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що Митницею неправомірно
відмовлено ТОВ «Сушия» у визнанні
задекларованої митної вартості товару
за основним методом, а тому, суд не
вбачає законних підстав для відмови
митного органу у прийнятті МД
№100250004/2014/092228 та винесення Рішення
№100250004/2014/000037/1, відповідно, оскаржуване
Рішення Митниці підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи.

Частинами 1, 2 та 3 ст.11 КАС України,
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ТОВ
«Сушия». Крім того, відповідно до ст.94
КАС України та Закону України «Про
судовий збір», судовий збір підлягає
відшкодуванню Позивачу в розмірі 182,70
грн., решту суми (1644,30 грн.) слід стягнути
із Відповідача.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сушия» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів №100250004/2014/000037/1 від 25.04.2014 р.

3. Присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сушия»
понесені судові витрати в розмірі 182
(сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. із
видатків Державного бюджету України,
направлених на асигнування Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів.

4. Зобов'язати відповідний
підрозділ Державної казначейської
служби України стягнути з Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(адреса: 03680, м. Київ, бульв. Івана Лепсе,
8-А, ) решту суми судового
збору у розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот
сорок чотири) грн. 30 коп. на
розрахунковий рахунок №4007 у ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001,
за розгляд Окружним адміністративним
судом м. Києва справи №826/9473/14.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б.В.
Санін