Справа № 825/2621/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2014 року
Чернігів Справа №
825/2621/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представників відповідача
ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства
«Чернігівобленерго» до Чернігівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Чернігівобленерго» звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Чернігівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання протиправним та скасування
рішення адміністративної колегії
Чернігівського обласного
територіального відділення
антимонопольного комітету України від
27.06.2014 № 08-рк по справі № 02-05/08-2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що рішення відповідача про
те, що за результатами діяльності у 2013
році, січні - травні 2014 року позивач
займав монопольне становище на ринку
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом в межах власних
мереж з часткою 100% в територіальних
межах Чернігівської області є
безпідставним і таким, що суперечить
положенням Закону України «Про захист
економічної конкуренції», оскільки ПАТ
«Чернігівобленерго» не є суб'єктом
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку
постачання електричної енергії. Крім
того, зазначає, що в діях позивача не
було порушення норм чинного
законодавства при відключенні від
електропостачання ОСОБА_4, оскільки
повідомлення про заборгованість за
спожиту електроенергію та відключення
за її несплату було вручено адресату
29.07.2013.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
заявленого позову в повному обсязі та
пояснили, що неправомірність
відключення позивачем квартири
заявниці ОСОБА_4 від мереж
електропостачання встановлено
рішенням суду, а враховуючи, що позивач
займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку постачання
електроенергії, підстави для визнання
та скасування рішення відсутні.

Вислухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у
зв'язку з заборгованістю за спожиту
електричну енергію 17.09.2013 відповідачем
було відключено від мереж
електропостачання помешкання ОСОБА_4
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаними діями
позивача, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
мешкають разом за зазначеною адресою,
звернулися до Деснянського районного
суду м. Чернігова з позовом до
ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання
незаконними дій, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення моральної шкоди,
рішенням якого від 08.11.2013 у справі №
750/9755/13-ц позовні вимоги задоволено
частково, визнано дії ПАТ
«Чернігівобленерго» щодо відключення
17.09.2013 від мережі електропостачання
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, ОСОБА_4
незаконними, зобов'язано ПАТ
«Чернігівобленерго» відновити
електропостачання в АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_5, ОСОБА_4 (а.с. 19-20).

Вказане рішення було залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 24.12.2013 (а.с.
44-45).

Адміністративною колегією
Чернігівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
підставі поданої заяви ОСОБА_6 від
19.09.2013 було розпочато справу про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції.

За результатами перевірки та розгляду
справи адміністративною колегією
Чернігівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення від 27.06.2014 № 08-рк про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу (а.с. 12-15).

Вказаним рішенням було встановлено, що
ПАТ «Чернігівобленерго» за
результатами діяльності у 2013 році,
січні - травні 2014 року займає
монопольне становище на ринку
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом в межах власних
мереж з часткою 100% в територіальних
межах Чернігівської області та визнано
дії відповідача щодо відключення 17.09.2013
АДРЕСА_1, в якій мешкає ОСОБА_4,
від мереж електропостачання без
дотримання вимог Правил користування,
порушенням, передбаченим пунктом 2
статті 50, частиною першою статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку постачання електроенергії за
регульованим тарифом в межах власних
мереж, що призвело до ущемлення
інтересів споживача, яке було б
неможливим за умов існування значної
конкуренції на ринку.

За вчинене порушення відповідно до
частини другої статті 52 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
на позивача було накладено штраф у
розмірі 34000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням відповідача
від 27.06.2014 № 08-рк, позивач звернувся до
суду з метою його скасування та
відновлення порушеного, на його думку,
права.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Згідно з частиною першою статті 1
Закону України «Про Антимонопольний
комітет України» (далі - Закон)
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

За приписами пункту 1 статті 3 Закону
основним завданням Антимонопольного
комітету України є участь у формуванні
та реалізації конкурентної політики в
частині здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції на
засадах рівності суб'єктів
господарювання перед законом та
пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на
Антимонопольний комітет України, в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі утворюються
територіальні відділення
Антимонопольного комітету України,
повноваження яких визначаються
Комітетом у межах його компетенції. У
разі необхідності можуть утворюватись
міжобласні територіальні відділення
(частина перша статті 12 Закону).

Відповідно до статей 12-1, 14 Закону,
зокрема, рішення адміністративної
колегії територіального відділення
Антимонопольного комітету України
приймається від імені територіального
відділення Антимонопольного комітету
України. Адміністративна колегія
територіального відділення
Антимонопольного комітету України має
повноваження розглядати заяви і справи
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, про надання
дозволу, надання попередніх висновків
стосовно узгоджених дій, проводити
розслідування або дослідження за цими
заявами і справами; приймати
передбачені законодавством про захист
економічної конкуренції розпорядження
та рішення.

З аналізу наведених норм слідує, що
відповідач, за результатами розгляду
заяви про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
наділений повноваженнями щодо
прийняття рішення про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу.

Частиною четвертою статті 4 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» визначено, що державний
контроль за додержанням законодавства
про захист економічної конкуренції,
захист інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів від його
порушень здійснюються органами
Антимонопольного комітету України.

Відповідно до пункту 2 статті 50 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» одним з порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції є зловживання монопольним
(домінуючим) становищем.

Зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку згідно з частиною
першою статті 13 вказаного Закону є дії
чи бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку, що
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Суд звертає увагу, що необхідною умовою
для визнання дій чи бездіяльності
суб'єкта господарювання зловживанням
монопольним становищем є встановлення
такого становища на конкретному
товарному ринку, а також виявлення і
доказ фактів зловживання своїм
домінуючим становищем, свідомого
здійснення таких дій чи бездіяльності,
які призвели до обмеження конкуренції
або ущемлення прав споживачів.

В судовому засіданні встановлено з
пояснень представників сторін, що
ОСОБА_4 не має альтернативних джерел
придбання електроенергії для
споживання (використання її на власні
побутові потреби) у своїй квартирі, що
розташована АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд погоджується з
доводами представників відповідача
про те, що відключення квартири ОСОБА_4
від мереж електропостачання призвело
до ущемлення інтересів споживача, яке
було б неможливим за умов існування
значної конкуренції на ринку, при цьому
факт порушення позивачем Правил
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №
1357, при такому відключенні, враховуючи
неотримання попередження споживачами
№ 17 від 26.07.2013, встановлений рішенням
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08.11.2013, та не підлягає
доказуванню відповідно до положень
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України.

В силу абзацу 2 частини другої статті 52
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» за порушення, передбачені
пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону,
накладаються штрафи у розмірі до
десяти відсотків доходу (виручки)
суб'єкта господарювання від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф. У разі
наявності незаконно одержаного
прибутку, який перевищує десять
відсотків зазначеного доходу (виручки),
штраф накладається у розмірі, що не
перевищує потрійного розміру
незаконно одержаного прибутку. Розмір
незаконно одержаного прибутку може
бути обчислено оціночним шляхом.

Згідно з частиною першою статті 59
зазначеного Закону підставами для
зміни, скасування чи визнання
недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Таким чином, враховуючи визнання
судовим рішенням дій ПАТ
«Чернігівобленерго» незаконними щодо
відключення 17.09.2013 від мережі
електропостачання АДРЕСА_1, та
доведеність зловживання позивачем
монопольним становищем на ринку
постачання електроенергії, суд дійшов
висновку про відсутність порушень
відповідачем вимог чинного
законодавства та прав позивача, а також
інших обставин, з якими стаття 59 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» пов'язує недійсність
рішень органів Антимонопольного
комітету України, а отже і про
відсутність підстав для визнання
протиправним та скасування рішення
адміністративної колегії
Чернігівського обласного
територіального відділення
антимонопольного комітету України від
27.06.2014 № 08-рк.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом не встановлено фактів порушення
відповідачем зазначених критеріїв, а
тому відповідач, приймаючи оскаржуване
рішення, діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову ПАТ
«Чернігівобленерго» до Чернігівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання протиправним та скасування
рішення необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку з відмовою позивачу в
задоволенні позову понесені ним судові
витрати, пов'язані зі зверненням до
суду, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства «Чернігівобленерго» до
Чернігівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання протиправним та скасування
рішення - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Непочатих