Справа № 826/20096/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року
К/800/38792/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Малиніна В.В., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 лютого 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року по справі № 826/20096/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті

Києві (далі - ГУ МВС України в м.
Києві)

про зобов'язання надати
запитувану інформацію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в грудні 2013 року звернувся до
суду з позовом до ГУ МВС України в м.
Києві, в якому просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо ненадання відповіді
на його звернення та зобов'язати
розглянути подану ним заяву.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
зазначив, що 3 листопада 2013 року ним
було подано заяву до ГУ МВС України в м.
Києві, проте всупереч положенням
Закону України від 13 січня 2011 року №
2939-VІ «Про доступ до публічної
інформації» (далі - Закон № 2939-VІ)
відповіді йому надано не було.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 лютого 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня
2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ
МВС України в м. Києві щодо ненадання
відповіді на звернення ОСОБА_4 від 3
листопада 2013 року.

Зобов'язано відповідача надати
відповідь на заяву позивача від 3
листопада 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 3 листопада 2013
року ОСОБА_4 звернувся до ГУ МВС України
в м. Києві із заявою про надання йому
відомостей щодо вжитих заходів на
повідомлення про вчинення злочину
інспектором ДАІ В. Музиченком
(особистий жетон КІ 0518) при виконанні
службових обов'язків, про який
позивачем 27 жовтня 2013 року о 01 год. 15 хв.
було повідомлено черговому за номером
« 102».

Вказана заява була отримана
відповідачем 6 листопада 2013 року, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Проте відповідачем не було надано
відповідь у встановлений законом
строк.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

За приписами статті 1 Закону України
від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про
звернення громадян» (далі - Закон №
393/96-ВР) громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Статтею 19 вказаного Закону
передбачено, що органи державної влади
і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані: об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги; у разі прийняття рішення про
обмеження доступу громадянина до
відповідної інформації при розгляді
заяви чи скарги скласти про це
мотивовану постанову; на прохання
громадянина запрошувати його на
засідання відповідного органу, що
розглядає його заяву чи скаргу;
відміняти або змінювати оскаржувані
рішення у випадках, передбачених
законодавством України, якщо вони не
відповідають закону або іншим
нормативним актам, невідкладно вживати
заходів до припинення неправомірних
дій, виявляти, усувати причини та умови,
які сприяли порушенням; забезпечувати
поновлення порушених прав, реальне
виконання прийнятих у зв'язку з заявою
чи скаргою рішень; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення; вживати
заходів щодо відшкодування у
встановленому законом порядку
матеріальних збитків, якщо їх було
завдано громадянину в результаті
ущемлення його прав чи законних
інтересів, вирішувати питання про
відповідальність осіб, з вини яких було
допущено порушення, а також на прохання
громадянина не пізніш як у місячний
термін довести прийняте рішення до
відома органу місцевого
самоврядування, трудового колективу чи
об'єднання громадян за місцем
проживання громадянина; у разі
визнання заяви чи скарги
необґрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі
розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти
стан розгляду заяв чи скарг громадян,
вживати заходів до усунення причин, що
їх породжують, систематично
аналізувати та інформувати населення
про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності
можливостей розгляд звернень громадян
покладається на посадову особу чи
підрозділ службового апарату,
спеціально уповноважені здійснювати
цю роботу, в межах бюджетних
асигнувань. Це положення не відміняє
вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Відповідно до статті 20 Закону № 393/96-ВР
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 10 жовтня 2004 року
№ 1177 затверджено Положення про порядок
роботи зі зверненнями громадян і
організації їх особистого прийому в
системі Міністерства внутрішніх справ
України (далі - Положення № 1177).

Положення № 1177 встановлює єдиний для
органів внутрішніх справ України,
внутрішніх військ МВС України,
навчальних закладів МВС України,
установ, організацій і підприємств
системи МВС України (далі - органи
внутрішніх справ) порядок приймання,
реєстрації, розгляду, узагальнення та
аналізу звернень громадян, а також
визначає порядок контролю за його
дотриманням.

Згідно підпункту 4.7 пункту 4 Положення
№ 1177 відповідь за результатами
розгляду звернення в обов'язковому
порядку дається тим органом, який його
отримав і до компетенції якого входить
розв'язання порушених у зверненні
питань, за підписом керівника або його
заступника.

Відповідно до підпунктів 5.2 - 5.4 пункту 5
Положення № 1177 щодо кожного звернення
не пізніше ніж у п'ятиденний термін
повинно бути прийняте одне з таких
рішень: прийняти до свого провадження;
передати на вирішення до
підпорядкованого чи іншого органу
внутрішніх справ; надіслати за
належністю до іншого органу виконавчої
влади, якщо питання, порушені у
зверненні, не входять до компетенції
органів внутрішніх справ, про що
одночасно повідомити автора; залишити
без розгляду за наявності підстав,
визначених у статті 8 Закону № 393/96-ВР.

У разі направлення звернення для
перевірки й прийняття рішення до
підвідомчих органів внутрішніх справ
термін розгляду такого звернення
обчислюється з дня надходження його до
органу внутрішніх справ вищого рівня й
закінчується днем надання відповіді
тим органом внутрішніх справ, який його
розглядав по суті. В інших випадках
термін розгляду звернень громадян
обчислюється від дня їхньої
реєстрації.

Про пересилання звернення до іншого
органу внутрішніх справ необхідно
обов'язково інформувати автора
звернення.

Звернення розглядаються і вирішуються
в термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, враховуючи вихідні,
святкові та неробочі дні, а ті, які не
потребують додаткового вивчення та
проведення перевірки за ними, -
невідкладно, але не пізніше 15 днів від
дня їх отримання.

Враховуючи викладене суд касаційної
інстанції погоджується з висновком
судів попередніх інстанцій про те, що
термін розгляду звернення громадянина
становить один місяць з дня
надходження такого звернення, навіть у
випадку, коли таке звернення
передається на вирішення до
підпорядкованого чи іншого органу
внутрішніх справ.

Судами встановлено, що ні у строк
визначений чинним законодавством ні на
момент розгляду справи судом,
відповідь на заяву позивачем не
отримана.

Таким чином, суди дійшли
обґрунтованого висновку щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про
зобов'язання відповідача надати
позивачу відповідь на його заяву від 3
листопада 2013 року.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 лютого 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Малинін В.В.

Олендер І.Я.