Справа № 284/984/14-а
Суддя: Діброва О. В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд
Житомирської області
Справа № 284/984/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду
Житомирської області Діброва О.В.,
розглянувши у скороченому провадженні
в смт.Народичі справу за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального
захисту населення Народицької
районної державної адміністрації
Житомирської області про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить за період з 01.01.2014 року
по 30.06.2014 року зобов'язати УПСЗН
Народицької РДА провести нарахування
та виплатити щомісячну соціальну
допомогу на дитину шкільного віку
передбачену ст.30 Закону, з розрахунку 50%
мінімальної заробітної плати
мотивуючи тим, що за вказаний період їй
виплачувались компенсації, що
встановлені в Законі, не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, а згідно постанов КМ України № 836
від 26.07.96 та №649 від 20.04.2007 року, що
призвело до порушення її прав.

Ухвалою судді від 18.07.2014 року позов в
частині нарахування і виплати коштів
за період з 01.01.2014 року по 17.01.2014 року
залишено без розгляду.

Позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Позивач має дітей шкільного віку, та
проживає в АДРЕСА_1, яке Переліком
населених пунктів Житомирської і
Київської областей, віднесених до зони
радіоактивного забруднення внаслідок
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 106 від 23.07.91 та
розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93,
віднесено до зони безумовного
(обов'язкового) відселення.

Вказані обставини підтверджуються
наданими копіями паспорту, свідоцтв
про народження та довідкою
відповідача.

Згідно Закону позивач має право на
відповідну допомогу, яку отримувала
згідно постанови Кабінету Міністрів
України №649 від 20.04.2007 року в конкретних
розмірах, а зокрема: ст.30 - в сумі 33,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Законом на час виникнення
правовідносин були передбачені
слідуючи виплати:

-ст.30 Закону - щомісячна виплата
50-процентної мінімальної заробітної
плати незалежно від інших виплат на
кожну дитину шкільного віку, яка
евакуйована із зони відчуження або
народилася після 26 квітня 1986 року від
батька, який на час настання вагітності
матері, має підстави належати до
категорії 1 або 2, або матері, яка на час
настання вагітності або під час
вагітності має підстави належати до
категорії 1 або 2, а також на кожну
дитину, яка проживала у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття
постанови про відселення.

Зазначеною вище постановою №649,
всупереч Закону, який визначив
кратність компенсації в залежності від
розміру мінімальної заробітної плати,
встановлено конкретні розміри
компенсацій і доплат, зокрема:

- для щомісячної виплати незалежно від
інших виплат на кожну дитину шкільного
віку, яка евакуйована із зони
відчуження або народилася після 26
квітня 1986 р. від батька, який на час
настання вагітності матері має
підстави належати до 1 або 2 категорії,
або матері, яка на час настання або під
час вагітності має підстави належати
до 1 або 2 категорії, а також на кожну
дитину, яка проживала у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття
постанови про відселення з неї - 16,5 грн.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Законом (статті 62 та 67) Кабінету
Міністрів надано право проводити лише
роз'яснення порядку застосування цього
Закону та підвищувати розміри доплат,
пенсій і компенсацій, відповідно до
зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної
плати, але не зменшувати та
встановлювати їх у твердій сумі.

Частиною 2 ст.9 КАС України встановлено,
що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, коли підзаконний
нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян, визначені
останнім, застосування зазначеної
постанови неможливе.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 4 від 16.03.2012 року (із відповідними
змінами) «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
судам варто враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" №1622-VІІ від 31.07.2014
року, який набрав чинності 03.08.2014 року,
Кабінету Міністрів України надано
повноваження щодо визначення в 2014 році
розміру виплат, передбачених Законом.

Однак, враховуючи положення ст.58
Конституції України, згідно якої
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи, суд
вважає, що відсутні обмеження щодо
застосування норм і положень Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до
правовідносин, що виникли до набрання
зазначеним вище Законом України
№1622-VІІ законної сили.

Розмір мінімальної заробітної плати в
Україні становив: з 01.01.2014 року -1218 грн.

Пунктом 7 статті 3 КАС України
визначено, що суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно п.п.2, 4 Порядку використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 936 від 20.09.2005 року,
розпорядниками коштів за ст.30 Закону є
управління праці та соціального
захисту населення по місцю реєстрації
громадян.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
переконання, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Позивач звільнена від сплати судового
збору на підставі п.10 ч.2 ст.5 Закону
України „Про судовий збір".

На підставі ст.19 Конституції України,
ст.ст.30,37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та керуючись ст.ст.
8-11,18,71,160-162, 183-2, 267 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної державної
адміністрації провести нарахування та
виплату ОСОБА_1 за період з 18.01.2014 року
по 30.06.2014 року щомісячної виплати на
дітей шкільного віку: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
визначеної ст.30 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
дорівнює 50 % від мінімальної заробітної
плати, кожному, з урахуванням
виплачених коштів за вказаний період.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Народицький районний суд
Житомирської області може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: