Справа № 757/5268/14-а
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2014 року
№ 757/5268/14-а (вх. № 10851)

Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України, в порядку письмового
провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до Керівника слідчого управління
Печерського РУГУ МВС України в м. Києві
Фугалевича Андрія Олександровича

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10 березня 2014 року до Печерського
районного суду м. Києва надійшов
адміністративний позов від позивача
ОСОБА_1 до відповідача Керівника
слідчого управління Печерського РУГУ
МВС України в м. Києві Фугалевича
Андрія Олександровича про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 14 березня 2014 р. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 757/5268/14-а, та призначено судове
засідання на 02.04.2014 р.

Однак, зважаючи на оскарження
позивачем (фізичною особою)
бездіяльності саме суб'єкта владних
повноважень, що знаходиться у м. Києві,
та відповідно до вимог ч. 2 ст. 18, п. 2 ч. 1
ст. 22 КАС України, ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 03.06.2014 р.
адміністративну справу № 757/5268/14-а було
передано за підсудністю до Окружного
адміністративного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу
справ між суддями від 25.07.2014 р.
зазначену справу за позовом ОСОБА_1 до
відповідача Керівника слідчого
управління Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві Фугалевича А.О. про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії - було
розподілено на суддю Добрянську Я.І. за
вх. № 10851.

Зважаючи на таке, ухвалою судді
Окружного адміністративного суду
міста Києва Добрянської Я.І. від 28.07.2014
р. було прийнято до свого провадження
для продовження розгляду
адміністративну справу № 757/5268/14-а (вх.
№ 10851) та призначено судове засідання
на 14.08.2014 р.

В судовому засіданні 14.08.2014 р. позивач
заявлені у позовній заяві позовні
вимоги підтримав повністю, та просив
суд:

- визнати неодноразові дії суб'єкта
владних повноважень, держслужбовця,
керівника СВ Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві Фугалевича А.О. не
законними, протиправними, злочинними,
та бездіяльними, по відношенню до
ОСОБА_1, які порушують Закон України
«Про звернення громадян», та
Конституцію України;

- зобов'язати керівника слідчого
відділу Печерського РУГУ МВС України в
м. Києві Фугалевича А.О. розглянути всі
письмові звернення ОСОБА_1 відповідно
до чинного законодавства України, та
Конституції України.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що
відповідачем керівником слідчого
управління Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві Фугалевичем А.О.
неодноразово вчинялася протиправна
бездіяльність щодо не розгляду
письмових звернень ОСОБА_1 у
відповідності до вимог закону України
«Про звернення громадян» та не
надавалися письмові відповіді на такі
звернення, відповідно до чого
зазначена бездіяльність відповідача
має бути визнана протиправною в
судовому порядку, а також суд має
зобов'язати керівника слідчого
управління Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві Фугалевича А.О.
розглянути всі письмові звернення
ОСОБА_1 відповідно до чинного
законодавства України та Конституції
України.

Відповідач, в свою чергу, жодних
письмових заперечень або будь-яких
пояснень з приводу даного спору по
праві № 757/5268/14-а (вх. № 10851) суду не
надав, в судове засідання 14.08.2014 р., як і
в минулі судові засідання 10.04.2014 р. та
03.06.2014 р. (що проводилися Печерським
районним судом м. Києва) - не прибув та
не скерував свого представника, хоча
останній належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
проведення судового засідання, докази
чого наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно вимог ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Зважаючи на викладене, а саме не
прибуття всіх осіб, які беруть участь у
справі, в даному випадку - відповідача
керівника слідчого управління
Печерського РУГУ МВС України в м. Києві
Фугалевича А.О., що був повідомлений
належним чином, в судове засідання
14.08.2014 р., суд ухвалив продовжити
розгляд даної адміністративної справи
№ 757/5268/14-а (вх. № 10851) в порядку
письмового провадження, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, тим самим частково
задовольнивши письмове клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи, проти чого також не заперечив
позивач.

Про перехід до розгляду даної справи №
757/5268/14-а (вх. № 10851) в порядку письмового
провадження, відповідача було належним
чином повідомлено листом від 14.08.2014 р.,
докази чого містяться в матеріалах
справи.

За наслідками переходу судом до
розгляду адміністративної справи №
757/5268/14-а (вх. № 10851) в порядку письмового
провадження, станом на 22.08.2014 р. інших
документів від сторін по справі до
канцелярії суду не надходило.

Таким чином, станом на час розгляду
судом вказаної адміністративної
справи № 757/5268/14-а (вх. № 10851) по суті в
порядку письмового провадження, жодних
письмових заперечень або будь-яких
письмових пояснень з приводу даного
спору від відповідача до суду також не
надходило.

Отже, розглянувши подані позивачем
документи та матеріали, заслухавши
пояснення позивача в судовому
засіданні 14.08.2014 р., всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, позивач ОСОБА_1, як громадянин
України, реалізуючи його конституційні
та законні права і обов'язки, у зв'язку з
необхідністю двічі письмово звертався
до відповідача Керівника слідчого
управління Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві Фугалевича Андрія
Олександровича із скаргами від 09.09.2013
року та повторно від 08.10.2013 року.

Проте, як наголошує позивач у своїй
позовній заяві, жодного разу, в
порушення вимог статті 40 Конституції
України, та статей 18, 19 закону України
«Про звернення громадян», йому не була
надана мотивована обґрунтована
відповідь, як того вимагає Конституція
України, та чинне законодавство
України.

Так, відповідно до позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, перша скарга
позивача на незаконні дії працівника
міліції Печерського РУ м. Києва
Вишневського С.А. від 09.09.2013 р., в
порушення положень ст. 7 Закону України
«Про звернення громадян», була
протиправно перенаправлена для
розгляду саме зазначеній службовій
особі Вишневському С.А., дії якого
позивач саме і оскаржував, проте як
оскаржував не до самої особи, яка
вчинила протиправні, на думку позивача,
дії, а до Керівника слідчого управління
Печерського РУГУ МВС України в м. Києві
Фугалевича А.О.

За наслідками зазначеного, належної та
мотивованої відповіді на таке
звернення (скаргу) від 09.09.2013 року,
позивач від адресата Керівника
слідчого управління Печерського РУГУ
МВС України в м. Києві Фугалевича А.О. -
так і не отримав (взагалі жодної
відповіді не отримав), проте як отримав
лист «про надання інформації» від
слідчого СВ Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві Вишневського С.А. №
54-Б-2484 від 26.09.2013 р., до якого позивач
особисто не звертався, а навпаки
звертався до керівництва слідчого
управління Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві - Фугалевича А.О. із
скаргою на незаконні дії
(бездіяльність) слідчого СВ
Печерського РУГУ МВС України в м. Києві
Вишневського С.А.

Крім того, як зазначає позивач, в
порушення вимог статей 18, 19 Закону
України «Про звернення громадян», його
не було запрошено особисто для
розгляду вказаної скарги, не зважаючи
на те, що позивач наголошував на цьому в
такій скарзі від 09.09.2013 р..

Згодом, на повторну скаргу позивача від
08.10.2013 р. до керівника СВ Печерського
РУГУ МВС України в м. Києві Фугалевича
А.О., як це підтверджується наявними
матеріалами справи, ОСОБА_1 зовсім не
було надано жодної відповіді, що є
порушенням статті 40 Конституції
України, та статей 18, 19 Закону України
«Про звернення громадян».

Зважаючи на таке, та вважаючи
порушеними свої законні права щодо
звернення громадян та отримання
відповіді на такі звернення, а також
щодо права особистої участі при
розгляді скарги, позивач звернувся за
захистом своїх порушених прав у
судовому порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази
(надані виключно позивачем, оскільки
відповідачем жодних пояснень та
доказів з приводу даного спору суду
надано не було), проаналізувавши
матеріали справи та заслухавши
пояснення позивача, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог,
зважаючи зокрема на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян», громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян», органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського
Союзу, Героїв Соціалістичної Праці,
інвалідів Великої Вітчизняної війни
розглядаються першими керівниками
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону
України «Про звернення громадян»,
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу
громадянина термін розгляду може бути
скорочено від встановленого цією
статтею терміну.

Звернення громадян, які мають
встановлені законодавством пільги,
розглядаються у першочерговому
порядку.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян», скарга на дії чи
рішення органу державної влади, органу
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації,
об'єднання громадян, засобів масової
інформації, посадової особи подається
у порядку підлеглості вищому органу
або посадовій особі, що не позбавляє
громадянина права звернутися до суду
відповідно до чинного законодавства, а
в разі відсутності такого органу або
незгоди громадянина з прийнятим за
скаргою рішенням - безпосередньо до
суду.

Громадянин може подати скаргу особисто
або через уповноважену на це іншу
особу. Скарга в інтересах
неповнолітніх і недієздатних осіб
подається їх законними представниками.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону
України «Про звернення громадян»
(Права громадянина при розгляді заяви
чи скарги), громадянин, який звернувся
із заявою чи скаргою до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право:

- особисто викласти аргументи особі, що
перевіряла заяву чи скаргу, та брати
участь у перевірці поданої скарги чи
заяви;

- знайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або
наполягати на їх запиті органом, який
розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи
скарги;

- користуватися послугами адвоката або
представника трудового колективу,
організації, яка здійснює правозахисну
функцію, оформивши це уповноваження у
встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги;

- висловлювати усно або письмово вимогу
щодо дотримання таємниці розгляду
заяви чи скарги;

- вимагати відшкодування збитків, якщо
вони стали результатом порушень
встановленого порядку розгляду
звернень.

Також, відповідно до вимог ст. 19 Закону
України «Про звернення громадян»,
органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані:

- об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про
обмеження доступу громадянина до
відповідної інформації при розгляді
заяви чи скарги скласти про це
мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати
його на засідання відповідного органу,
що розглядає його заяву чи скаргу;

- відміняти або змінювати оскаржувані
рішення у випадках, передбачених
законодавством України, якщо вони не
відповідають закону або іншим
нормативним актам, невідкладно вживати
заходів до припинення неправомірних
дій, виявляти, усувати причини та умови,
які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених
прав, реальне виконання прийнятих у
зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у
встановленому законом порядку
матеріальних збитків, якщо їх було
завдано громадянину в результаті
ущемлення його прав чи законних
інтересів, вирішувати питання про
відповідальність осіб, з вини яких було
допущено порушення, а також на прохання
громадянина не пізніш як у місячний
термін довести прийняте рішення до
відома органу місцевого
самоврядування, трудового колективу чи
об'єднання громадян за місцем
проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги
необгрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі
розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та
перевіряти стан розгляду заяв чи скарг
громадян, вживати заходів до усунення
причин, що їх породжують, систематично
аналізувати та інформувати населення
про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності
можливостей розгляд звернень громадян
покладається на посадову особу чи
підрозділ службового апарату,
спеціально уповноважені здійснювати
цю роботу, в межах бюджетних
асигнувань. Це положення не відміняє
вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Згідно вимог статті 40 Конституції
України, усі мають право направляти
індивідуальні письмові звернення до
органів державної влади і службових
осіб цих органів, та останні
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Проте, як вбачається з наявних
матеріалів справи, та не було жодними
допустимими доказами по справі
спростовано відповідачем, в даному
випадку, Керівником слідчого
управління Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві Фугалевичем А.О. було
порушено законні права ОСОБА_1 при
розгляді звернень (скарг) останнього на
протиправні дії (бездіяльність)
слідчого СВ Печерського РУГУ МВС
України в м. Києві Вишневського С.А.,
оскільки, у випадку першого звернення
(скарги) від 09.09.2013 року, відповідачем, в
порушення положень ст. 19 закону України
«Про звернення громадян», було
протиправно перенаправлено таку
скаргу для розгляду самій службовій
особі Вишневському С.А., дії якого
позивачем і оскаржувалися, проте як
оскаржувалися не до самої особи, яка
вчинила протиправні, на думку позивача,
дії, а до Керівника слідчого управління
Печерського РУГУ МВС України в м. Києві
Фугалевича А.О., та у випадку другого
звернення (скарги) від 08.10.2013 р. року,
відповідачем взагалі не було надано
жодної відповіді позивачу, що є
порушенням статті 40 Конституції
України, та статей 18, 19 Закону України
«Про звернення громадян», при чому як в
обох випадках, відповідачем, в
порушення положень ст. 19 закону України
«Про звернення громадян», також не було
запрошено позивача на засідання з
розгляду таких скарг, проте як прохання
про це містилося в обох скаргах ОСОБА_1
від 09.09.2013 року та від 08.10.2013 року.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
наявні матеріали справи та норми
наведеного законодавства, проте
зважаючи на не коректне викладення
позивачем прохальної частини позовної
заяви, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог
позивача шляхом їх вірного
формулювання в резолютивній частині
постанови, однак не змінюючи при цьому
самої суті позовних вимог.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, позивачем були надані
суду обґрунтовані пояснення, що
підтверджуються допустимими доказами
по справі, стосовно заявлених позовних
вимог, а саме, щодо протиправної
бездіяльності відповідача відносно не
надання позивачу обґрунтованих
відповідей на скарги останнього, в
установленому законом порядку із
запрошенням позивача для розгляду
таких скарг.

Натомість відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, жодних письмових
заперечень на вказану позовну заяву,
так само, як і будь-яких письмових
пояснень з приводу даного спору - суду
надано не було.

Зважаючи на таке, на переконання суду,
позовні вимоги позивача підлягають до
часткового задоволення.

В позовній заяві та в судовому
засіданні позивач не заявляв позовної
вимоги щодо відшкодування йому судових
витрат із сплати судового збору. Тому
суд не вирішував питання, в порядку ст.
94 КАС України, щодо розподілу між
сторонами судових витрат.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Визнати протиправними дії
(бездіяльність) Керівника СВ
Печерського РУГУ МВС України в м. Києві
Фугалевича А.О. щодо не розгляду та не
надання відповідей на письмові
звернення (скарги) ОСОБА_1 від 09.09.2013
року та від 08.10.2013 року., та не
запрошення ОСОБА_1 на засідання з
розгляду таких скарг.

3. Зобов'язати Керівника СВ
Печерського РУГУ МВС України в м. Києві
Фугалевича А.О. розглянути письмові
звернення (скарги) ОСОБА_1 від 09.09.2013
року та від 08.10.2013 року із запрошенням
ОСОБА_1 на засідання з розгляду таких
скарг, у відповідності до вимог Закону
України «Про звернення громадян» та
Конституції України.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 22.08.2014 р.