Справа № 824/1616/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/1616/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т. М.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "КБ Юнайтед" на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "КБ Юнайтед" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Чернівецькій, області третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Чернівецька митниця Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КБ Юнайтед"(далі-
Позивач) звернулось до Чернівецького
окружного адміністративного суду із
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Чернівцях Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Чернівецькій області
(далі - Відповідач) та третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Чернівецька митниця Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішення.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та прийняти
нову постанову, якою задовольнити
позов. В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник Відповідача до початку
судового засідання через канцелярію
Вінницького апеляційного
адміністративного суду за вхідним №
19960/14 подав заяву з проханням
розглянути апеляційну скаргу в порядку
письмового провадження.

Позивач та третя особа повноважних
представників в судове засідання не
направили, хоча повідомлялися про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Колегією суддів встановлено, що
Позивач звертався з запитом до
податкового органу про надання
податкової консультації з приводу
відчуження транспортних засобів які
ввезені, як іноземна інвестиція.

Листом №19/10/24-00-15-04-12 від 09.01.2014 р.
податковий орган надав Позивачеві
письмову податкову консультацію, якою
дозволив відчужити транспортний засіб,
що був ввезений у якості іноземної
інвестиції, лише після сплати у повному
обсязі всіх податків та зборів,
передбачених законодавством України
на день ввезення цього автомобіля.

З обставин справи виявлено, що змінами
№3 статутного капіталу Позивача, було
внесено вантажний автомобіль-тягач
марки Renault Magnum 480-19 T, ідентифікаційний
номер: VF611GTA000136464, рік випуску 18.01.2005 р.,
реєстраційний № ВР-VR-17 і напівпричіп
типу кузов фургон марки Schmitz SKO 24
(тривісний), ідентифікаційний номер:
WSMS471, рік випуску: 06.08.2004 р.,
реєстраційний № ОН-47-РХ.

Дана інвестиція була ввезена 31.12.2008 р.
про що видані відповідні векселя, на
звороті яких зроблені відповідні
відмітки третьої особи. У цей же день
інвестиція взята на баланс Позивача.

Згодом інвестиція була зареєстрована в
порядку, передбаченому чинним
законодавством, про що свідчить
відповідне інформаційне повідомлення
ОДА від 14.01.2009 р.

Суд першої інстанції приймаючи
оскаржуване рішення виходив з того, що
надана податкова консультація, видана
відповідно до вимог діючого
законодавства та є правомірною.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком , враховуючи наступне.

Відповідно до п. 52.1., 52.2. ст. 52
Податкового кодексу України за
зверненням платників податків
контролюючі органи надають безоплатно
консультації з питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
органом. Податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію.

Водночас положення п. 53.3. ст. 53
Податкового кодексу України платник
податків може оскаржити до суду як
правовий акт індивідуальної дії
податкову консультацію контролюючого
органу, викладену в письмовій або
електронній формі, яка, на думку такого
платника податків, суперечить нормам
або змісту відповідного податку чи
збору. Визнання судом такої податкової
консультації недійсною є підставою для
надання нової податкової консультації
з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 18
Закону України "Про режим іноземного
інвестування" від 19.03.1996 р. № 93/96-ВР (далі
Закон № 93/96-ВР) майно, що ввозиться в
Україну як внесок іноземного інвестора
до статутного фонду підприємств з
іноземними інвестиціями (крім товарів
для реалізації або власного
споживання), звільняється від
обкладення митом.

Відповідно до ч. 5 статті 18 Закону №
93/96-ВР якщо протягом трьох років з часу
зарахування іноземної інвестиції на
баланс підприємства з іноземними
інвестиціями майно, яке було ввезене в
Україну як внесок іноземного інвестора
до статутного фонду зазначеного
підприємства, відчужується, у тому
числі у зв'язку з припиненням
діяльності цього підприємства (крім
вивезення іноземної інвестиції за
кордон), підприємство з іноземними
інвестиціями сплачує ввізне мито, яке
обчислюється виходячи з митної
вартості цього майна, перерахованої у
валюту України за офіційним курсом
валюти України, визначеним
Національним банком України на день
здійснення відчуження майна.

Положення Закону України від 17.02.2000 №1457
«Про усунення дискримінації в
оподаткуванні суб'єктів
підприємницької діяльності, створених
з використанням майна та коштів
вітчизняного походження» (далі- Закон
№1457), який спрямований на захист
конкуренції між суб'єктами
підприємницької діяльності,
створеними без залучення коштів або
майна (майнових чи немайнових прав)
іноземного походження, та суб'єктами
підприємницької діяльності,
створеними за участю іноземного
капіталу, забезпечення державного
захисту вітчизняного виробника та
конституційних прав і свобод громадян
України.

Офіційне тлумачення положень частини
першої статті 5 Закону № 1457-III та
частини першої статті 19 Закону України
від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про
інвестиційну діяльність» (далі - Закон
№ 1560-XII) надав Конституційний Суд
України (Рішення від 29 січня 2002 року №
1-рп/2002), який дійшов таких висновків.

З дня набуття чинності частиною першою
статті 5 Закону № 1457-III спеціальне
законодавство та державні гарантії
захисту іноземних інвестицій, які
діяли на момент реєстрації інвестицій
і підлягали застосуванню на вимогу
іноземного інвестора на підставі
гарантій від зміни законодавства,
застосовуються у межах, передбачених
статтею 3 цього Закону та статтею 19
Закону № 1560-XII.

Положення частини першої статті 5
Закону № 1457-III у взаємозв'язку з іншими
положеннями цього Закону є підставою
як для відмови у наданні, так і для
припинення раніше наданих пільг у
сфері валютного і митного регулювання
та справляння податків, зборів
(обов'язкових платежів) підприємствам з
іноземними інвестиціями, їх дочірнім
підприємствам, а також філіям,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділам, включаючи постійні
представництва нерезидентів,
незалежно від часу внесення іноземних
інвестицій та їх реєстрації.

Таким чином, Закон № 1457-III, який
прийнятий пізніше, ніж Закон № 93/96-ВР,
припинив пільги для підприємств з
іноземними інвестиціями.

Водночас згідно з положенням пункту 2
розділу ІІ Прикінцевих положень Закону
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
регулювання ринку автомобілів в
Україні" № 2134-III(далі- Закон № 2134-III )
автомобіль, що був попередньо ввезений
в Україну без сплати (повної або
часткової) передбачених
законодавством податків та зборів, на
підставі пільг, наданих
законодавством, може бути відчужений
або переданий у володіння, або (та) у
користування, або (та) у розпорядження
тільки після сплати у повному обсязі
всіх податків та зборів, передбачених
законодавством України на день
ввезення автомобіля на митну територію
України.

Метою вказаного Закону є стимулювання
виробництва автомобілів в Україні та
недопущення випадків ухилення від
оподаткування при їх ввезенні чи
продажу. Закон № 2134-III та Закон № 1457-III
взаємопов'язані щодо припинення
податкових пільг для підприємств з
іноземними інвестиціями, зокрема при
ввезені в Україну автомобілів.

Згідно з положеннями статей 3, 11 Митного
Кодексу безпосереднє здійснення
митної справи, що зокрема, включає
митне регулювання, пов'язане із
встановленням та справлянням податків
і зборів, покладається на митні органи
України.

Системний аналіз наведених норм права
дає підстави вважати, що підприємства з
іноземними інвестиціями не звільнені
від обов'язку сплати податків і зборів
при відчуженні автомобілів, які були
попередньо ввезені в Україну без
сплати передбачених законодавством
податків та зборів, контроль за сплатою
яких здійснюють митні органи.

Крім того, як зазначив Конституційний
Суд України у Рішенні від 29 січня 2002
року № 1-рп/2002, застосування до
підприємств з іноземними інвестиціями
національного режиму валютного
регулювання та справляння податків,
зборів (обов'язкових платежів)
відповідає взятим Україною за
зазначеними договорами міжнародним
зобов'язанням.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що вимоги пункту 2 розділу ІІ
Прикінцевих положень Закону № 2134-ІІІ
поширюються на підприємства з
іноземними інвестиціями у разі
відчуження майна, яке ввезене в Україну
без сплати мита як внесок іноземного
інвестора до статутного капіталу
підприємства.

Таким чином, підприємства з іноземними
інвестиціями не звільнені від
обов'язку сплати податків і зборів при
відчуженні автомобілів, які були
попередньо ввезені в Україну без
сплати передбачених законодавством
податків та зборів, контроль за сплатою
яких здійснюють митні органи.

Також варто зазначити, щодо вимоги
Позивача до Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
надати дозвіл без сплати ввізного мита
відчужити вантажний автомобіль-тягач,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 546 Митного
кодексу України митниця є митним
органом, який у зоні своєї діяльності
забезпечує виконання завдань,
покладених на органи доходів і зборів.
Митниця є територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, і
підпорядковується йому. Не
допускається втручання у діяльність
митниць інших територіальних органів
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно п. 6, 7 ч. 2 ст. 544 Митного кодексу
України основними завданнями органів
доходів і зборів є: забезпечення
справляння митних платежів, контроль
правильності обчислення, своєчасності
та повноти їх сплати, застосування
заходів щодо їх примусового стягнення
у межах повноважень, визначених цим
Кодексом, Податковим кодексом України
та іншими актами законодавства
України, організація застосування
гарантій забезпечення сплати митних
платежів, взаємодія з банківськими
установами та незалежними фінансовими
посередниками, що надають такі
гарантії; застосування передбачених
законом заходів митно-тарифного та
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення контролю за дотриманням
усіма суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності та громадянами
встановлених законодавством заборон
та обмежень щодо переміщення окремих
видів товарів через митний кордон
України; здійснення заходів щодо
недопущення переміщення через митний
кордон України товарів, на які
встановлені заборони та/або обмеження
щодо переміщення через митний кордон
України, а також товарів, які не
відповідають вимогам якості та
безпеки.

Таким чином суд першої інстанції вірно
дійшов висновку, що Головне управління
Міндоходів у Чернівецькій області не
уповноважене на розгляд питання зняття
обмежень на відчуження транспортних
засобів Позивача, а тому позовна вимога
про надання дозволу без сплати
ввізного мита відчужити вантажного
автомобіля-тягача, задоволенню не
підлягає, оскільки звернута не за
компетенцією.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що доводи, викладені
Позивачем в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами і не відповідають вимогам
закону, що регулює спірні
правовідносини. За таких обставин
колегія суддів не знаходить законних
підстав для повного чи часткового
задоволення вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
повно та всебічно з'ясовано обставини,
що входять до предмета доказування та
мають значення для справи, надано їм
належну правову оцінку та винесено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що дає всі підстави для залишення його
без змін.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "КБ
Юнайтед", - залишити без задоволення, а
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.