Справа № 825/65/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/65/14
інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Кучми А.Ю., Сорочко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області на Постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «УХТА» до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання дій неправомірними та
скасування повідомлення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «УХТА» звернулись до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області, в якому просили
суд визнати дії щодо визнання
недійсним поданого ТОВ «УХТА»
уточнюючого розрахунку з податку на
додану вартість за липень 2013 року від
21.08.2013 № - неправомірними;
скасувати рішення від 29.08.2013 № 1493/10/15-147
про визнання недійсним поданого ТОВ
«УХТА» уточнюючого розрахунку з ПДВ за
липень 2013 року від 21.08.2013 № ;
зобов'язати відобразити показники
уточнюючого розрахунку з ПДВ за липень
2013 року від 21.08.2013 № в картці
особового рахунку.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року адміністративний позов -
задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким в задоволені
адміністративного позову відмовити.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.08.2013 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «УХТА» було подано
декларацію з податку на додану
вартість за липень 2013 року засобами
електронного зв'язку в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

В зв'язку з виявленими помилками 21.08.2013
року засобами електронного зв'язку в
електронній формі було подано
уточнюючий розрахунок, що виправляє
помилки допущені у вищевказаній
декларації. Оскільки періодом подання
уточнюючого розрахунку є серпень 2013
року, то уточнення занесені методом
«сторно» в реєстр поданий до
декларації за серпень 2013 року з
позначкою відповідно «ПНПУ», та
заповненням рядка «з них було включено
до уточнюючих розрахунків за звітний
період» на загальну суму уточнення.

30.09.2013р. TOB «УХТА» було отримано
повідомлення ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області від
29.08.2013р. №1493/10/15-147, згідно з яким
відповідачем визнано «не дійсним»,
поданий TOB «УХТА» уточнюючий
розрахунок з ПДВ за липень 2013р. №
від 21.08.2013р.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
свого рішення.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів

Згідно з приписами п. п. 48.3, 48.4 ст. 48, п. п.
49.8, 49.10, пп. 49.11.1 п. 49.11, п. 49.15 ст. 49 ПК
України, прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Однак, податкова звітність,
отримана контролюючим органом від
платника податків, що заповнена ним
всупереч правилам, зазначеним у
затвердженому порядку її заповнення,
може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, про що
платника податків письмово
повідомляють про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови,
тобто податковий орган не має права не
прийняти фактично отриману податкову
декларацію, подану платником податків
в один із способів, передбачених п. 49. 3
ст. 49 ПК України (особисто або через
представника, поштою чи засобами
електронного зв'язку).

Крім того, п. 7.5, п. 7.6 Інструкції з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженої Наказом ДПА України № 233
від 10.04.2008 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за №320/15011
від 16.04.2008 року (далі Інструкція № 233),
якою передбачений порядок подання
податкових декларацій в електронному
вигляді, встановлений чіткий порядок
підтвердження платнику податків
прийняття/неприйняття податкових
документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідності до п. 7.6 Інструкції № 233,
позивачем отримано квитанції № 2 про
доставку уточнюючого розрахунку та
додатків 2, 3, 5 та прийняття на районному
рівні 21.08.2013 року відповідно о 12:05:11,
12:05:30, 12:06:06, 12:05:44 та 11:22:55. При цьому, в
даних квитанціях не зазначено, як це
передбачає п. 7.6 Інструкції № 233, що
зазначений звіт з додатками не
прийнятий податковим органом із
зазначенням причин неприйняття.

За таких обставин, отримання позивачем
зазначених квитанцій № 2 свідчить про
здійснення перевірки податкової
декларації вимогам законодавства щодо
заповнення та подання такої декларації
та її прийняття, а також про
відсутність будь-яких помилок зі
сторони платника податку щодо
заповнення усіх реквізитів податкової
декларації.

Стосовно вимоги позивача про
скасування рішення-листа від 29.08.2013 №
1493/10/15-147 про визнання недійсним
поданого ТОВ «УХТА» уточнюючого
розрахунку з ПДВ за липень 2013 року від
21.08.2013 № колегія суддів підтримує
висновок суду першої інстанції про
відмову в позові в цій частині,
оскільки вирішення питань щодо
направлених платникам податків
листів-повідомлень належать до
внутрішньої організаційної діяльності
такого суб'єкта владних повноважень.
Тобто, в даному випадку, компетенція
адміністративного суду не поширюється
на такий спір, оскільки позовні вимоги
позивача в цій частині є нічим іншим як
вимогою про підтвердження
встановленого факту протиправності
дій податкового органу щодо визнання
недійсним поданого ТОВ "УХТА"
уточнюючого розрахунку з ПДВ за липень
2013 року від 21.08.2013 № .

Оскільки, лист від 29.08.2013 № 1493/10/15-147 не є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
яке тягне за собою правові наслідки
відносно позивача, не спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і не має обов'язкового
характеру для позивача, не встановлює
для ТОВ «УХТА» жодних прав та
обов'язків, тому він не набуває статусу
рішення в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Також, колегія суддів зазначає, що
вимога позивача про зобов'язання
відповідача відобразити показники
уточнюючого розрахунку в картці
особового рахунку не підлягає
задоволенню, тому що така вимога не
відповідає матеріально - правовому
способу захисту порушеного права ,
оскільки суд не може підміняти
державний орган дії чи рішення якого
оскаржуються, приймаючи замість його
висновку (рішення) інший висновок, який
би відповідав закону, та давати
вказівки, які б свідчили про вирішення
питань, які належать до виключної
компетенції чи внутрішньої
організаційної діяльності такого
суб'єкта владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
А.Ю. Кучма

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Кучма А.Ю.

Сорочко Є.О.