Справа № 826/10679/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2014 року №
Окружний адміністративний суд м. Києва,
у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України, в порядку письмового
провадження адміністративну справу:
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Хотелс
Менеджмент» до відповідача Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Київській областіпровизнання
протиправними дій, визнання
протиправною та скасування постанови
№ 46 від 09.07.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сіті Хотелс
Менеджмент» звернувся в Окружний
адміністративний суд міста Києва з
позовною заявою до відповідача
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправною та скасування постанови
№ 46 від 09.07.2014 р.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.07.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
судового розгляду на 14.08.2014 р.
Позивач в судове засідання 14.08.2014 р. не
прибув та не скерував свого
представника, хоча останній належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце судового засідання на юридичну
адресу ТОВ «Сіті Хотелс Менеджмент»,
докази чого наявні в матеріалах справи.
У позовній заяві позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Київській області з підготовки,
призначення та проведення перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Хотелс
- визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Київській області №
46 від 09.07.2014 року «про накладення
стягнень, передбачених статтею 20
Закону України «Про заходи щодо
попередження та зменшення вживання
тютюнових виробів і їх шкідливого
впливу на здоров'я населення»;
- всі понесені позивачем судові витрати
по справі стягнути з відповідача на
В обґрунтування зазначених позовних
вимог позивач у своїй позовній заяві
наголошує на тому, що у відповідача
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області
відсутня компетенція стосовно
проведення перевірок суб'єктів
господарювання на предмет дотримання
вимог Закону України № 2899-ІV та
застосування фінансових санкції,
згідно ст. 20 Закону № 2899-ІV, а також,
наявність у позивача місця для куріння
на вулиці під навісом готелю ТОВ «Сіті
Хотелс Менеджмент» свідчить про
належне виконання позивачем положень
Закону України № 2899-ІV.
В свою чергу відповідачем було подано
до канцелярії суду письмові
заперечення проти позову, в якому
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Київській області
зазначає про правомірність її дій щодо
проведення перевірки позивача на
предмет дотримання останнім вимог
Закону України № 2899-ІV, та
правомірність застосування до
відповідача постановою № 46 від 09.07.2014 р.
фінансових санкцій, згідно ст. 20 Закону
України № 2899-ІV, за порушення ТОВ «Сіті
Хотелс Менеджмент» вимог зазначеного
Закону щодо обов'язку власника або
орендаря споруди відвести спеціальні
місця для куріння, сума рна площа яких
не має перевищувати 10 відсотків
загальної площі відповідної споруди чи
при міщення, обладнані витяжною
вентиляцією чи іншими засобами для
видалення тютюнового диму, а також
розмістити інформацію, передбачену
частиною 5 статті 1 Закону України №
Зважаючи на неприбуття всіх осіб, що
беруть участь у справі, в судове
засідання 14.08.2014 р., а саме - позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Хотелс
Менеджмент», який був повідомлений про
слухання справи належним чином, суд,
відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України, вирішив перейти до розгляду
даної адміністративної справи №
провадження, без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, проти чого також не заперечив
представник відповідача.
Про перехід до розгляду даної справи №
провадження, позивача було належним
чином повідомлено листом від 14.08.2014
року, докази чого містяться в
матеріалах справи.
Станом на 22.08.2014 р. інших документів від
канцелярії суду не надходило.
Отже, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представника відповідача в
судовому засіданні, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 02.07.2014 р., на підставі ст. 5 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контро лю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007 р.
№ 877-V, Закону України «Про заходи щодо
попередження та зменшення вживання
тютюнових виробів і їх шкідливого
впливу на здо ров'я населення» від
22.09.2005 р. № 2899-ІV, повідомлення № 000981 про
проведення перевірки від 20.06.2014 р.,
направлення № 1246 на проведення
перевірки від 01.07.2014 р., спеціалістами
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області
(начальником відділу контролю у сфері
послуг, реклами Матвієнко Анною
Федорівною та головним спеціалістом
відділу контролю у сфері послуг,
реклами Шевцовим Андрієм Олек
сандровичем) було здійснено перевірку
готелю ТОВ «Сіті Хотелс Менеджмент» за
адресою: Київсь ка область, м. Біла
Церква, вул. Я. Мудрого, 14 щодо
дотримання вимог Закону України №
Перевірку проведено в присутності
керівника - директора ТОВ «Сіті Хотелс
Менедж мент» ОСОБА_5
За результатами зазначеної перевірки,
фахівцями Інспекції було складено Акт
№ 000829 перевірки дотри мання
законодавства про захист прав
споживачів від 02.07.2014 р. (далі - Акт №
000829), форма якого складається при
фіксацій порушень Закону України №
2899-ІV, згідно наказу Міністерства еконо
мічного розвитку і торгівлі України
від 11.01.2012 року № 24 «Про затвердження
форм актів, по станов та рішень».
На підставі встановлених в Акті
перевірки порушень позивачем вимог
чинного законодавства (ч. 5, ч. 6, ч. 7 ст. 13
Закону України № 2899-ІV, щодо обов'язку
власника або орендаря споруди відвести
спеціальні місця для куріння, сума рна
площа яких не має перевищувати 10
відсотків загальної площі відповідної
споруди чи при міщення, обладнані
витяжною вентиляцією чи іншими
засобами для видалення тютюнового
диму, а також розмістити інформацію,
передбачену частиною 5 статті 1 Закону
України № 2899-ІV), відповідачем, на
підставі вимог ст. 20 Закону України №
2899-ІV, було прийнято постанову № 46 від
09.07.2014 р. про застосування до позивача
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
Однак, вважаючи такі дії відповідача
щодо проведення перевірки ТОВ «Сіті
Хотелс Менеджмент» - протиправними, а
також вважаючи протиправною постанову
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області про
застосування фінансових санкцій № 46
від 09.07.2014 р., позивач оскаржив останні в
судовому порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.
Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, а також вивчивши норми
відповідного законодавства, чинного на
момент виникнення даного спору, суд
дійшов до висновку про те, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають, зважаючи
зокрема на наступне.
Згідно п. 1 «Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав спо живачів», затвердженого
Указом Президента України від 13.042011 р.
№ 465/2011, Державна інспекція України з
питань захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабі нетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України (далі - Мі
Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
Держспоживінспекція України є
спеціально уповноваженим центральним
органом вико навчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
Статтею 19 Закону України «Про заходи
щодо попередження та зменшення
вживання тютюнових виробів і їх
шкідливого впливу на здоров'я
населення» від 22.09.2005 р. № 2899-ІV (далі -
Закон № 2899-ІV), державний контроль за
дотриманням положень цього Закону
здійсню ють відповідні центральні
органи виконавчої влади в межах
повноважень, визначених законом.
Згідно ч. 2 ст. 20 Закону № 2899-ІV, особи,
винні у порушенні законодавства про
заходи щодо попередження та зменшення
вживання тютюнових виробів і їх
шкідливого впливу на здоров'я
населення, несуть відповідальність
За порушення норм цього Закону
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує дер жавну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, застосовує фінансові
санкції до суб'єктів господарювання у
разі: невідведення спеціальних місць
для куріння, необладнання їх витяжною
вентиляцією чи іншими засобами для
видалення тютюнового диму,
нерозміщення інформації, передба ченої
частиною п'ятою статті 13 цього Закону, -
від 1 000 гривень до 10 000 гривень.
Відповідно до роз'яснення Міністерства
юстиції України (лист від 18.01.2013 р. №
1579.2-0-53-12/7.1), територіальні органи
Держспоживінспекції України не є
окремими органами виконавчої влади,
вони входять до системи центрального
ор гану виконавчої влади, відповідно їх
функції є похідними від функцій
центрального органу ви конавчої влади.
Згідно п. 6.4 «Положення про Інспекцію з
питань захисту прав споживачів у
Київській області», затвердженого
Держспоживінспекцією України 29.11.2011 р.,
на відповідача покладено обов'язок
накладати відповідно до законодавства
адміністративні стягнення та
адміністративно-господарській
санкції, застосувати фінансові санкції
до суб'єктів господарювання в разі
порушення ними за конодавства про
заходи щодо попередження та зменшення
вживання тютюнових виробів і їх
шкідливого впливу на здоров'я
Таким чином, висновок позивача щодо
відсутності у Інспекції компетенції
стосов но проведення перевірок
суб'єктів господарювання на предмет
дотримання вимог Закону № 2899-ІV та
застосування фінансових санкції,
згідно ст. 20 Закону № 2899-ІV, є
необґрунтованим та безпідставним.
Крім того, позивач помилково
посилається на положення ч. 2 ст. 5
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007 р.
№ 877-V (далі - Закон № 877- V) та Постанову
Кабінету Міністрів України від 27.12.2008 р.
№ 1164 «Про затвердження критеріїв, за
якими оцінюється ступінь ризику від
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з виробництвом, випуском і
реалізацією про дукції (виконанням
робіт, наданням послуг), та
визначається періодичність проведення
планових заходів державного нагляду
(контролю)», оскільки, предметом
перевірки Інспекції було виключно
дотримання позивачем вимог Закону №
Так, згідно ч. 2 Закону № 877-V, орган
державного нагляду (контролю) визначає
у віднесеній до його відання сфері
критерії, за якими оцінюється ступінь
ризику від здійснення го сподарської
Критерії, за якими оцінюється ступінь
ризику від здійснення господарської
діяльності і періодичність проведення
планових заходів, затверджуються
Кабінетом Міністрів України за
поданням органу державного нагляду
З даного приводу суд звертає увагу, що
перевірка Інспекцією дотримання вимог
ст. 13 Закону № 2899-ІV здійснюється
незалежно від виду господарської
діяльності суб'єкту господарю вання.
Так, згідно ч.ч. 7, 8 ст. 13 Закону № 2899-ІV,
власник або уповноважені ним особи чи
орендарі відповідних споруд, окремих
приміщень зобов'язані відвести
спеціальні місця для ку ріння,
обладнані витяжною вентиляцією чи
іншими засобами для видалення
тютюнового диму, а також розмістити
наочну інформацію про розташування
таких місць та про шкоду, яку за вдає
здоров'ю людини куріння тютюнових
У місцях для куріння має бути розміщено
графічний знак з текстом такого змісту:
«Мі сце для куріння» та інформація про
шкоду, яку завдає здоров'ю людини
куріння тютюнових ви робів, із текстом
такого змісту: «Куріння шкодить Вашому
Таким чином, обов'язок відвести
спеціальне місце для куріння несе
будь-який вла сник або уповноважена ним
особа чи орендар відповідної споруди
незалежно від здійсне ного ним виду
господарської діяльності.
Як підтверджується наявними
матеріалами справи, перед початком
перевірки спеціалістами Інспекції, в
порядку ст. 5 Закону № 877-V, директору ТОВ
«Сіті Хотелс Менеджмент» ОСОБА_5 були
пред'явлені направлення про проведення
перевірки та службові посвідчення, що
засвідчують посади осіб, надано
примірник направлення про проведення
перевірки, роз'яснено про порядок
Ознайомившись із посвідченнями
спеціалістів Інспекції та документами,
що під тверджують правомірність їх дій,
спеціалісти Інспекції директором ТОВ
«Сіті Хотелс Ме неджмент» ОСОБА_5 були
допущені до перевірки.
Згідно ст. 10 Закону № 877-V, суб'єкт
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю) має
право, зокрема, не допускати посадових
осіб органу державного нагляду
(контролю) до здійснення державного
нагляду (контролю), якщо:
- він здійснюється з порушенням вимог
щодо періодичності проведення заходів
держав ного нагляду (контролю),
передбачених законом;
- посадова особа органу державного
нагляду (контролю) не надала копії
документів, пе редбачених цим Законом,
або якщо надані документи не
відповідають вимогам нього Закону.
Тобто, на момент перевірки позивач
повністю погодився з правовими
підставам проведення перевірки та не
бачив підстав для не допуску
спеціалістів Інспекції до її про
Таким чином, можна дійти висновку, що
зауваження щодо перевірки у позивача
виник ли виключно після винесення
Інспекцією оскаржуваної Постанови № 46
та мають на меті лише ухилення по
зивача від відповідальності за
порушення вимог законодавства.
Щодо виявлених відповідачем порушень
вимог чинного законодавства з боку
позивача, то з наявних у справі доказів
вбачається, що перевіркою встанов лено
невідведення у приміщені готелю ТОВ
«Сіті Хотелс Менеджмент», за адресою:
Київ ська область, м. Біла Церква, вул. Я.
Мудрого, 14, спеціального місця для
куріння, яке повинно бути обладнане
витяжною вентиляцією чи іншими
засобами для видалення тю тюнового
Згідно ч. 6 ст. 31 Закону № 2899-ІV, власник,
уповноважені ним особи або орендарі
відповідних споруд чи окремих
приміщень зобов'язані відвести
спеціальні місця для куріння, сума рна
площа яких не має перевищувати 10
відсотків загальної площі відповідної
споруди чи при міщення, обладнані
витяжною вентиляцією чи іншими
засобами для видалення тютюнового
диму, а також розмістити інформацію,
передбачену частиною п'ятою цієї
В даному випадку, суд звертає увагу на
те, що посилання позивача на наявність
місць для куріння на вулиці під навісом
готелю ТОВ «Сіті Хотелс Менеджмент», не
є доказом належного виконання
позивачем його обов'язку,
встановленого ч. 6 ст. 13 Закону № 2899-ІV,
оскільки територія готе лю ТОВ «Сіті
Хотелс Менеджмент» не є спеціальним
місцем для куріння в розумінні по
ложень ст. 13 № 2899-ІV.
Таким чином, висновок позивача щодо
відсутності встановлених Інспекцією
фактів є необґрунтованим та не
відповідає фактичним обставинам
справи.
Згідно ч.ч. 2-7 ст. 20 Закону № 2899-ІV, особи,
винні у порушенні законодавства про
заходи щодо попередження та зменшення
вживання тютюнових виробів і їх
шкідливого впливу на здоров'я
населення, несуть відповідальність
За порушення норм цього Закону
нейтральний орган виконавчої влади, що
реалізує дер жавну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, застосовує фінансові
санкції до суб'єктів господарювання у
- невідведення спеціальних місць для
куріння, необладнання їх витяжною
вентиляцією чи іншими засобами для
видалення тютюнового диму,
нерозміщення інформації, передба ченої
частиною п'ятою статті 13 цього Закону, -
від 1 000 гривень до 10 000 гривень.
Рішення центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, може бу ти
оскаржено до суду.

Фінансові санкції, накладені
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує держа вну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, стягуються у встановленому
законом порядку.

Фінансові санкції, передбачені
частиною другою цієї статті,
накладаються керівником, заступниками
керівника центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, а також іншими
уповноваженими керівником посадовими
особами цього органу після розгляду
матеріалів, які засвідчують факт
порушення.

Про вчинення правопорушення,
зазначеного у частині другій цієї
статті, уповноваже ною особою
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, склада ється акт, який
разом з письмовим поясненням керівника
відповідного суб'єкта господарюван ня
та документами, що стосуються справи,
протягом трьох днів надсилається
посадовій осо бі, яка має право
накладати фінансові санкції.

Рішення про накладення фінансових
санкцій приймається протягом 10 днів
після отри мання документів,
зазначених у частині шостій цієї
статті. Рішення про накладення фінансо
вих санкцій оформляється постановою,
що надсилається суб'єкту
господарювання, на якого накладено
фінансові санкції, та банківській
установі, в якій відкрито поточний
рахунок цієї юридичної особи.

Зважаючи на наведене вище, та керуючись
нормами зазначеного законодавства,
09.07.2014 р. заступником начальника
Інспекції Бутенко Ларисою
Анатоліївною було розглянуто
матеріали справи та прийнято
оскаржувану Постанову № 46, якою до
позивача застосовано штраф у ро змірі 5
000 грн. (п'ять тисяч гривень).

Таким чином, враховуючи наявні
матеріали справи та норми наведеного
законодавства, суд вважає, що при
проведенні перевірки позивача та при
винесенні оскаржуваної Постанови № 46
від 09.07.2014 р., відповідачем було по
вністю дотримано вимоги діючого
законодавства України, чого жодними
допустимими доказами по справі не було
спростовано позивачем.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку, позивач, як суб'єкт
владних повноважень, не довів суду
обґрунтованість заявлених ним
позовних вимог, що були спростовані
доказами, наданими відповідачем,
зважаючи на що, суд дійшов до висновку
про наявність підстав для відмови в
адміністративному позові.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
69-71, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В адміністративному позові
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання постанови
в повному обсязі - 22.08.2014 р.