Справа № 812/9852/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/19427/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі
судового засідання за участю
представників Київської
міжрегіональної митниці
МіндоходівЗайця В.С. (суддя-доповідач),
Голяшкіна О.В., Логвиненка А.О., Руденко
Н.В., Геращенка С.А., Трофименко М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 16
січня 2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року у справі за
позовом приватного акціонерного
товариства «Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія» до Київської
регіональної митниці Державної митної
служби України, управління Державної
казначейської служби України у
Солом'янському районі м. Києва про
визнання бездіяльності протиправною,
стягнення з державного бюджету України
надміру сплачених митних платежів у
розмірі 878867,34 грн., -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2013 року приватне
акціонерне товариство «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія» (далі -
ПРАТ «Линік») пред'явило позов до
Київської регіональної митниці
Державної митної служби України,
управління Державної казначейської
служби України у Солом'янському районі
м. Києва про визнання протиправною
бездіяльності Київської регіональної
митниці Державної митної служби
України щодо несвоєчасної підготовки
та неподання висновку про повернення
коштів з переплати податку з
відповідного бюджету для виконання
Головному управлінню Державної
казначейської служби України у
Луганській області; стягнення з
державного бюджету на розрахунковий
рахунок ПРАТ «Линік» надміру сплачену
суму мита в розмірі 878867,34 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Київської регіональної митниці
Державної митної служби України щодо
несвоєчасної підготовки та неподання
висновку про повернення коштів з
переплати податку з відповідного
бюджету для виконання Головному
управлінню Державної казначейської
служби України у Луганській області.
Стягнуто з Державного бюджету на
користь ПРАТ «Линік» 878 867,34 грн.
надміру сплаченого мита. Стягнуто з
Державного бюджету на користь ПРАТ
«Линік» судових витрат зі сплати
судового збору в розмірі 4588,00 грн..

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів, до
якої приєдналося Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судами встановлено, що протягом травня
- червня 2011 року ПРАТ «Линік» за
зовнішньоекономічними контрактами на
постачання сировини (нафти та мазуту)
було оформлено тимчасові ВМД, та
протягом червня - липня 2011 року було
оформлено відповідні остаточні ВМД, а
саме:

№ 124000022/2011/220448 від 07 травня 2011 року
(тимчасова ВМД) розмір ПДВ - 1806 363,62 грн.;

№ 124000022/2011/220550 від 03 червня 2011 року
(остаточна ВМД) розмір ПДВ - 1746 553,98 грн.;

№ 124000022/2011/220449 від 07 травня 2011 року,
(тимчасова ВМД) розмір ПДВ - 1604 538,06 грн.;

№ 124000022/2011/220549 від 03 червня 2011 року
(остаточна ВМД) розмір ПДВ - 1551 410,97 грн.;

№ 124000022/2011/220520 від 27 травня 2011 року
(тимчасова ВМД) розмір ПДВ - 2824 619,57 грн.;

№ 124000022/2011/220554 від 06 червня 2011 року
(остаточна ВМД) розмір ПДВ - 2569 619,99 грн.;

№ 124000022/2011/220536 від 01 червня 2011 року
(тимчасова ВМД) розмір ПДВ - 2115 109,45 грн.;

№ 124000022/2011/220555 від 06 червня 2011 року
(остаточна ВМД) розмір ПДВ - 1924 162,68 грн.;

№ 124000022/2011/220595 від 21 червня 2011 року
(тимчасова ВМД) розмір ПДВ - 37580 691,62 грн.;

№ 124000022/2011/220624 від 08 липня 2011 року
(остаточна ВМД) розмір ПДВ - 37260707,36 грн.

Сумарна різниця сплачених декларантом
сум ПДВ, що зазначені в остаточних ВМД
та заявлених сум ПДВ у тимчасових ВМД
складає 878 867,34 грн.

14 лютого 2012 року позивач звернувся до
Київської регіональної митниці з
заявою про повернення з Державного
бюджету України надмірно
перерахованих коштів, сплачених за ПДВ
при імпорті товарів за тимчасовими ВМД
у зв'язку зі зміною митної вартості за
остаточними ВМД.

01 березня 2012 року Київською
регіональною митницею Державної
митної служби України поінформовано
позивача, що відповідно вимог пункту 43.1
статті 43 Податкового кодексу України
помилково та/або надмірно сплачені
суми грошового зобов'язання підлягають
поверненню платнику, крім випадків
наявності у такого платника
податкового боргу. Також повідомлено,
що з метою підтвердження відсутності
податкового боргу необхідно надати
довідку з Державної податкової
інспекції про відсутність
заборгованості з податків і зборів
видану для митних органів.

29 березня 2012 року посадовими особами
Київської регіональної митниці
Державної митної служби України була
проведена позапланова виїзна
документальна перевірка на підставі
якої складено акт.

На підставі даного акта від 29 березня
2012 року відповідно до вимог підпункту
54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та статті 58
Податкового кодексу України, позивачу
було надіслано податкові
повідомлення-рішення від 21 травня 2012
року № 138, № 139, № 140 для погашення
грошового зобов'язання на суму 133 457 661,60
грн., у тому числі штрафні санкції - 31 427
200,78 грн..

Оскільки у позивача митними органами
України за наслідками проведеної
позапланової виїзної документальної
перевірки була виявлена
заборгованість з податків і зборів,
Київська регіональна митниця
повідомила позивача, що станом на 19
червня 2012 року, не має підстав для
повернення надміру сплачених коштів з
Державного бюджету України.

26 квітня 2013 ПРАТ «Линік» надіслало до
Київської регіональної митниці з заяву
про повернення з Державного бюджету
України надмірно перерахованих коштів,
сплачених за ПДВ при імпорті товарів за
тимчасовими ВМД у зв'язку зі зміною
митної вартості за остаточними ВМД.

В даній заяві повідомлялось митні
органи, що у ПРАТ «Линік» податкові
борги відсутні. В підтвердження даного
факту було додано довідку
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську МГУМД
від 16 липня 2013 року № 482/10/20-3.

На заяву ПРАТ «Линік» від 16 липня 2013
року про повернення з Державного
бюджету України надмірно
перерахованих коштів та в доповнення
до листа Київської міжрегіональної
митниці від 16 травня 2013 року щодо
повернення надміру сплачених коштів,
Київською міжрегіональною митницею
листом від 01 серпня 2013 року повідомлено
позивача, що надана ПРАТ «Линік»
довідка Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників податків у м.
Луганську МГУМД від 16 липня 2013 року №
482/10/20-3 дійсна до 26 липня 2013 року.

Крім того, роз'яснено, що для вирішення
питання щодо повернення коштів з
Держбюджету України ПРАТ «Линік»
необхідно поновити заяву, надати
документи, що обґрунтовують підстави
повернення коштів та довідку про
відсутність заборгованості з податків
і зборів (обов'язкових платежів).

14 січня 2014 року Спеціалізована
державна податкова інспекція з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів на судовий запит
Луганського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2014
року листом повідомила, що по
підприємству ПРАТ «Линік» () станом на 15 січня 2014 року
заборгованість зі сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів),
оперативний облік яких ведеться СДПІ,
відсутня.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зазначив, що
перерахування до Державного бюджету
України митних платежів митними
органами відбувається після
заповнення митної декларації у
відповідності до Інструкції про
порядок її заповнення, затвердженої
наказом Державної митної служби
України № 307 від 09 липня 1997 року.
Зокрема, інформацію про податки і збори
в митну декларацію вносить працівник
митного органу шляхом внесення ним у
графу С номерного штампу «Сплачено» з
обов'язковим підписом посадової особи
відділу митних платежів, що здійснює
списання сум податків та зборів за цією
ВМД.

Судом першої інстанції зазначено, що
про наявність права повернення
надмірно сплачених сум митних зборів,
зокрема податку на додану вартість,
свідчать належним чином оформлені
остаточні ВМД, у графі 40 яких є
посилання на тимчасову ВМД та у графі 47
у розділі способу платежу (СП) наведено
код 42 (повернення надмірно сплачених
сум митних зборів), та зазначено вид
збору та суму, що підлягає поверненню.
Правильність остаточної сплати
підтверджено штемпелем з кодом СП 32
«Сплачено» у кожній митній декларації.

Крім того, судом звернуто увагу, що
відповідно до листів Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
які надіслані позивачу у відповідь на
його заяви про стягнення надміру
сплаченої суми податку на додану
вартість, єдиною підставою для відмови
позивачу у поверненні коштів з
Державного бюджету України був сплив
терміну дії довідки про відсутність
заборгованості з податків і зборів.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача у зв'язку із
встановленням у судовому засіданні у
ПРАТ «Линік» відсутності
заборгованості зі сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів),
оперативний облік яких ведеться СДПІ,
наявності надміру сплаченого податку
на додану вартість у сумі 878 867,34 грн., що
підтверджено остаточними та
тимчасовими вантажно-митними
деклараціями.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився та залишив постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій погоджується частково із
огляду на наступне.

Відповідно до статті 301 Митного кодексу
України повернення помилково та/або
надміру сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.
Помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.

Згідно зі статтею 43 Податкового
кодексу України помилково та/або
надміру сплачені суми грошового
зобов'язання підлягають поверненню
платнику відповідно до цієї статті,
крім випадків наявності у такого
платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків
податкового боргу, повернення
помилково та/або надміру сплаченої
суми грошового зобов'язання на
поточний рахунок такого платника
податків в установі банку або шляхом
повернення готівковими коштами за
чеком, у разі відсутності у платника
податків рахунку в банку, проводиться
лише після повного погашення такого
податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення
повернення сум грошового зобов'язання
є подання платником податків заяви про
таке повернення (крім повернення
надміру утриманих (сплачених) сум
податку з доходів фізичних осіб, які
розраховуються органом державної
податкової служби на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку) протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на
повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових зобов'язань у
довільній формі, в якій зазначає напрям
перерахування коштів: на поточний
рахунок платника податків в установі
банку; на погашення грошового
зобов'язання (податкового боргу) з
інших платежів, контроль за
справлянням яких покладено на
контролюючі органи, незалежно від виду
бюджету; повернення готівковими
коштами за чеком у разі відсутності у
платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за
п'ять робочих днів до закінчення
двадцятиденного строку з дня подання
платником податків заяви готує
висновок про повернення відповідних
сум коштів з відповідного бюджету та
подає його для виконання відповідному
органові Державного казначейства
України.

На підставі отриманого висновку орган
Державного казначейства України
протягом п'яти робочих днів здійснює
повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових зобов'язань
платникам податків у порядку,
встановленому Державним казначейством
України.

Контролюючий орган несе
відповідальність згідно із законом за
несвоєчасність передачі Державному
казначейству України для виконання
висновку про повернення відповідних
сум коштів з відповідного бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 листопада 2005 року № 1093
встановлено, що митні та інші платежі,
які вносяться до/або під час митного
оформлення, переводяться на
розрахунково-касове обслуговування
через органи Державного казначейства.

Спільним наказом Міністерства
фінансів України та Державної митної
служби від 24 січня 2006 року № 25/44
затверджений Порядок
розрахунково-касового обслуговування
через органи Державного казначейства
України митних та інших платежів, які
вносяться до/або під час митного
оформлення (далі - Порядок № 25/44).

У відповідності до розділу 2 Порядку №
25/44 передбачено, що для обліку коштів у
національній валюті, що надходять до
митних органів для забезпечення
виконання платниками обов'язків щодо
сплати митних та інших платежів, а
також виконання завдань, покладених на
митну службу України, в органах
Державного казначейства України
застосовуються рахунки відповідно до
Плану рахунків бухгалтерського обліку
виконання державного та місцевих
бюджетів, затвердженого наказом
Державного казначейства України від 28
листопада 2000 року № 119, за балансовим
рахунком 3734 «Депозитні рахунки органів
стягнення», призначенням якого є
«облік руху митних та інших платежів,
які сплачуються до/або під час митного
оформлення на рахунки органів
стягнення». Для зарахування коштів, що
вносяться платниками та громадянами
до/або під час митного оформлення
товарів, на балансі Головного
управління Державного казначейства
України у місті Києві відкриваються
депозитні рахунки 3734 на ім'я митних
органів.

Згідно з розділом 3 Порядку № 25/44 сплата
коштів у національній валюті,
призначених для забезпечення
справляння митних та інших платежів,
здійснюється платниками до/або під час
митного оформлення товарів з рахунків,
відкритих ними в банках, у вигляді
передплати та/або доплати, а також
готівкою через банки на депозитні
рахунки 3734, відкриті на ім'я митних
органів в ГУДКУ у місті Києві.

Пунктом 3.3 Порядку № 25/44 визначено, що
кошти, що надійшли на депозитні рахунки
3734 митних органів згідно з цим
Порядком, перераховуються митними
органами виключно для здійснення таких
операцій: зарахування до відповідних
бюджетів України; повернення платникам
помилково та/або надміру сплачених
коштів.

Розпорядження коштами, що
обліковуються на депозитних рахунках
3734 митних органів згідно з цим
Порядком, здійснюється виключно на
підставі платіжних доручень, що
оформлені митними органами в
установленому порядку.

Порядок перерахування до Державного
бюджету України митних платежів
митними органами відбувається після
заповнення митної декларації у
відповідності до Інструкції про
порядок її заповнення, затверджений
наказом Державної митної служби
України № 307 від 09 липня 1997 року.

Інформацію про податки і збори в митну
декларацію вносить працівник митного
органу шляхом внесення ним у графу С
номерного штампу «Сплачено» з
обов'язковим підписом посадової особи
відділу митних платежів, що здійснює
списання сум податків та зборів за цією
ВМД.

З наведеного слідує, що про наявність
права повернення надмірно сплачених
сум митних зборів, зокрема податку на
додану вартість, свідчать належним
чином оформлені остаточні ВМД, у графі
40 яких є посилання на тимчасову ВМД та у
графі 47 у розділі способу платежу (СП)
наведено код 42 (повернення надмірно
сплачених сум митних зборів), та
зазначено вид збору та суму, що
підлягає поверненню. Правильність
остаточної сплати підтверджено
штемпелем з кодом СП 32 «Сплачено» у
кожній митній декларації.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач на виконання неодноразово
звертався до відповідача із заявами
про повернення надміру сплаченої суми
з податку на додану вартість при
імпорті товару на депозитний рахунок
3734 для подальших розрахунків за митне
оформлення товарів.

Також матеріалами справи підтверджено
те, що єдиною підставою для відмови
позивачу у поверненні коштів з
Державного бюджету України є сплив
терміну дії довідки про відсутність
заборгованості з податків і зборів.

З довідки наданої Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 14 січня 2014
року №340/10/11-022 вбачається, що у позивача
станом на 15 січня 2014 року
заборгованість зі сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів)
відсутня.

Разом з цим колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
висновки судів першої та апеляційної
інстанції про стягнення з Державного
бюджету на користь ПРАТ «Линік» 878 867,34
грн. надміру сплаченого мита невірними
враховуючи наступне.

Взаємовідносини митних органів та
органів Державного казначейства
України в процесі повернення помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, регламентувалися Порядком
взаємодії митних органів з органами
Державного казначейства України в
процесі повернення з Державного
бюджету України помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, затвердженого наказом
Державної митної служби України,
Державного казначейства України від 20
липня 2007 року № 611/147 (далі - Порядок
взаємодії).

Відповідно до пункту 2 Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року № 618 (далі - Порядок
повернення) помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів здійснюється на підставі
висновку митного органу, що здійснював
оформлення митної декларації.
Зазначений висновок оформляється
відповідно до заяви платника, яка
подається до митного органу, що
здійснював оформлення митної
декларації.

Згідно з пунктом 7 Порядку
взаємодії на підставі отриманого
Висновку про повернення відповідний
орган Державного казначейства України
готує платіжні документи на
перерахування коштів з рахунку з
обліку доходів державного бюджету на
рахунок, зазначений у Висновку про
повернення, та протягом п'яти робочих
днів від дати отримання Висновку про
повернення здійснює повернення коштів
з бюджету.

Таким чином, за Порядком
взаємодії основною умовою повернення
коштів є обов'язкова їх сплата та
зарахування на рахунки відповідного
бюджету.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що законодавством
визначено механізм повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу чи помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету, а тому
на підставі аналізу наведених вище
норм права дійшла такого правового
висновку.

У разі якщо після сплати декларантом
податків і зборів (обов'язкових
платежів) згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
буде прийнято рішення про застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, сума надміру сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) повертається декларанту у
порядку, передбаченому Порядком
повернення та Порядком взаємодії, на
підставі його заяви та у місячний
термін з дня прийняття висновку
митного органу, що здійснював
оформлення митної декларації, про
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи.

Як вбачається з матеріалів справи
митним органом рішення про
застосування митної вартості,
заявленої декларантом не приймалось, а
тому висновки судів першої та
апеляційної інстанції про стягнення з
Державного бюджету на користь ПРАТ
«Линік» 878 867,34 грн. надміру сплаченого
мита є передчасними.

Керуючись статтями 220, 221, 229, 230, 232 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року скасувати в частині стягнення з
Державного бюджету на користь
приватного акціонерного товариства
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» 878 867,34 грн. надміру
сплаченого мита та стягнення з
Державного бюджету на користь
приватного акціонерного товариства
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія»» судових витрат зі сплати
судового збору в розмірі 4588,00 грн..

В цій частині прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог
приватного акціонерного товариства
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» до Київської регіональної
митниці Державної митної служби
України, управління Державної
казначейської служби України у
Солом'янському районі м. Києва про
стягнення з державного бюджету України
на розрахунковий рахунок приватного
акціонерного товариства «Линік»
надміру сплачену суму мита в розмірі
878867,34 грн. відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на
користь приватного акціонерного
товариства «Линік» судові витрати зі
сплати судового збору в розмірі 68,82
грн..

В іншій частині постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 16
січня 2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: