Справа № 569/6344/14-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6344/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року
Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі судді
Музичук Н. Ю.

при секретарі
Дубарець Ю.М.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Наконечної І.В.

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному справу
адміністративного судочинства за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Рівному про зобов'язання до проведення
перерахунку пенсії та нарахування і
виплати недоплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

28 Квітня 2014 року до Рівненського
міського суду Рівненської області
звернулася ОСОБА_3 із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
до перерахунку та виплати призначеної
їй пенсії по віку по Закону України
«Про державну службу» у розмірі 82%
заробітної плати з урахуванням сум
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на які нараховуються та сплачуються
пенсійні внески, відповідно до довідки
про складові заробітної плати, виданої
ДПІ у м. Рівному Головного управління
міндоходів у Рівненській області від 06
лютого 2014 року №2348/10/1716-05-33, включивши в
заробітну плату для призначення пенсії
вказані виплати, починаючи із 01
березня 2014 року.

У позовній заяві вказується, що в 2008
року позивачу перерахували пенсію за
віком, проте матеріальні допомоги не
були включені в довідку. 10.02.2014 року
вона звернулася до відповідача із
заявою про перерахування пенсії із
врахуванням матеріальних допомог.
Листом УПФ України в м. Рівне від 20.02.2014
року за № 71/13 зазначено, що розрахунок
пенсії позивачу проведено без
врахування сум матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та матеріальної допомоги на
оздоровлення, без мотивації причини
відмови, з чим вона не згідна. Вказує, що
в лютому 2008 року посадові оклади
працівників податкової служби
підвищилися на 45%, відповідно Постанови
КМ України від 06.02.2008 року №34 «Про
внесення змін до деяких постанов
Кабінету Міністрів України». В неї
виникло право на перерахунок, згідно
ст. 37 Закону України «Про державну
службу». Порядок перерахунку
врегульований Постановою КМ України
від 31.05.2000 року №865. Нова форма довідки
затверджена Постановою Правління
пенсійного фонду України №15-1 від 04.09.4013
року на виконання судових рішень, якими
встановлено, що в постанові правління
№19-11 протиправно виключені із форм
довідок про заробітну плату деякі
складові заробітної плати, які
пенсіонери отримували під час
проходження служби та сплачували з них
пенсійні внески, а саме матеріальна
допомога на оздоровлення та
соціально-побутові потреби.
Відповідно до вимог ст. 33 Закону
України „Про державну службу", яка
визначає, що заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, доплат за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі,
премій та інших надбавок. Позивач
вважає такі дії Управління ПФУ в м.
Рівне такими, що суперечать чинному
законодавству, зокрема ст.ст. 37, 33, 35
Закону України № 3723-ХІІ „Про державну
службу", ст. 41 Закон України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст. 2,33 Закону України «Про
оплату праці», Постанові КМ України №
268 від 09.03.2006 року. Згідно ст.2 Закону
України «Про оплату праці» передбачено
існування основної заробітної плати,
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат. Нормативні акти, як Інструкція
зі статистики заробітної плат,
розробленої відповідно до Закону
України «Про оплату праці»,
затверджена наказом Держкомстату
України 13.0-1.2004 року №5, та Листи
Пенсійного фонду України
підтверджують, що матеріальна допомога
входить до складу інших заохочувальних
та компенсаційних виплат і має
системний характер. Крім того, вказує,
що ст. 37 Закону України «Про державну
службу», яка регулює порядок
перерахунку вже призначено пенсії, не
передбачає зменшення розміру відсотка
заробітної плати.

26 Травня 2014 року Відповідач подав
заперечення проти позову, де вказує, що
підстав для задоволення позовних
вимог немає. Позивачу призначена
пенсія за віком із 20.09.2005 року на
підставі ст. 37 Закону України «Про
державну службу». Із 01.02.2008 року було
проведено перерахунок позивача на
підставі Постанови КМ України №34 від
06.02.2008 року. Згідно ст. 33 означеного
Закону проведений розрахунок
заробітної плати державного службовця
для визначення розміру пенсії
позивача, яка складається із
посадового окладу, доплати за ранг,
надбавки за вислугу років на державній
службі, премій та інших надбавок».
10.02.2014 року позивачка звернулась на
адресу Управління із заявою про
здійснення перерахунку на підставі
довідки ДПІ у м. Рівному Головного
управління міндоходів у Рівненській
області від 06 лютого 2014 року
№2348/10/1716-05-33, в яку безпідставно в
невірному розмірі включені
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань. Відповідно
до Закону України «Про державну
службу», Постанови КМ України від 31.05.2000
року №865, визначається, що за вибором
того, хто звернувся за пенсією - за
останні 24 календарні місяці роботи, яка
дає право на даний вид пенсії, підряд
перед зверненням на пенсію, або за
будь-які 60 календарних місяців такої
робот підряд перед зверненням на
пенсію, незалежно від перерв протягом
цього періоду на даній роботі. Премії
та інші надбавки враховуються в
середніх розмірах відносно визначених
законодавством таких виплат за
відповідною посадою, в тому державному
органі, звідки особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок. Премія, виплачена в місяці
підвищення заробітної плати,
враховується в розмірі 1/12 середнього
розміру цієї премії, визначеного за
відповідною посадою. Аналізуючи
відповідні норми чинного
законодавства, вказують, що
матеріальні допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань не є регулярними, щомісячними
виплатами, а виплачується лише при
настанні відповідних наслідків, тому
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в лютому
2008 року зараховувалися та
спалачу3валися лише одноразово при
умові одержання вказаних виплат.
Матеріальні допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань повинна бути включена в довідку
із розрахунку 1/12 частини її розміру, а
саме матеріальна допомога на
оздоровлення на посаді начальника
відділу /1340,00/12/ 111,66 грн., на вирішення
соціально-побутових питань /1340,00/12/ 111,66
грн. В сумі заробітна плата для
обчислення пенсії шляхом додавання
складових повинна дорівнювати 3 750,28
грн. супроти 6 206,96 грн., які вказані в
довідці для обчислення пенсії наданої
позивачем. Всупереч вищенаведеним
нормам чинного законодавства, ДПІ
помилково включено до довідки від
06.02.2014 року №2348/10/1716-05-33 суми виплат
матеріальних допомог в повному
розмірі, таким чином , ніби вони були
регулярними щомісячними виплатами, що
прямо впливає на розмір пенсійного
забезпечення позивача. Вказані вище
обставини вважають підставами для
відмови в задоволенні позову.

Позивач повністю підтримала позовні
вимоги в суді, вважає їх доведеними,
обґрунтованими відповідно чинного
законодавства, просить їх задовольнити
саме із передбаченим в судовому
рішенні 82 відсотками розміру пенсії
від заробітної її плати, оскільки
відомі випадки зменшення відсотку
розміру пенсії при проведенні
перерахунку, відповідно чинного на
теперішній час законодавства, що
суперечить Конституції України та
порушує її права .

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала з
викладених в письмових запереченнях
підстав. Поросить в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3
із 20 вересня 2005 року перебуває на
обліку в Управлінні ПФУ в місті Рівному
та отримує пенсію за віком, відповідно
до Закону України № 3723-XII «Про
державну службу» з урахуванням норм
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», як державний службовець,
працюючий до призначення пенсії на
посаді, яка відноситься до посад
державного службовця. Із 01.02.2008 року
було проведено перерахунок позивача на
підставі Постанови КМ України №34 від
06.02.2008 року. 10.02.2014 Року позивачка
звернулась до відповідача із заявою
про здійснення перерахунку на підставі
довідки ДПІ у м. Рівному Головного
управління міндоходів у Рівненській
області від 06 лютого 2014 року
№2348/10/1716-05-33, в яку, як інші виплати,
включені матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань в повній сумі. До заяви
позивачем було надано довідку
відповідного зразка від 06 лютого 2014
року №2348/10/1716-05-33 «Про складові
заробітної плати (надбавки та премії за
останні 24 календарних місяці роботи
або будь - які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії, відповідно до Закону України
«Про державну службу» за період з 01
лютого 2008 року, відповідно до якої
заробітна плата позивачки, крім іншого,
включала суму матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення соціально -
побутових проблем, включені у довідку,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Громадяни, згідно зі ст. 46 Конституції
України, мають право на соціальний
захист, що гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Статтею 8 Конституції України
проголошено, що в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права. Конституція України має
найвищу юридичну силу. В силу ст.ст.
22, 64 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Конституційні
права та свободи людини і громадянина
не можуть бути обмежені, крім
випадків, передбачених Конституцією
України.

Відповідно до статті 37 Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про
державну службу», в редакції чинній до
01.05.2014 року, на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. За кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
витікає, що пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно п. 2.3.3 ст. 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від
13.01.2004р. № 5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.01.2004р.
за № 114/8713, матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників, входить до
складу фонду оплати праці.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що виплати матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальна допомога на оздоровлення
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які,
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальна допомога на оздоровлення,
з яких фактично нараховуються та
сплачуються страхові внески або збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від
структури заробітної плати.

Приймаючи до уваги судову практику
Верховного суду України в справах щодо
ідентичних правовідносин в тій
частині, що перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, суд приходить до
висновку, що для вирішення спірних
правовідносин в справі підлягають
застосуванню саме такі спеціальні
норми, що визначають виплати
/доходи/для обчислення пенсії, зокрема
ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», а не
положенням Законів України «Про
державну службу» та «Про оплату
праці», які щодо спірних відносин є
загальними.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 33 Закону
України «Про державну службу», саме на
Кабінет Міністрів України
покладається регулювання питань
оплати праці державних службовців,
встановлення розмірів посадових
окладів, надбавок, доплат, матеріальної
допомоги.

Заперечення управління Пенсійного
фонду в місті Рівне про те, що
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальна допомога на оздоровлення,
що має систематичний характер, суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, надана
всім або більшості працівників, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
які не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права
відповідачем, надання переваги
положенням Законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними.
У той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи положення чинного
пенсійного законодавства, а саме,
статей 83, 84, 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», статей 43, 44, 45, 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначення чи
перерахунок пенсії проводиться
виключно на підставі звернення (заяви)
особи до відповідного територіального
органу Пенсійного фонду або до
уповноваженого ним органу чи
уповноваженій особі. Пенсія
призначається чи перераховується з дня
звернення, крім окремих випадків,
передбачених згаданими Законами.

Статтею 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
регламентовано, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на
засадах змагальності сторін
та свободи в наданні ними
суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх
переконливості.

На підставі ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтується
її вимоги та заперечення, крім
випадків, встановлених ст. 72
кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкту владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного
позову.

Таким чином, порушене право позивачки
підлягає захисту шляхом зобов'язання
відповідача до проведення перерахунку
пенсії позивача з урахуванням
отримуваних по відповідній посаді
«інших виплат» - матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, матеріальної допомоги на
оздоровлення, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
передбачених довідкою встановленого
зразка про складові заробітної плати,
виданою ДПІ у м. Рівному Головного
управління міндоходів у Рівненській
області від 06 лютого 2014 року
№2348/10/1716-05-33, починаючи із першого числа
місяця після її звернення із
відповідною заявою - 01 березня 2014 року.

Щодо доводів відповідача в запереченні
про безпідставне в невірному розмірі
включення матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань в довідку ДПІ у м. Рівному
Головного управління міндоходів у
Рівненській області від 06 лютого 2014
року №2348/10/1716-05-33, які повинні бути
включені в довідку із розрахунку 1/12
частини її розміру, невірне обчислення
заробітної плати для обчислення пенсії
шляхом додавання складових, що повинна
дорівнювати 3 750,28 грн. супроти 6 206,96
грн., які вказані в довідці для
обчислення пенсії наданої позивачем,
суд приходить до висновку, що
визначення порядку зарахування
матеріальних допомог в заробітну
плату, з якої обчислюється пенсія, на
підставі наданих довідок установи про
їх отримання, а також визначення суми
заробітної плати державного службовця,
з якої обчислюється пенсія, то такі
розрахунки є компетенцією
спеціалізованих органів Пенсійного
фонду України в порядку передбаченому
чинним законодавством і Постановою КМ
України від 31.05.2000 року №865.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав свобод та інтересів
фізичних осіб від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб.

Таким чином, вимога позивача про
вирішення постановою суду питання про
перерахунок пенсії саме в розмірі 82%
заробітної плати, на випадок зниження
відсотку відповідачем при здійсненні
перерахунку до задоволення не
підлягає, оскільки судом захищається
порушене право, а права та інтереси
позивача в цій частині відповідачем
порушені не були.

Згідно вимог частини другої статті 161
КАС України, при прийнятті постанови
суд враховує висновки, викладені у
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року № 21-430а11.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 71, 99, 100,
158-163, 167, 186, 254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у місті Рівному
здійснити перерахунок та виплату,
призначеної ОСОБА_3 пенсії по віку по
Закону України «Про державну службу», з
урахуванням отриманих сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, відповідно
довідки ДПІ у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 06 лютого 2014 року
№2348/10/1716-05-33, починаючи із 01 березня 2014
року.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі складення
постанови у повному обсязі, відповідно
до частини 3 статті 160 КАС України, а
також прийняття постанови в письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано. Якщо була подана
апеляційна скарга судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду

Н.Ю.Музичук