Справа № 815/4586/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4586/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

Розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом
Комінтернівського районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з виплаченої допомоги
по безробіттю у загальному розмірі
29653,63грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Комінтернівський районний центр
зайнятості звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість з виплаченої
допомоги по безробіттю у загальному
розмірі 29653,63грн.

Відповідач у судове засідання 26.08.2014р.
не з'явився, незважаючи на те, що про
дату, час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином та
своєчасно, у встановленому приписами
ст.33 КАС України порядку, а саме шляхом
повідомлення за номером телефону , котрий зазначено у персональній
картці відповідача, яка є додатком до
позовної заяви, що підтверджується
наявною у матеріалах справи Довідкою
про неможливість повідомлення сторони
від 19.08.2014р., а отже суд вважає, що вжив
усі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи з його участю з метою реалізації
ним права на судовий захист своїх прав
та охоронюваних законом інтересів.

Приписами статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
визначено, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справ упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, якій вирішить
спір щодо його прав та обов'язків.

Водночас, вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не лише для держави, а й осіб,
котрі беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
"Мороз та інші проти України" зазначив,
що розумність строку проваджень
повинна оцінюватись у світлі обставин
справи та з урахуванням наступних
критеріїв: складність справи,
поведінка заявників і відповідних
органів державної влади та того, яку
важливість для заявників мало питання,
що розглядалося.

Крім того, суд вважає за необхідне
наголосити, що саме національним судам
належить функція керування
провадженнями таким чином, щоб вони
були швидкими та ефективними (рішення
Європейського суду з прав людини від 21
грудня 2006року справа "Мороз та інші
проти України").

Така функція знайшла своє відображення
і в Законі України "Про судоустрій і
статус суддів", який встановлює
обов'язок судді вживати заходи щодо
розгляду справи протягом строку,
встановленого Законом.

Таким чином, з огляду на викладене, суд
дійшов висновку щодо можливості
розгляду даної адміністративної
справи без участі відповідача - ОСОБА_1,
котра повідомлялась про дату, час та
місце судового засідання.

З урахуванням того, що відповідач
заперечення на адміністративний позов
не надав, справу розглянуто на підставі
наявних у ній доказів, відповідно до ч.4
ст.128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши вимоги
чинного законодавства, суд встановив
наступне.

Відповідно до п.6 ст.10 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000р. №1533-IIІ (зі
змінами та доповненнями) функції
виконавчої дирекції Фонду виконує
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, та його територіальні органи,
що здійснюють свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
зайнятість населення" та цього Закону.
Керівник центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, входить до складу
правління Фонду.

Згідно з частиною 2 статті 21 Закону
України "Про зайнятість населення" від 5
липня 2012року №5067-VI (зі змінами та
доповненнями) центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
територіальні органи.

Відповідно до п.п.1,2 Положення про
Державну службу зайнятості України,
затвердженого Указом Президента
України від 16 січня 2013року №19/2013 (зі
змінами та доповненнями) Державна
служба зайнятості України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України. Служба входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері зайнятості населення
та трудової міграції. Служба у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами і дорученнями
Президента України, щорічним посланням
Президента України до Верховної Ради
України про внутрішнє і зовнішнє
становище України, актами Кабінету
Міністрів України, наказами
Міністерства соціальної політики
України, іншими актами законодавства
України, а також дорученнями Міністра.

Згідно з п.3 означеного Положення
основними завданнями Служби, у тому
числі, є реалізація державної політики
у сфері зайнятості населення та
трудової міграції.

Відповідно до п.п.28 п.4 Положення про
Державну службу зайнятості України,
затвердженого Указом Президента
України від 16 січня 2013року №19/2013 служба
відповідно до покладених на неї
завдань представляє інтереси Фонду в
судових та інших органах, у відносинах
з органами державної влади та органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями, громадськими
об'єднаннями з питань соціального
захисту, а також з органами соціального
страхування на випадок безробіття
іноземних держав, міжнародними
організаціями, діяльність яких
пов'язана із захистом соціальних прав
людини.

Механізм проведення розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до пункту 5 частини другої
статті 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", пункту 16 частини першої
статті 11 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" та частини
третьої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначено Порядком
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009р. №60/62,
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 13 лютого 2009р. №7-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 березня 2009р. за
№232/16248 (зі змінами та доповненнями),
відповідно до п.п.2,3 якого
розслідування згідно з цим Порядком
здійснюється шляхом проведення
перевірки достовірності даних, які є
підставою для надання особі статусу
безробітної та виплати їй
матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.
Перевірка проводиться районними,
міськрайонними, міськими та районними
у містах центрами зайнятості, на які
покладено виконання функцій робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, за місцем
реєстрації роботодавця як платника
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування на випадок
безробіття у разі, коли: під час
перебування особи на обліку як
безробітної до центру зайнятості
надійшла інформація від державних
органів, підприємств, установ,
організацій чи громадян про обставини,
що впливають на умови виплати
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг безробітній особі,
яка відрізняється від поданих нею
відомостей, або така інформація
розміщена в засобах масової
інформації.

Таким чином, судом встановлено, що
Комінтернівський районний центр
зайнятості наділений повноваженнями
щодо звернення до Одеського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою про стягнення з ОСОБА_1 суми
виплаченого забезпечення внаслідок
умисного приховування особою обставин,
які впливають на умови виплати їй
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг, передбачених
законодавством про державне соціальне
страхування на випадок безробіття у
розмірі 29653,63грн.

Зокрема, як встановлено судом та
вбачається з наявних у матеріалах
справи документів, 11.12.2012р. ОСОБА_1
звернулась до Комінтернівського
районного центру зайнятості з
відповідною письмовою заявою, в якій
просила надати статус безробітного,
відповідно до Законів України "Про
зайнятість населення" та "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", та, зокрема, повідомила, що
в даний час не зареєстрована як фізична
особа-підприємець, не займається
видами діяльності, що визначенні
частиною 3 статті 1 Закону України «Про
зайнятість населення», не отримує
пенсію за віком, у тому числі на
пільгових умовах, та пенсію за вислугу
років.

За результатами розгляду
вищеозначеної заяви Комінтернівським
районним центром зайнятості ОСОБА_1
11.12.2012р. надано статус безробітного, та
відповідно до Наказу від 11.12.2012р.
№НТ121211 ОСОБА_1 призначено допомогу по
безробіттю.

При цьому, судом з'ясовано, що 12.06.2014р.
відповідно до п.п.18 п.2 ст.22 Закону
України "Про зайнятість населення",
Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
служби України 13.02.2009р. №60/62, з метою
забезпечення цільового та ефективного
використання коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття, головними спеціалістами
відділу надання соціальних послуг
Комінтернівського районного центру
зайнятості Шарковою Т.О., Басько Г.П.,
проведено звірку отриманої 11.06.2014р. від
державного реєстратора, на відповідний
запит центру зайнятості інформації, за
результатами якої складено Акт №2/2 від
12.06.2014р. розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», у якому встановлено, що
ОСОБА_1, яка зареєстрована в центрі
зайнятості 04.12.2012р., дата надання
статусу безробітного - 11.12.2012р., знята з
обліку 28.12.2012р., у зв'язку з
працевлаштування за договором
Комінтернівського районного центру
зайнятості з ФОП ОСОБА_4 щодо надання
дотації, 09.04.2010р. зареєстрована як
фізична особа-підприємець, що призвело
до безпідставного нарахування ОСОБА_1
допомоги по безробіттю у період з
28.12.2012р. по 27.12.2013р. у сумі 29653,63грн.

28.12.2012р. між Комінтернівським районним
центром зайнятості - робочий орган
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4
(Роботодавець) укладено Договір про
працевлаштування безробітного з
наданням дотації №00030, відповідно
до п.п.1.1 якого Роботодавець
працевлаштовує на постійну роботу за
направленням Центру зайнятості
безробітну ОСОБА_1, а Центр зайнятості
надає дотацію Роботодавцю на створення
додаткового робочого місця для
працевлаштування безробітного у
розмірі витрат на заробітну плату
прийнятої за направленням державної
служби зайнятості особи відповідно до
статті 30 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" та Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних,
затвердженого наказом Мінпраці від
10.01.2001 №1, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 26.01.2001р.
за №75/5266.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 09.04.2010р.
зареєстрована як Фізична
особа-підприємець, про в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців зроблено
відповідний запис, про що свідчить
наявна у матеріалах справи належним
чином засвідчена копія Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 10.06.2014р.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
"Про зайнятість населення" від 5 липня
2012року №5067-VI (зі змінами та
доповненнями) до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 2 березня 2000року №1533-III
(в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
Фондом може надаватися дотація
роботодавцям на створення додаткових
робочих місць для працевлаштування
безробітних у розмірі витрат на
заробітну плату прийнятих за
направленням державної служби
зайнятості осіб (але не вище за
середній рівень у галузях національної
економіки відповідної області) в
розрахунку на рік. Можливості та обсяги
надання дотацій визначаються
правлінням Фонду виходячи з
фінансового стану Фонду. Порядок
надання роботодавцю дотації на
створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних
встановлюється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики за погодженням з
правлінням Фонду.

Відповідно до п.4 Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 10 січня 2001р. №1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26 січня
2001р. за №75/5266 (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин)
дотація надається роботодавцю за умови
працевлаштування на строк понад два
роки безробітних, збереження для них у
цей період умов праці та гарантій
зайнятості, що встановлені на день
працевлаштування. Право на
працевлаштування шляхом надання
дотації роботодавцю мають особи, які
перебували на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні не
менше 1 місяця, а для категорій
безробітних, які відносяться до
соціально-незахищених верств
населення, які направляються державною
службою зайнятості на дотаційні робочі
місця у першу чергу - з дня надання
статусу безробітного.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_1 не могла бути визнана
безробітною та відповідно до ст.30
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та п.4 Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних від
26.01.2001 №1, працевлаштована до ФОП ОСОБА_4
з наданням дотації.

У зв'язку з чим, Комінтернівським
районним центром зайнятості на ім'я
ОСОБА_1 12.06.2014р. було надіслано Лист
№330/07-01, у якому зазначено, що ОСОБА_1 не
могла бути визнана безробітною та
відповідно до ст.30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та п.4 Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних від
26.01.2001 №1, працевлаштована до ФОП ОСОБА_4
з наданням дотації, у зв'язку з чим за
період з 28.12.2012р. по 27.12.2013р. центром
зайнятості надано дотацію в сумі
29653,63грн., яка підлягає поверненню.

Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Однак, судом з'ясовано, що в порушення
даного припису Закону України
відповідач - ОСОБА_1 при поданні до
Комінтернівського районного центру
зайнятості заяви від 11.12.2012р. не
повідомлено, що вона зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності, та
на момент подання означеної заяви, не
знята з обліку, а навпаки зазначила, що
на даний час не зареєстрована як
фізична особа-підприємець, не
займається видами діяльності, що
визначенні частиною 3 статті 1 Закону
України «Про зайнятість населення», не
отримує пенсію за віком, у тому числі на
пільгових умовах, та пенсію за вислугу
років.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з п.6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009р.
№60/62, Постановою правління Пенсійного
фонду України від 13 лютого 2009р. №7-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 березня 2009р. за
№232/16248, у разі встановлення центром
зайнятості відповідно до цього Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг, зокрема, за період з 28.12.2012р. по
27.12.2013р. сума дотації складає 29653,63грн.

Таким чином, відповідно до
вищевикладеного, та як вбачається з
наявних у матеріалах справи доказів, за
ОСОБА_1 рахується заборгованість по
поверненню коштів отриманих, у зв'язку
з безробіттям у загальному розмірі
29653,63грн.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом па підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно зі ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та
оцінюючи наявні у матеріалах справи
письмові докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Комінтернівського районного центру
зайнятості Одеської області до ОСОБА_1
про стягнення суми виплаченого
забезпечення внаслідок умисного
приховування особою обставин, які
впливають на умови виплати їй
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг, передбачених
законодавством про державне соціальне
страхування на випадок безробіття у
розмірі 29653,63грн., правомірні,
документально підтверджені,
відповідають приписам чинного
законодавства, отже підлягають
задоволенню повністю, з вищенаведених
підстав.

Керуючись ч.4 ст.122, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст. 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
Комінтернівського районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з виплаченої допомоги
по безробіттю у загальному розмірі
29653,63грн., задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Комінтернівського районного
центру зайнятості (67500, Одеська обл.,
смт.Комінтернівське, просп.40-річчя
Визволення,4-а, , р/р
0270 в ГУДКСУ в Одеській області,
МФО 828011) суму допомоги по безробіттю в
загальному розмірі 29653(двадцять дев'ять
тисяч шістсот п'ятдесят три)грн. 63коп.

Виконавчий лист видати після набрання
постановою законної сили у разі
надходження заяви особи, на користь
якої ухвалено судове рішення.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Суддя
Харченко Ю.В.