Справа № 301/1798/14-а
Суддя: Пітерських М. О.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/1798/14-а
"02" вересня 2014 р.
Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої Пітерських
М., при секретарі Халак Л.Ю., з участю
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Куртинець Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Іршава справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Іршавської районної ради, третя особа,
яка не заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, на стороні відповідача:
заступник голови Іршавської районної
ради ОСОБА_3, про визнання незаконним та
скасування рішення 23 позачергової
сесії 6 скликання №485 від 20 червня 2014
року «Про недовіру голові районної
державної адміністрації ОСОБА_1»,
ОСОБА_1 звернувся до Іршавського
районного суду з позовом до Іршавської
районної ради про визнання незаконним
та скасування рішення 23 позачергової
сесії 6 скликання №485 від 20 червня 2014
року «Про недовіру голові районної
державної адміністрації ОСОБА_1».
В позов мотивовано тим, що рішенням 23
позачергової сесії 6 скликання
Іршавської райради №485 від 20 червня 2014
року висловлено недовіру голові РДА
ОСОБА_1 Вважав, що оскаржуване рішення
прийнято з порушенням порядку,
визначеного для прийняття такого
рішення законодавством України та
Регламентом Іршавської райради. Так,
Іршавською райрадою не вирішувалося
питання про заслуховування звіту
голови РДА щодо наслідків діяльності і
таке не вносилося до порядку денного
засідання ради. Оскільки висловлення
недовіри голові РДА є похідним від
результатів його діяльності, підстав
для недовіри голові Іршавської РДА не
було. Крім того, при скликанні
позачергової сесії 6 скликання
Іршавської райради на 20 червня 2014 року
порушено вимоги Регламенту районної
ради, оскільки розпорядження про
призначення позачергової сесії та
перелік питань, винесених на розгляд
сесії ради, опубліковані не були, і
голова райдержадміністрації на
засідання сесії відповідно до
Регламенту запрошений не був. Просив
визнати незаконним та скасувати
рішення 23 позачергової сесії 6
скликання Іршавської районної ради №485
від 20 червня 2014 року «Про недовіру
голові районної державної
адміністрації ОСОБА_1».

Ухвалою Іршавського райсуду від 07.08.2014
року до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні відповідача, залучено
заступника голови Іршавської районної
ради ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, з підстав
зазначених в позовній заяві, просив
адміністративний позов задовольнити
повністю. Пояснив, що до голови РДА
поступили матеріали про погодження
звільнення ОСОБА_4 з посади директора
ДП «Довжанське ЛМГ» у зв'язку з
закінченням строку дії контракту, що
він і зробив. Документів про погодження
продовження трудового контракту з
ОСОБА_4 до позивача не поступало.
Вважав, що мотиви висловлення недовіри
є надуманими і безпідставними,
оскільки позивач не порушував закону,
звіту про виконання головою РДА
делегованих повноважень відповідач не
заслуховував. Крім того, оскаржуване
рішення прийнято районною радою з
порушенням процедури, що визначена
регламентом, оскільки позивача не було
належним чином повідомлено про
призначене засідання ради та його не
запрошували на засідання.

Представник відповідача Куртинець Л.О.
у судовому засіданні позов не визнала,
подала письмові заперечення. Пояснила,
що висловлення недовіри голові
районної державної адміністрації
жодним чином не пов`язано зі звітом про
його діяльність. Районна рада
відповідно до норм Конституції України
та ЗУ «Про місце самоврядування в
Україні» може висловити недовіру
голові РДА з будь-яких питань,
незалежно від наслідків його
діяльності. В даному випадку питання
щодо недовіри голові Іршавської РДА
ініційоване депутатами ради через те,
що ОСОБА_1, не дивлячись на бажання
працівників підприємства щодо
призначення на посаду директором
ОСОБА_4, що були підтримані
депутатським корпусом райради, рішення
президії райради, не погодив
продовження контракту з директором ДП
«Довжанське ЛМГ» ОСОБА_4 Навпаки, він
погодив розірвання з ним контракту.
Недовіра голові РДА була висловлена у
зв'язку з його поверхневим підходом до
оцінки суспільно-політичної ситуації в
районі, небажанням співпрацювати та
враховувати думку депутатів райради у
прийнятті важливих рішень,
ігноруванням рекомендацій президії
райради від 18.06.2014 року про погодження
контракту з ОСОБА_4, який є депутатом
райради. Рішення про недовіру голові
РДА було прийняте райрадою в межах
наданих повноважень та відповідно до
вимог діючого законодавства, з
дотриманням Регламенту. Відповідно до
п.7.6 Регламенту райради 18.06.2014 року
винесено розпорядження виконувача
повноважень голови райради ОСОБА_3 про
скликання 23 позачергової сесії, яке
містило відомості про день, час та
місце проведення сесії, порядок денний
та запрошених на сесію. Вказане
розпорядження було доведено до відома
всіх заінтересованих осіб шляхом їх
оповіщення в телефонному режимі.
Позивача також було повідомлено про
скликання сесії. Повідомлення
відбулося усно, в телефонному режимі,
оскільки інший порядок повідомлення не
передбачений ні Регламентом райради,
ні законом. Навпаки, запрошення на
засідання райради голови РДА
відповідно до п.9.2 Регламенту не є
обов'язковим. Оскільки позивач не
з'явився на засідання сесії 20.06.2014 року,
головуючий на засіданні ОСОБА_3 під час
сесії ще раз особисто пішов в
приміщення РДА, де запросив голову РДА
ОСОБА_1 на засідання, однак позивач
запрошення проігнорував. ОСОБА_5 було
відомо про проведення засідання
райради, на якому вирішувалося питання
про недовіру, про що свідчить
присутність в залі великої кількості
активістів об'єднання «Свобода», які
прийшли на його підтримку. На
пленарному засіданні райради 20.06.2014
року шляхом таємного голосування,
кількістю голосів, що перевищує 2/3
складу депутатів, було прийнято
рішення про недовіру голові РДА ОСОБА_1
Просила суд в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, поважність неявки
суду не підтвердив (а.с.69).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які сторони посилалися, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
оцінивши докази сторін на ствердження
цих обставин в їх сукупності, суд
приходить до наступного.

ОСОБА_1 призначений головою Іршавської
районної державної адміністрації
Закарпатської області згідно з
Розпорядженням виконувача обов'язків
Президента України, голови Верховної
ради України Турчинова О. №794/2014-рп від
30.04.2014 року ( а.с.93).

Відповідно до розпорядження голови
Іршавської районної державної
адміністрації від 19 травня 2014 року №20-р
ОСОБА_1 приступив до виконання
обов'язків голови Іршавської районної
державної адміністрації ( а.с.94).

Засади організації та діяльності,
правового статусу і відповідальності
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування визначені Конституцією
України та Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.ст. 7, 140, 143 Конституції
України, в Україні визнається і
гарантується місцеве самоврядування,
яке є правом територіальної громади
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України; районні ради
затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідних областей і
районів та контролюють їх виконання;
затверджують районні і обласні бюджети
та контролюють їх виконання; вирішують
інші питання, віднесені законом до
їхньої компетенції.

Відносини місцевих державних
адміністрацій з районними радами
врегульовані Законами України «Про
місцеві державні адміністрації» та
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
місцеві державні адміністрації
здійснюють повноваження, делеговані їм
відповідними районними радами.

Згідно ч. 3 ст. 34 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» та ст.
72 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» місцеві
державні адміністрації є підзвітними
відповідним районним радам у виконанні
програм соціально-економічного і
культурного розвитку, районних
бюджетів, підзвітними і
підконтрольними у частині повноважень,
делегованих їм відповідними районними
радами, а також у виконанні рішень рад з
цих питань.

Відповідно до п. 28 та п. 29 ч. 1 ст. 43 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях районних, обласних рад
вирішуються питання заслуховування
звітів голів місцевих державних
адміністрацій про виконання програм
соціально-економічного та культурного
розвитку, бюджету, рішень ради із
зазначених питань, а також про
здійснення місцевими державними
адміністраціями делегованих їм радою
повноважень; прийняття рішення про
недовіру голові відповідної місцевої
державної адміністрації.

Згідно до норм, закріплених в частинах 6
та 7 статті 34 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»,
голови місцевих державних
адміністрацій щорічно звітують перед
відповідними радами з питань виконання
бюджету, програм
соціально-економічного та культурного
розвитку територій і делегованих
повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 72 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» якщо
недовіру голові районної державної
адміністрації висловили не менш як дві
третини депутатів від складу
відповідної ради, Президент України
приймає рішення про відставку голови
відповідної місцевої державної
адміністрації.

Вказана норма закріплена і в п. 8 ст. 9
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації».

Зважаючи на те, що наслідком
висловлення недовіри голові районної
державної адміністрації є припинення
його публічної служби на цій посаді,
рішення ради з цього питання повинно
бути ухвалене на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою,
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення;
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз змісту зазначених
вище норм свідчить про те, що за
результатами звіту голови місцевої
державної адміністрації відповідна
рада має право шляхом таємного
голосування висловити недовіру голові
місцевої державної адміністрації.
Висловлення недовіри не може бути
самостійним, а є похідним від
результатів та оцінки діяльності
голови місцевої державної
адміністрації за звітний період.

Застосовуючи чинне законодавство саме
у такий спосіб суд враховує правову
позицію Верховного суду України,
висловлену в постанові від 03.04.2007 року
(http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/3399590) та Вищого
адміністративного суду України
(http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/3103490,
http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/8281179,
http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/3072332).

Спірне рішення «Про недовіру голові
районної державної адміністрації
ОСОБА_1» прийняте відповідачем за
результатами заслуховування думок
депутатів ради, а не звіту голови
державної адміністрації, що суперечить
вимогам Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

У рішенні Іршавської районної ради не
наведені обставини, що вплинули на
висловлення недовіри: не належне
виконання головою місцевої державної
адміністрації покладених на нього
повноважень; вчинення неправомірних
дій, прийняття неправомірних рішень
або бездіяльність, що спричинило
збитки або слугувало неналежному
виконанню своїх службових обов'язків,
що вказує на відсутність
причинно-наслідкового зв'язку між
неправомірними діями голови
райдержадміністрації та висловленням
недовіри. Втрата довіри повинна бути
заснована на конкретних фактах
вчинення працівником винних дій.

Натомість, згідно рішення №485 від 20
червня 2014 року підставою для
висловлення недовіри голові
Іршавської районної державної
адміністрації стали: «поверхневий
підхід до оцінки суспільно-політичної
ситуації в районі, небажанні
співпрацювати та враховувати думку
депутатів райради у прийнятті важливих
рішень, ігнорування вимог ч.3 ст. 33 ЗК
«Про статус депутатів місцевих рад»,
рекомендацій райради від 12.06.2014 року та
рішення президії райради від 18.06.2014
року «Про погодоження трудового
контракту з керівником ДП «Довжанське
ЛМГ» (а.с.9).

З огляду на наведене суд дійшов
висновку, що оскаржуване рішення не
містить жодної підстави, що
передбачена законом як підстава для
висловлення недовіри голові
Іршавської райдержадміністрації.

Крім того, порушено встановлену
законом процедуру розгляду цього
питання.

Згідно ст. ст. 1 та 2 Регламенту роботи
ради VІ скликання, затвердженого
рішенням Іршавської райради від 14.12.2010
року №16, порядок діяльності Іршавської
районної ради, її органів та посадових
осіб визначається Конституцією
України, законами України «Про місцеве
самоврядування в Україні», «Про статус
депутатів місцевих рад» та іншими
законодавчими актами і цим
Регламентом. Регламент районної ради є
регулятивним актом, який передбачає
порядок скликання сесії ради,
підготовки і розгляду нею питань,
прийняття рішень ради про затвердження
порядку денного сесії та інших
процедурних питань, а також порядок
роботи сесії ( а.с.73-83).

Судом встановлено, що Розпорядженням
в.п. голови Іршавської районної ради №17
від 18 червня 2014 року ОСОБА_3 було
скликано 23 позачергову сесію районної
ради VІ скликання на 20 червня 2014 року. На
розгляд сесії винесено, у тому числі,
питання про недовіру голові Іршавської
райдержадміністрації. Згідно
вказаного розпорядження, на сесію
запрошувався, у тому числі, голова
районної державної адміністрації (
а.с.35).

Однак, доказів надіслання голові
Іршавської РДА запрошення на участь 20
червня 2014 року у роботі 23 позачергової
сесії районної ради та порядку денного
засідання, відповідачем суду не надано.

Посилання представника відповідача на
усне запрошення позивача на засідання
ради суд до уваги не приймає, оскільки
таке не підтверджується належними
доказами та суперечить п.7.6 Регламенту
райради.

Крім того, у даному розпорядженні від
18.06.2014 року про скликання сесії на 20.06.2014
року, всупереч вимогам п.7.6 Регламенту,
не обумовлено винятковості випадку
скликання сесії із скороченням строку
скликання.

Відповідно до порядку денного
засідання та протоколу засідання було
розглянуто питання «Про недовіру
голові Іршавської
райдержадміністрації», та шляхом
таємного голосування ухвалено рішення
23 позачергової сесії 6 скликання
Іршавської районної ради №485 від 20
червня 2014 року «Про недовіру голові
районної державної адміністрації
ОСОБА_1» ( а.с. 84-89).

Проте відповідачем не було заслухано
звіт та не надано оцінки діяльності
голови Іршавської районної державної
адміністрації.

Питання про звіт голови Іршавської
районної державної адміністрації
ОСОБА_1 щодо виконання програм
соціально-економічного та культурного
розвитку, бюджету, рішень ради із цих
питань, а також про здійснення
держадміністрацією делегованих їй
районною радою повноважень не було
включено до порядку денного засідання
сесії Іршавської районної ради на
20.06.2014 р. Дана обставина не
заперечується сторонами.

Більше того, як встановлено в судовому
засіданні голова Іршавської районної
державної адміністрації не був
належним чином повідомлений про
скликання сесії, не був присутнім на
засіданні сесії, чим обмежено його
право на участь у прийнятті рішення про
висловлення йому недовіри.

Враховуючи наведене, судом не
приймається до уваги позиція
представника відповідача з приводу
того, що право районної ради висловити
недовіру голові відповідної місцевої
державної адміністрації є самостійним
і жодним чином не похідним від
результатів та оцінки діяльності
голови місцевої державної
адміністрації.

Таким чином, порушення встановленої
законодавством процедури ухвалення
рішення може бути підставою для
скасування цього рішення, якщо
допущене порушення вплинуло або могло
вплинути на його правильність.

Оцінюючи встановлені в ході судового
засіданні фактичні обставини справи
суд дійшов до переконання, що Іршавська
районна рада, приймаючи 20.06.2014 р.
рішення №485 від 20 червня 2014 року «Про
недовіру голові районної державної
адміністрації ОСОБА_1» діяла
необґрунтовано, упереджено та
непропорційно, з порушенням норм
встановлених чинним законодавством
України.

Згідно частини першої статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів на
спростування позовних вимог, не навів
суду докази законності та
обґрунтованості прийняття
оскаржуваного рішення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Перевіряючи дотримання відповідачем
вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає,
що позовні вимоги є вмотивованими,
обґрунтованими, а отже такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 19, 140, 143 Конституції
України, ст.ст. 43, 72 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.
ст. 9, 14, 34 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації», Регламентом
роботи Іршавської районної ради VI
скликання, затвердженим рішенням
Іршавської райради №16 від 14.12.2010 року,
ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 159, 160-163 КАС України,

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення 23 позачергової сесії
Іршавської районної ради VI скликання
від 20 червня 2014 року № 485 «Про недовіру
голові районної державної
адміністрації ОСОБА_1».

Апеляційну скаргу на постанову суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня її проголошення до Львівського
адміністративного апеляційного суду
через Іршавський районний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:
М. О. Пітерських