Справа № 810/4053/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року м. Київ
810/4053/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.

представників сторін:

від позивача - Лущин О.О.,

від відповідача - Шевченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Механічний завод
«Сонет»

до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області

про скасування рішення і
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Механічний завод
«Сонет» (далі - позивач) з позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач) про
скасування рішення Броварської
об?єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області №
7816/10-06-18-02-10 від 24.06.2014 про відмову у
прийнятті податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальності «Механічний завод
«Сонет» за травень 2014 року і
зобов'язання Броварську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Київській області прийняти податкову
декларацію з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Механічний завод
«Сонет» за травень 2014 року, яка була
подана 19.06.2014 .

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що підприємством до
податкового органу подано декларацію з
податку на додану вартість за травень
2014 року з дотриманням вимог визначених
пунктом 48.3 і пунктом 48.4 статті 48
Податкового кодексу України, однак,
відповідачем безпідставно не визнано
вказану декларацію як податкову
звітність. Позивач вважає рішення
податкового органу неправомірним і
таким, що порушує вимоги чинного
податкового законодавства.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги і
просив суд позов задовольнити.

Крім того, представник позивача заявив
клопотання про об'єднання
адміністративних справ № 810/4053/14 і №
810/4825/14 в одне провадження.

Проте, суд протокольною ухвалою
відмовив позивачу у задоволенні
зазначеного клопотання.

Відповідач позову не визнав. Його
представник проти позову заперечував і
зазначив, що податкова декларація з
податку на додану вартість подана
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Механічний завод
«Сонет» не у повному обсязі і не
містила додатку, у зв'язку з чим
декларацію не прийнято.

Таким чином, на думку відповідача,
податковий орган діяв у відповідності
до вимог чинного податкового
законодавства.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково, з
таких підстав.

Як встановлено судом, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Механічний завод «Сонет» є юридичною
особою і зареєстроване платником
податку на додану вартість.

19.06.2014 позивачем подано до Броварської
обєднаної державної пожаткової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
декларацію з податку на додану
вартість за травень 2014 рік.

Листом від 24.06.2014 № 7816/10-06-18-02-10 про
відмову у прийнятті податкової
декларації відповідач повідомив
позивача про те, що податкова
декларація з податку на додану
вартість за травень 2014 року на підставі
пункту 48.3, пункту 48.4 статті 48
Податкового кодексу України невизнана
як податкова звітність, оскільки
звітність подано не у повному обсязі
(без обов'язкових додатків - реєстрів
виданих і отриманих податкових
накладних).

Непогоджуючись з прийнятим
відповідачем рішенням, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

Відповідно до пункту 48.1 статті 48
Податкового кодексу України податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до пункту 48.2 статті 48
Податкового кодексу України
обов'язкові реквізити - це інформація,
яку повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
Кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
наслідків.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового
кодексу України визначено обов'язкові
реквізити, які повинна містити
податкова декларація, а саме: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток посадових осіб
платника податків; підписи платника
податку - фізичної особи та/або
посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Згідно з пунктом 48.4. статті 48
Податкового кодексу України у окремих
випадках, коли це відповідає сутності
податку або збору та є необхідним для
його адміністрування, форма податкової
декларації додатково може містити такі
обов'язкові реквізити: відмітка про
звітування за спеціальним режимом; код
виду економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер та номер свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків.

Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді (пункт 49.2 статті 49
Податкового кодексу України).

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова декларація подається до
органу державної податкової служби за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: а) особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

Прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу. Під
час прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають (пункт 49.8 статті 49
Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 49.9 статті 49
Податкового кодексу України, за умови
дотримання платником податків вимог
цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов?язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Згідно з пунктом 49.11 статті 49
Податкового кодексу України у разі
подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10
статті 49 Податкового кодексу України,
відмова посадової особи органу
державної податкової служби прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених цією статтею, у
тому числі висунення будь-яких не
визначених цією статтею передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Таким чином, з викладеного вбачається,
що уповноважена посадова особа
контролюючого органу зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення обов'язкових реквізитів
передбачених пунктом 48.3 і пунктом 48.4
статті 48 Податкового кодексу України,
та зареєструвати податкову декларацію
у день її отримання, якщо декларація
відповідає вимогам вищевказаних
пунктів Податкового кодексу України.

Водночас, слід зазначити про те, що із
аналізу вимог пункту 48.3 і пункту 48.4
статті 48 Податкового кодексу України,
вбачається, що зазначені норми не
містять такої підстави для відмови у
прийнятті податкової декларації, як
подання звітності не в повному обсязі,
а саме не подання додатків до
податкової декларації.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, коли судом здійснюється
розгляд справ про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, у яких обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Жодних доказів на підтвердження
правомірності відмови у прийнятті
податкової звітності, відповідачем
суду не надано.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
дійшов висновку, що відповідач
неправомірно відмовив позивачу у
прийнятті податкової декларації з
податку на додану вартість за травень
2014 року, а отже податковий орган
неправомірно прийняв рішення про
відмову у прийнятті податкової
звітності ТОВ «Механічний завод
«Сонет».

Вирішуючи питання щодо зобов'язання
відповідача прийняти податкову
декларацію позивача з податку на
додану вартість за травень 2014 року, яка
була подана 19.06.2014, суд дійшов висновку,
що дана вимога не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49
Податкового кодексу України у разі
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови контролюючим
органом (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Отже, вимоги даної норми не
передбачають додаткового зобов'язання
податковий орган прийняти податкову
декларацію, у разі якщо судом
встановлено безпідставність прийняття
рішення про відмову у прийнятті
податкової звітності.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
24.06.2014 № 7816/10-06-18-02-10 «Про відмову у
прийнятті податкової звітності».

3. У задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мехінічний завод «Сонет» судовий збір
в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54
коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні, - протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 02 вересня 2014 р.