Справа № 804/12100/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р. Справа № 804/12100/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Юркова Е.О.
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АУРІС КОМПАНІ» до
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «АУРІС
КОМПАНІ» до Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області з вимогами:

- визнати протиправними дії
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, щодо проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
та складання Акту від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за січень 2014р.;

- визнати протиправними дії
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, щодо проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
та складання Акту від 31.07.2014р. №
91/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за березень 2014р.;

- визнати протиправними дії
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, щодо проведення коригувань
показників податкової звітності ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» за період січень,
березень 2014 року у Автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
Блок», що були змінені на підставі
Актів від 31.07.2014р. № 90/16-24-22-01-40/37211839 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами постачальниками та
покупцями за січень 2014р. та від 31.07.2014р.
№ 91/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за березень 2014р.;

- зобов'язати Полтавську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного

управління Міндоходів у Полтавській
області відновити показники
податкової звітності ТОВ «АУРІС
КОМПАНІ» за період січень, березень 2014
року у Автоматизованій інформаційній
системі «Податковий Блок», що були
змінені на підставі Актів від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за січень 2014р., від 31.07.2014р. №
91/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за березень 2014р.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що податковим органом без
наявних на то підстав складено акти про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ» () щодо підтвердження господарських
відносин з контрагентами
постачальниками та покупцями за
січень, березень 2014 року, а тому дії
податкового органу з проведення
заходів зустрічної звірки, формування
в актах висновків та коригування
показників податкової звітності
позивача є протиправними.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином. До канцелярії суду
надав клопотання про розгляд справи
без участі повноважного представника
позивача в письмовому провадженні,
позовні вимоги підтримаву повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, про дату,
час та місце слухання справи
повідомлений належним чином. До
канцелярії суду надав письмові
заперечення на позов в яких крім того
значилось клопотання про розгляд
справи без участі повноважного
представника позивача. В запереченнях
на позов зазначив, що ТОВ «АУРІС
КОМПАНІ» () відсутнє за
податковою адресою, а тому провести
зустрічну звірку з позивачем не було
можливим. Також відповідач підтвердив,
що податковим органом на підставі
актів від 31.07.2014р.№ 90/16-24-22-01-40/37211839 та №
91/16-24-22-01-40/37211839 було здійснено
коригування податкової звітності
позивача з ПДВ за січень, березень 2014
року.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та наявності
підстав для його задоволення.

Відповідно до актів від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839 та № 91/16-24-22-01-40/37211839 «Про
неможливість проведеннязустрічної
звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами постачальниками та
покупцями за січень, березень 2014р.»
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АУРІС КОМПАНІ»
(даліТОВ «АУРІС КОМПАНІ», або позивач)
зареєстровано Полтавським районним
управлінням юстиції 13.07.2010 року з
додержанням вимог чинного
законодавства Україні. Позивача було
взято на податковий облік в органах
державної податкової служби 14.07.2010 року
за № 6919. Місцезнаходження (юридичної
особи) за адресою: 38762, Полтавська обл.,
Полтавський р-н, село Терешки, вул.
Шевченка, 11.

Як вбачається з матеріалів справи,
працівниками Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (далі Полтавська
ОДПІ, або відповідач) в порядку п. 73.5 ст.
73 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року № 2755-УІ (із змінами та
доповненнями) було проведено
відповідні заходи з метою проведення
зустрічної звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства при
фінансово-господарських відносинах з
контрагентами-постачальниками та
покупцями за січень, березень 2014 року.

За результатом проведених заходів
відповідачем було складено Акти:

- від 31.07.2014р. № 90/16-24-22-01-40/37211839 «Про
неможливість проведення

зустрічної звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
щодо підтвердження господарських
відносин з контрагентами
постачальниками та покупцями за січень
2014р.»;

- від 31.07.2014р. № 91/16-24-22-01-40/37211839 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами постачальниками та
покупцями за березень 2014р.».

Текст обох актів та викладені в них
висновки є ідентичними окрім періоду,
який підлягав звірці.

Так, в обох вищезазначених Актах
зроблено висновок, що за результатами
зустрічної звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
не підтверджено реальність здійснення
господарських операцій із
контрагентами-постачальниками
включених у декларацію з ПДВ за січень,
березень 2014 року та встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» операцій по ланцюгу
постачання з контрагентами - покупцями
за січень, березень 2014 року.

Такий висновок працівники Полтавської
ОДПІ роблять на підставі: відсутності
платника за податковою адресою;
реєстрації платника за адресою масової
реєстрації; не надання до звірки
будь-яких первинних документів;
ненадання бухгалтерських регістрів;
відсутності складських приміщень.

За результатами висновків акту
зустрічної звірки податкові
повідомлення-рішення відповідачем
позивачу не направлялись.

З діями відповідача з проведення
заходів зустрічної звірки суд не
погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового
кодексу України - органи ДПС мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу ДПС і
повинен місти ти перелік інформації,
яка запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:

- за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому

законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби;

- для визначення рівня звичайних
цін па товари (роботи, послуги) під час

проведення перевірок;

- виявлено недостовірність даних,
що ластяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;

- щодо платника податків подано
скаргу про ненадання таким платником
податків

податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;

- у разі проведення зустрічної
звірки;

- в інших випадках, визначених ПКУ.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Відповідно до п.73.5. ст.73 Податкового
кодексу України визначено, щоз метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Порядок проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 року №1232
(надалі за текстом - Порядок), визначає
механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок.

Відповідно до п.2 Порядку, зустрічні
звірки проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Згідноп.4 Порядку, орган державної
податкової служби (виконавець), який
проводить зустрічну звірку, складає
довідку за наявності інформації, для
отримання якої надіслано запит органом
державної податкової служби
(ініціатором), та її документального
підтвердження. У разі відсутності
запитуваної органом державної
податкової служби (ініціатором)
інформації орган державної податкової
служби (виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у разі
отримання від суб'єкта господарювання
інформації, визначеної у запиті, та її
документального підтвердження
(протягом одного місяця з дня, що на
стає за днем надходження суб'єкту
господарювання запиту) орган державної
податкової служби проводить зустрічну
звірку;

Згідно п. 7 Порядку за результатами
проведеної зустрічної звірки
складається довідка, яка підписується
суб'єктом господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби. Довідка особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.

Так, з актів відповідача від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839 та № 91/16-24-22-01-40/37211839
вбачається, що Полтавською ОДПІ,
керівнику ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
направлялися листи від 03.07.2014р. за №
9452/10/16-01-07-04 та від 08.07.2014р. за №
9718/10/16-01-07-04 «Про надання пояснень та їх
документального підтвердження
стосовно взаємовідносин позивача по
ланцюгу постачання з контрагентами -
покупцями за січень, березень 2014 року»,
проте підтвердження вручення
зазначених запитів позивачу до суду не
надано.

Згіднозі ст. 42.2 ст. 42 Податкового
кодексу України, документи вважаються
належним чином врученими, якщо вони
надіслані за адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або особисто вручені
платнику податків або його законному
чи уповноваженому представникові.

Відтак, вбачається, що позивач не був
належним чином повідомлений про
проведення зустрічної звірки
(перевірки), чим фактично він був
позбавлений права на надання
інформації. Йому не було направлено
запитів щодо надання інформації для
проведення зустрічної звірки, а за
результатами звірки замість довідки
бувскладений акт.

В Актах про неможливість проведення
зустрічної звірки зазначено, що
позивач, нібито не знаходиться за
юридичною адресою: Полтавська область,
Полтавський район, с. Терешки, вул.
Шевченка, 11.

Між тим, слід зазначити, що згідно ст. 19
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» від 05.05.2003 року № 755
IV у разі надходження державному
реєстратору від органу державної
податкової служби повідомлення
встановленого зразка про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

У разі ненадання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу, державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою,
встановленою для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Якщо державному реєстратору повернуто
поштове відправлення, державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

Таким повідомленням відповідно до
Порядку обліку платників податків і
зборів затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 1588 від
09.12.2011р. для податкового органу є
повідомлення за формою № 18-ОПП.

Якщо за результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення державному
реєстратору відповідного повідомлення
про відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за ф. № 18-ОПП
(додаток 24) для вжиття заходів,
передбачених частиною дванадцятою
статті 19 Закону (755 IV). Копія
повідомлення підшивається до
реєстраційної частини облікової
справи платника податків. Про
направлення повідомлення вноситься
запис до журналу обліку повідомлень
про відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за ф.19-ОПП (додаток
25).

Проте, у Витязі з Єдиного державного
реєструю ридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, наданим позивачем до
матеріалів справи, станом на 03.09.2014р.,
відомості про підприємство позивача
підтверджені, а запис про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням відсутній.

Також, слід зазначити, що відповідно до
даних з Єдиного реєстру юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців,
податкова адреса позивача (його
місцезнаходження) з 07.08.2014р. є: 49000,
Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район, вул.
Білостоцького, буд. 93.

Крім того, необхідно зазначити, що
01.03.2014 року між ПАТ «УПРАВЛІННЯ
МЕХАНІЗАЦІЇ БУДІВНИЦТВА № 23»
-«Орендодавець» та ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
- «Орендар» було укладено договір
оренди № 01-03. Відповідно до умов
наведеного договору Орендодавець
зобов'язався надати Орендарю в
тимчасове користування майно-частину
приміщення за адресою: 38762, Полтавська
обл., Полтавський р-н, село Терешки, вул.
Шевченка, 11, а Орендар зобов'язався
виплачувати орендну плату в розмірі і
терміни, вказані в договорі.

Таким чином, в липні 2014 року
підприємство позивача знаходилось за
податковою адресою: 38762, Полтавська
обл., Полтавський р-н, село Терешки, вул.
Шевченка, 11.

Що стосується висновків актів про
виявлені порушення норм податкового
законодавства, то суд вважає, що у
відповідача відсутні повноваження
щодо здійснення в рамках проведення
зустрічних звірок контролю над
дотриманням податкового
законодавства, тому що функції з
контролю за дотриманням податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено, на органи
державної податкової служби,
реалізується шляхом проведення
перевірок у випадках і в порядку,
встановленому Податковим кодексом
України.

Отже, відповідачем в порушення
вищевказаним правових норм також не
зазначено будь-яких підстав щодо
проведення позапланової перевірки, не
надавалося позивачу встановленого
законодавством строку на надання
будь-якої інформації. Висновки про
відсутність позивача за його
місцезнаходження є безпідставними, у
самих актах містяться припущення, а не
підтверджена інформація.

Таким чином, у відповідача не було
підстав для проведення перевірки.

В порушення вимог діючого
законодавства відповідачем фактично
було проведено перевірку замість
звірки та без дослідження будь-яких
документів зроблені висновки щодо
порушення податкового законодавства,
тобто висновки які грунтуються на
припущеннях.

Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України - під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливо без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої.

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник
податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
правил інших країн.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г)ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції на момент
перевіряє мого періоду та виникнення
спірних правовідносин) - податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом
201.11статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового
кодексу України при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум
коштів до складу витрат та сум ПДВ до
складу податкового кредиту необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема:
документи, що підтверджують факт
отримання послуг від іншої особи та
документи, що підтверджують зв'язок
понесених витрат з господарською
діяльністю платника податку.

Про відсутність реального характеру
відповідних операцій можуть свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником
податку зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
операцій;

- здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що висновки відповідача, якими не
підтверджено реальність здійснення
господарських операцій із
контрагентами-постачальниками
включених у декларацію з ПДВ за січень,
березень 2014 року та встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» операцій по ланцюгу
постачання з контрагентами - покупцями
за січень, березень 2014 року є
безпідставними та такими, що не
відповідають фактичним обставинам, а
тому дії Полтавської об'єднаної
державної податкової
інспекціїГоловного управління
Міндоходів у Полтавській області, щодо
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
та складання Актів від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839, № 91/16-24-22-01-40/37211839 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами постачальниками та
покупцями за січень, березень 2014р.» є
протиправними.

Також, як підтвердив в своїх
запереченнях представник відповідача,
Полтавською ОДПІ було здійснило
коригування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ ТОВ «АУРІС
КОМПАНІ» в Інтегрованій
автоматизованій інформаційній системі
«Податковий блок» та її підсистемах, на
підставі Актів від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839, № 91/16-24-22-01-40/37211839 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами постачальниками та
покупцями за січень, березень 2014р.».

Відповідно до пп. 4.1.3 п. 4.1ст. 4 ПК України
податкове законодавство ґрунтується
на принципі невідворотності настання
визначеної законом відповідальності у
разі порушення податкового
законодавства.

Згідно п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після
постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Пунктом 192.3. ст. 192 ПК України визначено,
що результат перерахунку податкових
зобов'язань і податкового кредиту
постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Статтею 58 ПК України встановлено, що у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Аналіз наведених норм права дає
можливість дійти висновку, що
коригування сум податкових зобов'язань
та податкового кредиту в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, в тому
числі в Інтегрованій автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
блок» та її підсистемах даних суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в розрізі контрагентів може
здійснюватись лише після узгодження
податкових зобов'язань шляхом надання
платником ПДВ уточненої декларації або
шляхом винесення податковим органом
податкового повідомлення-рішення.

Самостійна зміна відповідачем в
електронній автоматизованій системі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, в тому числі в
Інтегрованій автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
блок» та її підсистемах даних
податкових зобов'язань позивача на
підставі акту перевірки, без прийняття
податкового повідомлення-рішення та
без зміни цих показників самим
позивачем шляхом подання уточнюючих
декларацій (розрахунків), порушує права
та інтереси позивача, оскільки позивач,
як платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Також, спірні дії суб'єкта владних
повноважень суперечать матеріальному
інтересу, котрий має платник податків у
податкових правовідносинах, і який
полягає у належній фіксації податковим
органом обставин господарської
діяльності платника податків,
неухильному дотриманні органом
управління визначених законом
процедур реалізації владних
управлінських функцій, здійснення
таких процедур лише в разі наявності
визначених законом підстав тощо.

Згідно п. 2, 7, 13 Наказу Міністерство
доходів і зборів України N 765 від 05.12.2013р.
«Про затвердження Порядку ведення
органами Міністерства доходів і зборів
України оперативного обліку податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 4 лютого
2014р. за № 217/24994, визначено, що цим
Порядком встановлюється механізм
ведення територіальними органами
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Міндоходів) оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок), інших платежів, які
сплачуються під час митного оформлення
товарів.

Контроль за достовірністю
відображення в інформаційній системі
показників стану розрахунків
платників, механізму виявлення,
усунення та упередження випадків
неповного, неправильного або
несвоєчасного відображення облікових
показників та некоректного формування
зведених і звітних показників
центральної бази даних забезпечується
структурними підрозділами за
закріпленими напрямами роботи.

Занесення/перенесення,
виключення/включення операцій в
інформаційній системі проводяться
структурними підрозділами
територіальних органів Міндоходів, на
які покладено функції з введення
відповідної інформації.

Контроль за достовірністю та повнотою
відображення інформації в
інформаційній системі забезпечується
структурними підрозділами, на які
покладено функції з введення
відповідної інформації.

Крім того, відповідно до Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом
Державна податкова служба України від
14.06.2012 року № 516 за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності, зазначених у пункті 4.7
Методичних рекомендацій, інспектори,
що здійснюють приймання такої
звітності, реєструють датою її
фактичного отримання ОДПС. Така
податкова звітність вважається
прийнятою. Цей факт засвідчують
відповідні відмітки: штамп, дата
реєстрації документа та реєстраційний
номер.Обробка та занесення інформації
до електронних баз виконується
підрозділом приймання та обробки
податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків на паперових
(електронних) носіях, несуть
відповідальність підрозділи, що
приймають податкову звітність.

Отже, з наведених нормативних актів
вбачається, що обов'язок платника
податків подати декларацію з ПДВ
узгоджується з обов'язком податкового
органу прийняти таку декларацію та, при
відсутності зауважень до її
оформлення, відобразити показники цієї
декларації у відповідних базах
податкової звітності.

Таким чином, показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, в тому
числі в Інтегрованій автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
блок» та її підсистемах, формуються на
підставі показників, поданих таким
платником податків податкових
декларацій з ПДВ з додатком № 5, і
повинні їм відповідати.

Невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, що задекларовані
позивачем у деклараціях з ПДВ,
показникам з централізованої бази
даних податкової звітності, має
безпосередній вплив на права та
інтереси позивача, оскільки така
невідповідність може мати для позивача
негативні наслідки, як то: погіршення
його ділової репутації, як належного
платника податків, відмова його
контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

З урахуванням викладеного, дії
податкового органу по зміні
задекларованих платником податків
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, в тому
числі в Інтегрованій автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
блок» та її підсистемах даних можуть
бути предметом оскарження в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки відображення таких
відомостей з урахуванням того, що такі
відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку, фактично формує
податкові зобов'язання на майбутнє, а
отже спричиняє реальні зміни майнового
стану такого платника, а належним
способом захисту прав та інтересів
платника податків у випадку
незаконності таких дій повинно бути
відновлення в цій базі таких
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, які
задекларував платник податків.

Таким чином, відповідачем коригування
в електронній автоматизованій системі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, в тому числі в
Інтегрованій автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
блок» та її підсистемах даних
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів
показників податкового зобов'язання на
підставі Актів від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839, № 91/16-24-22-01-40/37211839 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами постачальниками та
покупцями за січень, березень 2014р.»
було здійснено у спосіб, що суперечить
закону, адже позивачем уточнююча
декларація не подавалась, податкові
повідомлення-рішення на час здійснення
коригування податковим органом не
приймались, а тому підстави для
здійснення такого коригування у
податкового органу були відсутні.

Отже, вказані дії відповідача свідчать
про протиправність дій останнього щодо
коригування показників податкової
звітності на підставі вищезазначених
актів, у зв'язку з цим виникла
необхідність їх відновлення.

Дана правова позиція узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду, яка викладена в ухвалі від 13
лютого 2013 року по справі № К/9991/74156/12.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбаченіКонституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача є такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючисьст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «АУРІС
КОМПАНІ» до Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області, щодо
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
та складання Акту від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за січень 2014р.

Визнати протиправними дії Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області, щодо
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю ТОВ «АУРІС КОМПАНІ»
та складання Акту від 31.07.2014р. №
91/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за березень 2014р.

Визнати протиправними дії Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області, щодо
проведення коригувань показників
податкової звітності ТОВ «АУРІС
КОМПАНІ» за період січень, березень 2014
року у Автоматизованій інформаційній
системі «Податковий Блок», що були
змінені на підставі Актів від 31.07.2014р. №
90/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за січень 2014р. та від 31.07.2014р.
№ 91/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за березень 2014р.

Зобов'язати Полтавську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області відновити
показники податкової звітності ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» за період січень,
березень 2014 року у Автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
Блок», що були змінені на підставі
Актів від 31.07.2014р. № 90/16-24-22-01-40/37211839 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АУРІС КОМПАНІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами постачальниками та
покупцями за січень 2014р., від 31.07.2014 р. №
91/16-24-22-01-40/37211839 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АУРІС КОМПАНІ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
покупцями за березень 2014р.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Е.О. Юрков