Справа № 826/20997/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Савченко А.І.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Державного
агентства земельних ресурсів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 лютого 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова скасуванню
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.07.2013 року відповідачем прийнято
накази про надання дозволів на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність 48 громадянам.

23.07.2013 року ГУ Держземагентство у
Київській області винесено накази про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
власність.

Згідно з названими наказами
відповідачем надано дозвіл, а у
подальшому затверджено проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність 48 громадянам, які
загалом складають площу 94,67 га для
ведення особистого селянського
господарства.

Не погоджуючись із вказаними діями
відповідача, посилаючись на порушення
останнім під час винесення зазначених
наказів положень Земельного кодексу
України та Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», а саме надання у власність
земельних ділянок, які згідно
Генерального плату міста Бровари
передбачені під розміщення
транспортної розв'язки та
житлово-цивільного і складського
будівництва, позивач звернувся до суду
з вимогою про визнання таких наказів
протиправними та їх скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції мотивував
своє рішення тим, що оскаржувані Накази
відповідача «про надання дозволів на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність» та «про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність»
винесені в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством України.

Колегія суддів не може погодитись із
таким рішенням суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вже було зазначено вище, 03.07.2013 року
відповідачем прийнято накази про
надання дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність 48
громадянам. 23.07.2013 року ГУ
Держземагентство у Київській області
винесено накази про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність.

Оскаржуваними наказами, відповідач
передав у приватну власність 48-ми
громадянам земельні ділянки, які
розташовані в м. Бровари та раніше
складали територію Державного
підприємства «Радіопередавальний
Центр». Зазначені відомості
підтверджуються наявним в матеріалах
справи листом Відповідача від 11.10.2013
року №08-03/4973.

Як вбачається з листа Державного
агентства земельних ресурсів України
від 29.11.2013 року № 4-28-0 30-20100/2-13, 48
земельних ділянок Відповідач передав
громадянам для ведення особистого
селянського господарства, які в
сукупності складають площу 94,67 га та
розташовані по вул. Кутузова в м.
Бровари Київської області.

Однак, відповідно до Генерального
плану міста Бровари, затвердженого
рішенням сесії Броварської міської
ради від 26.08.1999 року №150-11-23, земельна
ділянка площею 94.67 га. яка розташована
по вул. Кутузова в м. Бровари,
передбачена під розміщення
транспортної розв'язки та
житлово-цивільного і складського
будівництва.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що при прийнятті
оскаржуваних наказів Відповідачем не
були враховані положення Генерального
плану міста Бровари, а твердження суду
першої інстанції, що генеральний план є
лише концепцією розвитку
містобудівної стратегії міста, до якої,
зокрема, згідно положень Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» можуть бути
внесені зміни є необґрунтованими, та
спростовується наступним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» генеральний
план населеного пункту є основним
видом містобудівної документації на
місцевому рівні, призначеної для
обґрунтування довгострокової
стратегії планування та забудови
території населеного пункту.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
вимоги містобудівної документації є
обов'язковими для виконання всіма
суб'єктами містобудування.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» суб'єктами містобудування
є органи виконавчої влади, Верховна
Рада Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
органи місцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи.

Приймаючи оскаржувані накази,
Відповідач не дотримався вимог
містобудівної документації, чим
порушив вимоги ч. 2 ст. 5 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України підставою відмови у наданні
такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 5
ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності» щодо обов'язкового
врахування вимог містобудівної
документації, судова колегія приходить
до висновку, що Відповідач повинен був
відмовити сорока восьми заявникам в
наданні дозволів на розробку проектів
землеустрою на підставі ч. 7 ст. 118
Земельного кодексу України в зв'язку з
невідповідністю місця розташування
земельних ділянок вимогам
Генерального плану міста Бровари.

Більше того, передавши громадянам для
ведення селянського господарства
земельні ділянки, які передбачені
Генеральним планом міста Бровари для
розміщення транспортної розв'язки та
житлово-цивільного і складського
будівництва, Відповідач вчинив дію, не
передбачену жодним законом України,
чим порушив приписи ч. 2 ст. 19
Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» генеральний план
населеного пункту розробляється та
затверджується в інтересах
відповідної територіальної громади з
урахуванням державних, громадських та
приватних інтересів.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що Генеральний план міста
Бровари був розроблений 1999 року і
затверджений у встановленому законом
порядку, а забудова міста Бровари
здійснювалась у чіткій відповідності
до генерального плану і протягом
останніх 14 років місто розвивалось
збалансовано.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні спірного
судового рішення було неповно
з'ясовано фактичні обставини справи та
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справ та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 лютого 2014 року -
скасувати, та постановити нову, якою
позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
накази Головного управління
Державного агентства земельних
ресурсів у Київській області «Про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність»:

№ КИ/:01:045/00001946 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001947 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001948 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001949 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001950 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001951 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001952 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001953 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001954 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001955 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001956 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001957 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001958 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001959 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001960 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001961 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001962 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001963 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001964 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001965 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001966 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001967 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001968 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001969 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001970 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001971 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001972 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001973 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001974 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001975 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001976 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001977 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001978 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001979 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001980 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001981 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001982 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001983 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001984 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001985 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001986 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001987 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001988 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001989 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001990 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001991 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001992 від 03.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00001993 від 03.07.2013 року.

Визнати протиправними та скасувати
накази Головного управління
Державного агентства земельних
ресурсів у Київській області «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність»:

№ КИ/:01:045/00003476 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003480 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003482 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003488 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003491 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003492 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003507 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003508 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003511 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003513 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003514 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003515 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003517 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003518 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003519 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003520 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003521 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003522 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003523 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003524 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003526 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003529 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003530 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003531 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003532 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003533 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003534 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003535 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003536 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003537 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003538 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003539 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003540 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003541 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003543 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:045/00003561 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003484 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003493 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003495 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003496 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003500 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003504 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003505 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003506 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003509 від 23.07.2013 року,

№КИ/:01:058/00003510 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003525 від 23.07.2013 року,

№ КИ/:01:058/00003570 від 24.07.2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя

Шурко О.І.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.