Справа № 816/3070/14
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року м.
ПолтаваСправа № 816/3070/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Рогози Х.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Оржицькому районі
Полтавської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
недоїмки, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2014 року Управління Пенсійного
фонду в Оржицькому районі Полтавської
області /надалі - позивач; УПФУ в
Оржицькому районі Полтавської області/
звернулось до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 /надалі -
відповідач/ про стягнення
заборгованості по сплаті єдиного
соціального внеску в сумі 2388 грн. 06 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідно до
положень пункту 4 частини першої статті
4 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
відповідач є платником єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Зазначив, що
заборгованість відповідача по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
виникла за І - ІІ квартали 2013 року та
складає 2388 грн. 06 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явився хоча в матеріалах справи
наявні докази, що він належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи; про причини неявки
суд не повідомив; письмових
заперечень проти позову не надав.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за можливе розглянути справу за
відсутності представників сторін на
підставі наявній у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, приходить до наступних
висновків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок), та
члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з вимогами пункту 3 Розділу VIII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року № 2464-VI (чинного з 01.01.2011 року,
далі - Закон № 2464), з дня набрання
чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску. Перереєстрація
платників страхових внесків та
застрахованих осіб не здійснюється.
Пенсійний фонд спільно з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує єдину державну податкову
політику, проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики, за погодженням із фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є: фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 взята на
облік як платник єдиного внеску в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Оржицькому районі Полтавської області
15.07.2008 року, що підтверджується копією
повідомлення про взяття на облік
платника єдиного внеску № 7 від 10.01.2012
року.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону № 2464 платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 7 Закону
№ 2464 єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Згідно з пунктом 4.6 розділу 4 Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.09.2010, №
21-5 (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин,
надалі - Інструкція), платники,
зазначені у підпункті 2.1.3 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, які обрали
спрощену систему оподаткування,
самостійно обчислюють для себе та
членів своїх сімей, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, суму єдиного внеску, яка не
може бути менше мінімального
страхового внеску за кожну особу на
місяць. Платники сплачують єдиний
внесок, нарахований за календарний
квартал, до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок. Платники можуть сплачувати
єдиний внесок у вигляді авансового
платежу в розмірі, який самостійно
визначили, до 20 числа кожного місяця
поточного кварталу. При цьому суми
єдиного внеску, сплачені у вигляді
авансових платежів, ураховуються
платником при остаточному розрахунку,
який здійснюється ним за календарний
квартал до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок.

Відповідно до п. 3.4 Інструкції, для
платників, зазначених у підпункті 2.1.3
пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, які
обрали спрощену систему оподаткування,
єдиний внесок встановлюється
відповідно до Закону у розмірі 34,7
відсотка суми, що визначається такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід).

Статтею 13 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
визначено на 2013 рік мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі: з 1
січня - 1147 гривні, з 1 грудня - 1218 гривень.

Розмір страхового внеску на 2013
рік встановлено статтею 8 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в розмірі 34,7%.

Враховуючи розмір мінімальної
заробітної плати у 2013 році, розмір
мінімального страхового внеску на
січень - червень 2013 року становить 398
грн. 01 коп.

Таким чином, за І та ІІ квартал 2013 року
відповідач повинен був сплатити
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
загальній сумі 2388 грн. 06 коп., що
підтверджується розрахунками
нарахування єдиного соціального
внеску за І та ІІ квартали 2013 року.

Відповідно до частин 8, 12 статті 9 Закону
№ 2464 платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця. Періодом, за
який платники єдиного внеску подають
звітність до територіального органу
Пенсійного фонду (звітним періодом), є
календарний місяць, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону, для яких
звітним періодом є календарний рік.
Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно частини 2, 3 статті 25 Закону № 2464
у разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
платники єдиного внеску зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею. Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

Частиною 4 статті 25 Закону № 2464
визначено, що територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату.

На виконання даної норми Управлінням
Пенсійного фонду України в Оржицькому
районі Полтавської області винесено
вимогу про сплату боргу № Ф-2 від 01.08.2013
року, яку відповідач отримав 07.08.2013
року, що підтверджується відміткою про
отримання на корінці вимоги, копія якої
наявна в матеріалах справи.

Доказів оскарження відповідачем
вимоги про сплату боргу № Ф-2 від 01.08.2013
року до суду не надано.

Разом з тим, відповідач обов'язку по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за І та ІІ
квартал 2013 року в сумі 2388 грн. 06 коп. не
виконав. Відтак, сума заборгованості
відповідача по сплаті єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за І та ІІ
квартал 2013 року становить 2388 грн. 06 коп.,
що підтверджується витягом з картки
особового рахунку платника податків
ОСОБА_1

Пункт 6 частини першої статті 1 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначає
недоїмку як суму єдиного внеску,
своєчасно не нараховану та/або не
сплачену у строки, встановлені цим
Законом.

Відповідно до статті 42 Господарського
кодексу України підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 статті 52 Цивільного кодексу
України визначено, що фізична особа -
підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

Суд зазначає, що підприємницька
діяльність ОСОБА_1 припинена 15.07.2014
року, номер запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичною
особою-підприємцем 4000755, що
підтверджується спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Разом з тим, у випадку припинення
підприємницької діяльності - фізичної
особи зобов'язання не припиняються, а
залишаються за підприємцем як фізичною
особою. ОСОБА_1, незважаючи на
реєстрацію припинення її
підприємницької діяльності, несе
відповідальність за своїми
зобов'язаннями, у тому числі, і за
зобов'язаннями по сплаті єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, які виникли до
припинення її підприємницької
діяльності.

За приписами пункту 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи" №406-VII від 04
липня 2013 року органи Пенсійного фонду
України продовжують адмініструвати
єдиний внесок у частині завершення
процедур такого адміністрування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Оржицькому районі
Полтавської області заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 2388 грн.
06 коп.

З огляду на викладене, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Оржицькому
районі Полтавської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
недоїмки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України в Оржицькому
районі Полтавської області
(ідентифікаційний код 22532619)
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 2388 грн.
06 коп. (дві тисячі триста вісімдесят
вісім гривень шість копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 01
вересня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич