Справа № 125/2199/14-а
Суддя: Хитрук В. М.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 125/2199/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.09.2014 року
м. Бар

Суддя Барського районного суду
Вінницької області, Хитрук В.М.,
розглянувши в скороченому провадженні
в приміщенні Барського районного суду
Вінницької області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до Управління
соціальної політики Барської районної
державної адміністрації Вінницької
області про визнання дії відповідача
протиправними та стягнення
недоплачених сум щомісячної державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач
ОСОБА_2 мотивувала тим, що вона є матір'ю
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач є застрахованою
особою в системі загальнообов'язкового
соціального страхування на випадок
втрати працездатності, оскільки працює
провідним спеціалістом відділу
організаційного забезпечення,
розгляду звернень громадян,
документування та контролю Головного
управління юстиції у Вінницькій
області з 01.03.2012 року. З березня 2013 року
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею 3-річного віку не в
повному розмірі. 17.07.2014 року вона
звернулась із заявою до Управління
соціальної політики Барської районної
державної адміністрації Вінницької
області про перерахунок та виплату
допомоги згідно чинного законодавства.
Відповідач листом від 01.08.2014 року №01-С-60
відмовило в задоволенні вимог
позивача. Вважаючи дії відповідача
неправомірними ОСОБА_2 просила суд
зобов'язати Управління соціальної
політики Барської районної державної
адміністрації Вінницької області
провести перерахунок та виплату їй
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею 3- річного
віку, виходячи з розміру цієї допомоги,
що відповідає встановленому законом
прожитковому мінімуму для дітей віком
до 6 років по догляду за дочкою ОСОБА_4 -
за період з лютого 2014 року по липень 2014
року включно.

При розгляді адміністративної
справи, судом, в порядку статті 183-2 ч.1 п.
2 Кодексу адміністративного
судочинства України, застосовано
скорочене провадження.

У встановлений ухвалою судді
Барського районного суду Вінницької
області від 20.08.2014 року строк
відповідачем Управлінням соціальної
політики Барської районної державної
адміністрації Вінницької області
подано заперечення на
адміністративний позов в якому
відповідач зазначив, що проти позову
заперечує, просить відмовити в його
задоволенні та закрити провадження у
справі за відсутністю протиправних дій
з боку Управління соціальної політики
Барської районної державної
адміністрації Вінницької області, з
наступних підстав.

З урахуванням позицій сторін та
досліджених доказів, перевіривши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, за
наступних підстав.

Так, позивач ОСОБА_2 працює
провідним спеціалістом відділу
організаційного забезпечення,
розгляду звернень громадян,
документування та контролю Головного
управління юстиції у Вінницькій
області з 01.03.2012 року, що
підтверджується копією трудової
книжки та копією наказу про надання
соціальної відпустки.

На утриманні позивача
знаходиться дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про її
народження.

У зв'язку з цим позивач має право
на державну допомогу на дитину до
досягнення нею трирічного віку і
зазначена допомога виплачувалась їй на
підставі Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно довідки Управління
соціальної політики Барської районної
державної адміністрації Вінницької
області № 185 від 16.07.2014 року позивач
отримала в лютому місяці 2014 року 287,20
грн. допомоги, в березні місяці 2014 року
287,20 грн. допомоги, в квітні місяці 2014
року 287,20 грн. допомоги, в травні місяці
2014 року 130,00 грн. допомоги, в червні
місяці 2014 року 385,40 грн. допомоги.

Як вбачається із наявного в
матеріалах справи витягу з наказу № 233/8
від 25.03.2013 року про надання відпустки,
позивач є застрахованою особою згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 року № 2240-3.

Відповідно до ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»від 18.01.2001 року №2240-3,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
Законом.

Оскільки Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»не визначено, відповідно до
якого прожиткового мінімуму
визначається розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, тому застосуванню
підлягає ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»від
22.03.2001 року №1105-14 (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008 року), відповідно до якої
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Законом України від 28.12.2007 року
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»частина
перша статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з
дітьми»викладена в новій редакції,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною по досягненню нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб та середньо сукупним
доходом сім'ї в розрахунку на особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Дійсно, Рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року
зміни, внесені Законом України від
28.12.2007 року «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів
України»до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», не
визнанні неконституційними в зв'язку
із їх не розглядом з процесуальних
підстав. Проте ці зміни діяли тільки у
2008 році, оскільки відповідно до Розділу
ІІІ «Прикінцевих положень»Закону
України «Про державний бюджет на 2008
рік», вказано, що Розділ II "Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України" діє до 31 грудня 2008 року. Таким
чином, у 2009 році ця редакція ч.1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» втратила чинність і з
01.01.2009 році діє попередня редакція ч.1
статті 15, а саме: «допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років».

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 46
Конституції України, пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Окрім зазначеного, при прийняті
рішення № 6-рп від 09.07.2007 року (щодо
аналогічних правовідносин)
Конституційний Суд України виходив з
того, що Верховна Рада України не
повноважна при прийнятті закону про
Державний бюджет України включати до
нього положення про внесення змін до
чинних законів, зупиняти дію окремих
законів України та/або будь-яким чином
змінювати визначене іншими законами
України правове регулювання
суспільних відносин.

Відповідно до ст.95 Конституції
України закон про Державний бюджет
України повинен встановлювати тільки
доходи та видатки держави на
загальносуспільні потреби і лише цими
питаннями обмежується предмет його
регулювання.

Статтею 7 Закону України «про
Державний бюджет України на 2014 рік»
встановлений прожитковий мінімум для
дітей віком до 6 років 1032 гривні.

Згідно із ст. 8 КАС України
адміністративний суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» встановлено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію і практику Суду як джерело
права.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23.02.2006 року, рішення
Європейського суду з прав людини є
обов'язковим для виконання Україною
відповідно до ст. 46 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року.

Відповідно до практики
Європейського суду (справа Кечко проти
України від 18.11.2005 року), реалізація
особистих прав, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
актах національного законодавства, не
може бути постановлена у залежність
від бюджетних асигнувань, тобто
відсутність бюджетних асигнувань не є
підставою невиконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

Згідно Постанови Кабінету
Міністрів України від 16.01.2007 року №32
«Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку», з 01.01.2007 року допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку призначається
органами праці та соціального захисту
населення за місцем проживання
застрахованих осіб.

Отже, беручи до уваги
вищевикладені обставини, суд вважає, що
вимоги позивачки про стягнення
недоплачених сум допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 КАС
України, постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження,
виконуються негайно.

На підставі наведеного та
керуючись ст. 19, ч. 2 ст. 46 Конституції
України, Законом України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», Розділом ІІІ
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про державний бюджет на 2008 рік», ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23.02.2006 року, Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп від
09.07.2007 року, Рішенням Конституційного
Суду України № 19-рп від 9.09.2010 року, ст.
ст. 17, 104, 160, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії
Управління соціальної політики
Барської районної державної
адміністрації Вінницької області щодо
невиплати ОСОБА_2 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, не меншому
від прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до шести
років, у відповідності до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування у зв'язку із тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням і похованням»
- з 01.02.2014 року до 31.07.2014 року.

Зобов'язати Управління
соціальної політики Барської районної
державної адміністрації Вінницької
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
невиплачену щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, не меншому
від прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до шести
років, у відповідності до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування у зв'язку із тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням і похованням»
- за період з 01.02.2014 року до припинення
її права на отримання зазначеної
допомоги.

Копії постанови невідкладно
надіслати сторонам.

Постанова суду, прийнята в
порядку скороченого провадження,
виконується негайно.

Постанова набирає законної сили у
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами
скороченого провадження може бути
оскаржена в апеляційному порядку
сторонами, а також іншими особами у
зв'язку з тим, що суд вирішив питання
про їхні права, свободи, інтереси чи
обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана протягом десяти
днів з моменту отримання копії
постанови до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя: