Справа № 2а-3283/11/1470
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

08 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4070/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:судді -доповідача: суддів:
Чумаченко Т.А., Васильченко Н.В.,
Голяшкіна О.В., Смоковича М.І.,
Сороки М.О., розглянувши питання про
допуск справи до провадження за заявою
Південної митниці Міндоходів про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 24 липня 2014 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги Південної
митниці на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27 березня 2012 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Сонар» до Південної
митниці, Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області, за участю
прокуратури Миколаївської області, про
визнання неправомірними дій та
стягнення коштів, -
в с т а н о в и л а:За результатами
розгляду касаційної скарги Південної
митниці Вищим адміністративним судом
України 24 липня 2014 року постановлена
ухвала, якою постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27 березня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішенням суду касаційної
інстанції, Південна митниця Міндоходів
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 24
липня 2014 року, в якій посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень.

Зокрема, скаржник посилається на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України

від 09 квітня 2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Мір Снабженія» до
Південної митниці Державної митної
служби України про визнання дій
протиправними; ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 15
жовтня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ясен-Поділля» до
Південної митниці, третя особа:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Укр-Китай
Логістика», про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити
певні дії; ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпорт» до
Бориспільської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у Київській області, Головного
управління Державного казначейства
України у м. Києві про визнання
протиправними та нечинними рішень,
зобов'язання повернути надмірно
сплачені митні платежі та відшкодувати
безпідставно витрачені кошти.

Статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Проте, судові рішення, на які скаржник
посилається як на підставу перегляду
справи, - не можна вважати такими, що
дають підстави для допуску справи до
провадження та перегляду її Верховним
Судом України, - з огляду на наступне.

Порівнявши ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 24
липня 2014 року та рішення, на які
посилається скаржник, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права судом
касаційної інстанції у подібних
правовідносинах, оскільки подібними є
правовідносини, які мають тотожний
суб'єктний склад, об'єкт та предмет
правового регулювання, а також умови
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин).

З огляду на зазначене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що зазначена справа не може
бути допущена до перегляду Верховним
Судом України з підстав, передбачених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Керуючись статтями 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а :У допуску справи до
провадження за заявою Південної
митниці Міндоходів про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України

від 24 липня 2014 року, постановленої за
результатами розгляду касаційної
скарги Південної митниці на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду

від 17 листопада 2011 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду

від 27 березня 2012 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Сонар» до Південної
митниці, Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області, за участю
прокуратури Миколаївської області, про
визнання неправомірними дій та
стягнення коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: