Справа № 810/4795/14
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року 810/4795/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання -
Колесові Г.В.;

за участю:

представника позивача - Бойка А.В.
(довіреність б/н від 31.03.2014 р.);

відповідача - Борисова І.І. (довіреність
від 20.01.2014 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "РК Моторс" до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з вимогами
до Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
, № від 11.02.2014 р.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на безпідставність
висновків контролюючого органу та
протиправність прийнятих за
наслідками перевірки податкових
повідомлень - рішень. Хибність
висновків акту перевірки полягає у
неправомірному покладанні на ТОВ «РК
Моторс» відповідальності за дії
(бездіяльність) контрагентів позивача -
ТОВ «Центр нових будівельних
технологій «Юпітер-південь», ТОВ
«Фарексвей», ПП «Сохо-плюс», ПП
«Айс-берг», ТОВ «Альфакомтрейд», ТОВ
«ТК «Акцепт», ТОВ «Діон-плюс», ТОВ
«Торговий дім «Ортей», ТОВ «Комершиал
трейд ко», ТОВ «Спецторгпостач», ТОВ
«ТМЦ-Спецторг», ТОВ «Бріжит». З
посиланням на правову позицію ВАСУ,
викладену в листі від 20.07.2010 р. №112/11/13-10,
просив визнати оспорювані податкові
повідомлення-рішення протиправними та
скасувати їх.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 11.08.2014 р.
було відкрито провадження у справі,
справу призначено до судового
розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав та
вказав, що позивачем до суду
представлені документи
бухгалтерського обліку та податкової
звітності, які підтверджують реальний
характер господарських операцій,
проведених між ним та ТОВ «Центр нових
будівельних технологій
«Юпітер-південь», ТОВ «Фарексвей», ПП
«Сохо-плюс», ПП «Айс-берг», ТОВ
«Альфакомтрейд», ТОВ «ТК «Акцепт», ТОВ
«Діон-плюс», ТОВ «Торговий дім «Ортей»,
ТОВ «Комершиал трейд ко», ТОВ
«Спецторгпостач», ТОВ «ТМЦ-Спецторг»,
ТОВ «Бріжит», просив заявлені вимоги
задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував та
пояснив, що висновки контролюючого
органу стосовно фіктивності угод,
укладених між позивачем та
вищевказаними контрагентами
сформовані з урахуванням позиції
відповідача про заниження ТОВ «РК
Моторс» податку на прибуток та ПДВ,
просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані сторонами документи
та матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд вважає, що
заявлені вимоги підлягають
задоволенню, з огляду на таке.

ТОВ «РК Моторс», зареєстроване
Броварським міськрайонним управлінням
юстиції Київської області 18.09.2006 р. №1
001875, , згідно
свідоцтва про державну реєстрацію
взято на податковий облік в органах
державної податкової служби 18.09.2006 р. за
№ 2912, є платником ПДВ (свідоцтво від
03.10.2006 р. № 13645213).

Відповідачем, на підставі наказу від
26.12.2013 р. № 618, виданого Броварською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області та
згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1.3
ст. 75, п.п.78.1.1, п.78.4 ст.78 ПК України, була
проведена позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Фарексвей»
(код за ) за період з 01.04.2010р.
по 30.04.2010р., з ТОВ "Центр нових
будівельних технологій "Юпітер -
південь" (код за ) за період з
01.07.2010 р. по 31.08.2010 р., з ПП "Сохо-плюс" (код
за ) за період з 01.09.2010 р. по
30.09.2010 р., з ПП "Айс-берг" (код за ) за період з 01.10.2010 р. по 30.04.2011 р., з
ТОВ "Альфакомтрейд" (код за )
за період з 01.05.2011 р. по 31.08.2011 р., з ТОВ "ТК
"Акцепт" (код за ) за період з
01.09.2011 р. по 31.12.2011 р., з ТОВ "Дюн Плюс" (код
за 0) за період з 01.02.2012 р. по
31.03.2012 р., з ТОВ "Торговий дім "Ортей" (код
за ) за період з 01.04.2012 р. по
31.08.2012 р., з ТОВ "Комершиал трейд ко" (код
за ) за період з 01.10.2012 р. по
31.12.2012 р., з ТОВ "Спецторгпостач" (код за
) за період з 01.04.2013 р. по
30.04.2013 р., з ТОВ "ТМЦ-Спецторг" (код за
) за період - 01.05.2012 р. по
31.05.2013 р., з ТОВ "Бріжит" (код за ) за період з 01.06.2013 р. по 30.06.2013 р., за
результатами якої складено акт від
16.01.2014 р. № 17/10-06-22-02/34591592.

Відповідно до висновків акту
перевірки ТОВ «РК Моторс» від 16.01.2014 р.
№ 17/10-06-22-02/34591592 позивачем були допущені
порушення п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість, що підлягає
сплаті в періоді, що перевірявся на
загальну суму 333526 грн., в т.ч. за травень
2011 на суму 16487,04 грн., в т.ч. за червень 2011
на суму 15188,83 грн. в т.ч. за липень 2011 на
суму 20543,36грн., в т.ч. за серпень 2011 на
суму 21930,06грн, в т.ч. за квітень 2012 на
суму 12128,0 грн., в т.ч. за травень 2012 на
суму 26184,0грн. , в т.ч. за червень 2012 на
суму 29411,0 грн., в т.ч. за липень 2012 на суму
26753,0 грн., в т.ч. за серпень 2012 на суму
30331,2 грн., в т.ч. за жовтень 2012 на суму
15789,0 грн., в т.ч. за листопад 2012 на суму
29521,5 грн., в т.ч. за грудень 2012 на суму
22848,0 грн., за квітень 2013 на суму 34503 грн.,
за травень 2013 на суму 31908,50грн., а також
пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1, пп. 2.4 п.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за №168/704 із змінами та доповненнями.
Крім того, були виявлені порушення
вимог п.п.139.1.1 та пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПКУ,
а саме заниження ТОВ «РК Моторс» у
перевірений період податку на прибуток
на загальну суму 287885 грн., в т.ч. за 2
квартал 2011 р. на суму 36427 грн., за 3 кв. 2011
р. на суму 48844 грн., за 2 кв. 2012 р. на суму
71109 грн., в т.ч. за 3 кв. 2012 на сум/ 59938 грн.,
в т.ч. за 4 кв. 2012 р. на суму 71566 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем були винесені податкові
повідомлення-рішення форми «Р» №
, № від 11.02.2014 р.

Так, податковим повідомленням -
рішенням № від 11.02.2014 р., позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
333 526, 00 грн. за основним платежем та
застосовано 75 464, 00 грн. штрафні
(фінансові) санкції.

Рішенням № від 11.02.2014 р, позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на загальну суму
287 885, 00 грн. за основним платежем та 50
654, 00грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Вказані рішення позивач отримав 30
липня 2014 р.

Як вбачається із наявних документів,
між ТОВ «РК Моторс» були укладені
наступні договори: з ТОВ
«Альфакомтрейд» від 12.04.2011 р. № 2011/04/12/01;
з ТОВ «Комершиал Трейд КО» договір
поставки від 19.09.2012 р. № 190912/1; з
постачальником продукції ТОВ
«Спецторгпостач» договір поставки від
19.03.2013 р. № 20130319; з ТОВ «ТМЦ-Спецторг»
договір поставки від 24.04.2013 р. № 20130424.

Згідно умов вказаних договорів
постачальники зобов'язувалися
поставити та передати у власність
покупцю (позивачу) товари, зокрема,
автомобільні запчастини, аксесуари та
спец рідини, згідно договорів № 190912/1
від 19.09.2012 р., №20130319 від 19.03.2013 р., №20130424
від 24.04.2013 р.; запасні частини, малярні
та витратні матеріали, згідно договору
№ 2011/04/12/01 від 12.04.2011 р., а покупець
(позивач) - прийняти їх та оплатити.

На підтвердження реального характеру
здійснених господарських операцій
позивачем надані наступні документи:
договори оренди між ТОВ «РК-Сервіс»
(орендодавець) та ТОВ «РК Моторс»
(орендар) № 010409-ОР від 01.04.2009 р. та
додаток №1 до нього; № 01/03 від 16.03.2012 р.,
додаток №1 та акт прийому-передачі
приміщень до нього; №04/13 від 28.06.2013 р.,
додаток №1 та акт прийому-передачі
приміщень до нього; оборотно-сальдові
відомості по рахунку: 10 (необоротні
активи) ТОВ «РК Моторс» за періоди 2011,
2012, 2013; договір № 2011/04/12/01 від 12.04.2011 р.
між ТОВ «Альфакомтрейд» (постачальник)
та ТОВ «РК Моторс» (покупець) на
поставку запасних частин, малярних та
витратних матеріалів та аксесуарів;
господарський договір поставки №190912/1
від 19.09.2012 р. між ТОВ «Комершиал трейд
ко» ( постачальник) та ТОВ «РК Моторс»
(покупець) на поставку автомобільних
запчастин, аксесуарів та спецрідини;
господарський договір поставки № 20130319
від 19.03.2013 р. між ТОВ «Спецторгпостач»
та ТОВ «РК Моторс» на поставку
автомобільних запчастин, аксесуарів та
спецрідини; господарський договір
поставки №20130424 від 24.04.2013 р. на поставку
автомобільних запчастин, аксесуарів та
спецрідини; реєстри виданих та
отриманих податкових накладних за
періоди 2011, 2012 рр.; реєстр документів за
періоди 2011, 2012 рр.; реєстр видаткових
накладних за 2013 р.; видаткові накладні
№ РН-0000504 від 04.05.2011 р., № РН-0000708 від
01.06.2011 р., № РН-0000892 від 01.07.2011 р., № РН-0000977
від 01.08.2011 р. від постачальника ТОВ
«Альфакомтрейд» та податкові накладні
№107 від 04.05.2011 р., №8 від 01.06.2011 р., №15 від
01.07.2011 р., №17 від 01.08.2011 р. до них
відповідно; податкові та видаткові
накладні від продавця ТОВ «Комершиал
трейд ко» за період 2012 р.; видаткові та
податкові накладні від постачальника
ТОВ «Спецторгпостач» за період 2013 р.;
видаткові та податкові накладні від
постачальника ТОВ «ТМЦ-Спецторг» за
період 2013 р.; видаткові та податкові
накладні від постачальника ТОВ
«Торговий дім «Ортей» за період 2012 р.;
видаткові та податкові накладні від
постачальника ТОВ «РК Моторс», акти на
виконання робіт по технічному
обслуговуванню та ремонту автомобілів
за періоди 2011, 2012, 2013 рр.

Всі досліджені судом документи
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік в
Україні» та визнані контролюючим
органом як такі, що оформлені належним
чином.

Судом також досліджені документи
(податкові та видаткові накладні, акти
виконаних робіт, видані позивачем
покупцям при реалізації отриманого від
зазначених в акті перевірки
контрагентів товару, за період
діяльності ТОВ «РК Моторс» за період
травень 2011 р. - травень 2013 р.), про
подальшу реалізацію товару, одержаного
за вищевказаними договорами поставок
для ТОВ «РК Моторс» від товариств
третім особам, зокрема, ТОВ «Ексіст
Україна», ПАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна»,
ТОВ «Автогарант АВ», ТОВ«Триник+", ПАТ
«Ставищенське ремонтно-транспортне
підприємство», ТОВ
«Енерготранскомплект», СТОВ «Удич», ПП
«Універсаль», ТОВ «Бровари Моторс», ТОВ
«Автолайф центр», ТОВ «Ексіст-сіть
Україна».

В акті перевірки від 16.01.2014 р. №
17/10-06-22-02/34591592 відповідач дійшов
висновку про нікчемність укладених
угод ТОВ «РК Моторс» з контрагентами на
підставі як даних перевірки системи
співставлення АІС «Податковий блок»,
так і даних про те, що ТОВ «Фарексвей»
має 8 стан згідно ЄДР внесено запис про
відсутність за місцезнаходженням; у
ТОВ «Центр нових будівельних
технологій «Юпітер триває процедура
припинення діяльності; ПП «Сохо-плюс»
() з 19.06.2012 р. є банкрутом
та триває процедура припинення; ПП
«Айс-Берг» () припинено
(ліквідовано, закрито); ТОВ «Діон плюс»
(0) припинено, але не
знято з обліку.

Зазначені відповідачем в акті
перевірки висновки про нікчемність
укладених угод з ТОВ «Альфакомтрейд»
засновані на даних перевірки ГВПМ ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва,
викладених в довідці № 4837/26-1/51 від
28.09.2013 р. та № 5640/26-1/51 від 04.11.2011 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Альфакомтрейд» ().

Висновки про нікчемність укладеної
угоди з ТОВ «ТК «Акцепт» ґрунтуються на
підставі акту перевірки ДПІ у
Печерському районі м.Києва ДПС від
03.03.2012 р. № 01/22-4/37813837 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «ТК
«Акцепт» (); з ТОВ
«Ортей» - акту № 787/22-8/38104696 від 28.02.2013 р.
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Ортей» (ПН 38104696);
з ТОВ «Комершиал трейд ко» - акту №
584/26-55-22-02/38347480 від 29.07.2013 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Комершиал трейд ко» (); з ТОВ «Спецторгпостач» акт
перевірки ДПІ у Шевченківському районі
м.Києва ДПС № 156/22-30/38320521 від 21.06.2013 р.
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ
«Спецторгпостач» ().

Відповідач також зазначає, що на
підставі даних акту перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва ДПС №
173/2230/38320317 від 21.06.2013 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ТМЦ-Спецторг» ()
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.12.2012 р. по 31.05.2013 р. зроблено
висновок про нікчемність укладеної
угоди між ТОВ «РК Моторс» та ТОВ
«ТМЦ-Спецторг».

Висновки про нікчемність укладених
угод позивача з ТОВ «Бріжит» засновані
на даних перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва ДПС №
866/22-07/38688365 від 11.09.2013 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Бріжит»» () щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з 28.03.2013
р. по 10.09.2013 р.

Надаючи правової оцінки відносинам, що
склалися між сторонами суд зазначає
наступне.

У відповідності з Конституцією
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб. Статтею 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Норми Основного
закону є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 86 КАСУ, ніякі докази
не мають для суду наперед встановленої
сили. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Крім того, відповідно до постанови
Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 р. було
звернено увагу судів на те, що: "...
вимога про встановлення нікчемності
правочину підлягає розгляду у разі
наявності відповідної суперечки. Такий
позов може пред'являтися окремо, без
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову в цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину (договору) недійсним не може
бути його розірвання, оскільки це
взаємовиключні вимоги. Якщо позивач
посилається на нікчемність правочину
для обґрунтування іншої заявленої
вимоги, суд не має права посилатися на
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Відповідно до статей 215 і
216 ЦК України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину".

Також, у Інформаційному листі
«Проблемні питання застосування
законодавства у справах за участю
органів державної податкової служби»
Вищого адміністративного суду України
від 20.07.2010 р. №112/11/13-10 зазначено, що
відповідальною за сплату податку на
додану вартість до бюджету є особа, що
формує дані податкового обліку з
цього податку, а не контрагент такої
особи.

Таким чином, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

У зв'язку з цим, слід зазначити, що
одним з основних завдань контролюючого
органу є здійснення контролю
дотримання податкового законодавства
і надання роз'яснень законодавства з
питань оподаткування платникам
податків. Жодним законом не
передбачено право контролюючого
органу самостійно, в позасудовому
порядку, визнавати нікчемними
правочини і дані, вказані платником
податків в податкових деклараціях.

Частиною 1 ст. 207 ГК України визначено,
що господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

За приписами норм цивільного
законодавства існує презумпція
правомірності правочину (ст. 204 ЦК
України). Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 228 ЦК України,
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

У складі цивільного правопорушення,
передбаченого ст. 228 ЦК України
міститься обов'язкова ознака -
специфічна мета - порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Наявність мети,
включеної до складу правопорушення
підлягає обов'язковому доведенню.

Відповідачем не надано доказів
порушення конституційних прав чи
свобод людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконного володіння ним
внаслідок укладання та виконання
позивачем та ТОВ «Фарексвей», ТОВ
"Центр нових будівельних технологій
"Юпітер - південь", ПП "Сохо-плюс", ПП
"Айс-берг", ТОВ "Альфакомтрейд", ТОВ "ТК
"Акцепт", ТОВ "Дюн Плюс", ТОВ "Торговий
дім "Ортей", ТОВ "Комершиал трейд ко", ТОВ
"Спецторгпостач", ТОВ "ТМЦ-Спецторг", ТОВ
"Бріжит" правочинів.

Таким чином, відповідачем не доведено
наявності мети, завідомо суперечної
інтересам держави і суспільства, а
також існування умислу у позивача чи
його контрагента, як обов'язкової
ознаки для визнання правочину
недійсним та застосування
адміністративно-господарських
санкцій. Факт фіктивності правочину
повинен бути доведеним певними
засобами доказування. Інший підхід при
розгляду справ цієї категорії
потенційно надасть можливість
посадовим особам державних органів на
власний розсуд оголошувати будь-який
правочин недійсним (нікчемним) без
звернення до суду, що є неправильним,
виходячи із загальних засад
судочинства.

Необхідно зазначити, що можливий
захист порушеного права шляхом
звернення до суду із позовом про
визнання нікчемного правочину дійсним
стосується лише нікчемних правочинів з
дефектом форми та правочинів без
необхідного схвалення (параграф 2
глави 16 ЦК України).

Відповідачем не було обґрунтовано
належним чином і доведено у
встановленому законом порядку, що
угоди, укладені позивачем з ТОВ
«Фарексвей», ТОВ "Центр нових
будівельних технологій "Юпітер -
південь", ПП "Сохо-плюс", ПП "Айс-берг",
ТОВ "Альфакомтрейд", ТОВ "ТК "Акцепт", ТОВ
"Дюн Плюс", ТОВ "Торговий дім "Ортей", ТОВ
"Комершиал трейд ко", ТОВ
"Спецторгпостач", ТОВ "ТМЦ-Спецторг", ТОВ
"Бріжит" є нікчемними, а лише зроблено
припущення, без відповідних доказів,
про відсутність реальності поставок
товарів (робіт, послуг), які економічно
необхідні для виконання такого
постачання або здійснення діяльності
тощо, що може свідчити про відсутність
необхідних умов для здійснення
господарської, економічної діяльності
як позивачем, так і його контрагентом.

Посилання відповідача на ч. 1, 5 ст. 203,
ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216, 228 ЦК України є
безпідставним, так як зазначені норми
можуть використовуватися лише при
визнанні правочинів недійсними в
судовому порядку.

Вказані висновки підтверджуються і ст.
20 ПКУ, відповідно до якої контролюючим
органам не надано повноважень щодо
визнання тих чи інших угод (правочинів)
недійсними та/або нікчемними.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з положеннями пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг). Одночасно приписами цієї
статті платникам податків
забороняється включати до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Крім того, згідно з п.198.3 ст.198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг (у разі здійснення
контрольованих операцій - не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до ст. 39 цього Кодексу) та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну.

Пунктом 201.2 ст. 201 ПК України форма та
порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує нормування державної
фінансової політики.

Враховуючи вимоги вищезазначених норм
податкового законодавства не
допускається суб'єктом господарювання
включення до податкового кредиту з ПДВ
та складу витрат сум, які не
підтверджені первинними документами.

Відтак, витрати для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, а також податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Дослідивши надані ТОВ «РК Моторс»
документи по формуванню податку на
прибуток та ПДВ: договори ТОВ «РК
Моторс» з ТОВ «Альфакомтрейд» від
12.04.2011 р. № 2011/04/12/01; з ТОВ «Комершиал
Трейд КО» договір поставки від 19.09.2012 р.
№ 190912/1; з постачальником продукції ТОВ
«Спецторгпостач» договір поставки від
19.03.2013 р. № 20130319; з ТОВ «ТМЦ-Спецторг»
договір поставки від 24.04.2013 р. № 20130424;
реєстри виданих та отриманих
податкових накладних за періоди 2011, 2012
рр.; реєстр документів за періоди 2011, 2012
рр.; реєстр видаткових накладних за 2013
р.; видаткові накладні № РН-0000504 від
04.05.2011 р., № РН-0000708 від 01.06.2011 р., № РН-0000892
від 01.07.2011 р., № РН-0000977 від 01.08.2011 р. від
постачальника ТОВ «Альфакомтрейд» та
податкові накладні №107 від 04.05.2011 р., №8
від 01.06.2011 р., №15 від 01.07.2011 р., №17 від
01.08.2011 р. до них відповідно; податкові та
видаткові накладні від продавця ТОВ
«Комершиал трейд ко» за період 2012 р.;
видаткові та податкові накладні від
постачальника ТОВ «Спецторгпостач» за
період 2013 р.; видаткові та податкові
накладні від постачальника ТОВ
«ТМЦ-Спецторг» за період 2013 р.;
видаткові та податкові накладні від
постачальника ТОВ «Торговий дім
«Ортей» за період 2012 р.; видаткові та
податкові накладні від постачальника
ТОВ «РК Моторс», акти на виконання
робіт по технічному обслуговуванню та
ремонту автомобілів за періоди 2011, 2012,
2013 рр., суд приходить до висновку, що
витрати позивача за правочинами з
вищезазначеними контрагентами
підтверджуються належним чином
оформленими первинними документами,
тому вважає висновок контролюючого
органу щодо безпідставності включення
позивачем до податкового кредиту
податкових декларацій з ПДВ за період
квітень 2010 р. - червень 2013 р. в розмірі
333526, 00 грн., а також донарахування суми
грошового зобов'язання у розмірі 287 885,
00 грн. - необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
прийнятих ним податкових
повідомлень-рішень № від 11.02.2014
р. та № від 11.02.2014 р., а тому
позовні вимоги ТОВ «РК Моторс»
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94,
159-163, 167, 254 КАСУ, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
11.02.2014 р. №№ та .

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 05 вересня 2014 р.