Справа № 2-а-2107/11
Суддя: Нікітенко Н. П.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.08.2014
Справа № 2-а-2107/11
Провадження № 6-а/334/138/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Нікітенко Н.П.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського
районного суду м. Запоріжжя із заявою
про поновлення пропущеного строку
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

В заяві зазначила, що в провадженні
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя знаходилась адміністративна
справа № 2а-2107/11 за її позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 25 лютого 2011 року позов
було задоволено та визнано
неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя щодо
нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 22.05.2010 року по
25.02.2011 року (день винесення рішення
суду) в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком. Зобов`язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з 22.05.2010 року по 25.02.2011 року (день
винесення рішення суду), з урахуванням
раніше виплачених сум.

Однак, в Ленінському районному суді м.
Запоріжжя їй повідомили, що не
погодившись з рішенням суду,
відповідачем по справі було подано
апеляційну скаргу до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

За станом свого здоров`я вона не мала
змоги періодично відвідувати
Ленінський районний суд м. Запоріжжя,
тому очікувала зазначені документи
поштою.

Копію рішення та один виконавчий лист
по вказаній справі вона отримала лише
31.07.2014 року, оскільки повідомлення від
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду щодо
повернення матеріалів справи до
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя не отримувала і лише в
телефонній розмові з представником
канцелярії їй стало відомо, що вказана
адміністративна справа до
Дніпропетровського апеляційного суду
так і не надходила.

У зв'язку з вищевказаним, просить суд
поновити пропущений строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

До судового засідання ОСОБА_1 не
з'явилася, про час, місце та день
судового засідання була повідомлена
своєчасно та належним чином, у
встановленому законом порядку. У заяві
про поновлення пропущеного строку для
пред`явлення виконавчого листа до
виконання просить розглядати справу за
її відсутності.

Розглянувши заяву, матеріали справи,
суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1-3 ст. 261 КАС України,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено. Заява про поновлення
пропущеного строку подається до
адміністративного суду, який видав
виконавчий лист, або до
адміністративного суду за місцем
виконання. Суд розглядає заяву про
поновлення пропущеного строку в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням осіб, які
беруть участь у справі. Неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Судом встановлено, що 22.11.2010 року ОСОБА_1
звернулася до Ленінського районного
суду м. Запоріжжя з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 25 лютого 2011 року її
позов було задоволено та визнано
неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя щодо
нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 22.05.2010 року по
25.02.2011 року (день винесення рішення
суду) в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком. Зобов`язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з 22.05.2010 року по 25.02.2011 року (день
винесення рішення суду), з урахуванням
раніше виплачених сум.

Однак, в Ленінському районному суді м.
Запоріжжя ОСОБА_1 повідомили, що не
погодившись з рішенням суду,
відповідачем по справі було подано
апеляційну скаргу до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду, тому вона
очікували відповідні документи поштою.

За станом свого здоров`я ОСОБА_1 не мала
змоги періодично відвідувати
Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Повідомлення від Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
щодо повернення матеріалів справи до
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя не отримувала і лише в
телефонній розмові з представником
канцелярії заявнику стало відомо, що
вказана адміністративна справа до
Дніпропетровського апеляційного суду
так і не надходила.

15.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про видачу рішення та
виконавчого листа.

Копію рішення та один виконавчий лист
по вказаній справі отримала 31.07.2014 року.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Положеннями ст. 255 КАС України
передбачено, що постанова або ухвала
суду, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року, якщо інше не
передбачено законом.

Відповідно до ст. 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» стягувач, який
пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання. Суд розглядає
таку заяву в десятиденний строк, якщо
інше не передбачене законом.

З огляду на вищевказане, суд приходить
до висновку про необхідність
задоволення заяви ОСОБА_1 про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

Керуючись ст.ст. 14, 255, 261 КАС України,
ст.ст. 22, 24 ЗУ «Про виконавче
провадження» суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення
пропущеного строку для пред`явлення
виконавчого листа до виконання -
задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску
строку, що надається для пред'явлення
виконавчого документу до виконання.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа, виданого на підставі постанови
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 лютого 2011 року по
адміністративній справі № 2а-2107/11.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом 5 днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Нікітенко Н. П.