Справа № 813/8316/13-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
Справа
№ 876/3906/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря
Ратушної М.І.,

представника позивача
Мудрака Р.Б.,

представника відповідача
Кельвас Р.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ХоСаРо» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о
в и в:

ТзОВ «ХоСаРо» звернулося в суд з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
№/6098 від 25.10.2013 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
оскаржила її, подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова є незаконна і
необґрунтована та прийнята з
неправильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, при
невідповідності висновків суду
обставинам справи і підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову, оскільки відображенню в
податковій звітності підлягають лише
ті господарські операції, які фактично
відбулися, а не ті, зміст яких лише
відображений на первинних документах,
оскільки останні спрямовані лише на
формування платником податкового
кредиту та витрат у зв'язку із
відображенням їх змісту у первинних
документах. Крім того, неправомірно
відносити на витрати підприємства
проценти за користування кредитом,
цільовим призначенням якого є
рефінансування заборгованості за
минулий рік.

Представник Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримала, просить постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Представник ТзОВ «ХоСаРо» в судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області заперечив, просить
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

ДПІ у Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області згідно до пп.78.1.5
п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України,
було проведено позапланову виїзну
перевірку ТзОВ «ХоСаРо» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, повноти обчислення та
своєчасності сплати податку на
прибуток за 2012 рік, якою встановлено
порушення позивачем п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134,
п.п. 138.1.1 п.138.1 ст.138, п.138.2 ст.138, п.140.1 ст.140,
п.141.1 ст.141 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області було
винесене податкове
повідомлення-рішення від 25 жовтня 2013 р.
№/6098, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток в розмірі 751 564,50 грн.

Статтею 138 Податкового кодексу України
визначено склад витрат та порядок їх
визнання, зокрема, до складу витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються витрати
операційної діяльності, які
визначаються згідно з п.п.138.4, 138.6-138.9,
138.10.2-138.10.4, 138.11 ст.138 Податкового кодексу
України, інші витрати, визначені згідно
з п.п.138.5, 138.10.5,138.10.6, 138.11, 138.12 ст.138, п.140.1
ст.140 і ст.141 Податкового кодексу
України, крім витрат, визначених у п.138.3
ст.138 та у ст.139 Податкового кодексу
України.

Витрати операційної діяльності, у
відповідності до п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України, включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розд.ІІ
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що між позивачем та ТзОВ
«Нові Технології ТВП» укладено договір
підряду від 18.06.2012 року, відповідно до
умов якого підрядник (ТзОВ «Нові
технології ТВП») зобов'язується за
завданням замовника (позивача),
виконати ряд робіт по благоустрою
території, а замовник зобов'язується
розрахуватись з підрядником протягом 10
календарних днів з моменту підписання
акту приймання виконаних підрядних
робіт.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22.01.2013 р.
№2а-9946/12/1370, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2013 р. у
справі №3847/13, визнано протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби щодо проведення
зустрічної звірки ТзОВ «Нові
технології ТПВ»; визнано протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби щодо відображення
акта № 4723/22-1/35921869 від 08.11.2012 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Нові технології ТПВ» щодо
підтвердження господарських відносин
за травень 2012 року, червень 2012 року,
липень 2012 року в АІС «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України».

Враховуючи вищенаведене рішення суду,
що набрало законної сили, суд першої
інстанції вірно не взяв до уваги
висновки акту ДПІ у Печерському районі
м.Києва від 08.11.2012 р. №4723/22-1/35921869 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки «Нові технології ТВП» щодо
підтвердження господарських відносин
за період травень, червень, липень 2012
р».

Крім того, реальність здійснення
господарських операцій
підтверджується і первинними
документами, долученими позивачем до
матеріалів справи в суді першої
інстанції, а саме надано договір
підряду №1/06/12 від 18.06.2012 року, локальний
кошторис №7-1-1, підсумкову відомість
ресурсів до локального кошторису №7-1-1,
розрахунки загальновиробничих витрат
до локального кошторису №7-1-1, довідку
про вартість виконаних будівельних
робіт за червень 2012 року, акти
приймання виконаних будівельних робіт
№ 29/06-16 за червень 2012 року,підсумкову
відомість ресурсів за червень 2012 р,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт за серпень 2012 року,
акти №1, №2 приймання виконаних
будівельних робіт за серпень 2012
року,підсумкові відомості ресурсів за
серпень 2012 р, податкові накладні № 514,
515, 554, платіжні доручення № 47, 60.

Згідно договору про надання юридичних
послуг №15 від 13.11.2012 р, укладеного між
ТзОВ «ХоСаРо» з ТзОВ «Центр правової
безпеки «АЛЬФА», замовник (позивач) дає
виконавцю (ТзОВ «Центр правової
безпеки «АЛЬФА») замовлення, а
виконавець зобов'язується відповідно
до замовлення замовника надати йому
платні юридичні послуги, а замовник
зобов'язується оплачувати послуги
виконавцю в порядку та на умовах,
визначених договором. В матеріалах
справи наявний акт прийому-передачі
наданих послуг від 30.11.2012 року на
загальну суму 3000 грн.

Між позивачем та ПП
«Львівелектросервіс» укладено договір
27 липня 2012 року №490, відповідно до умов
якого підрядник (ПП
«Львівелектросервіс») зобов'язується
власними силами виконати
електромонтажні роботи, а замовник
(позивач) зобов'язується прийняти
роботи та оплатити їх.

Реальність здійснення господарських
операцій підтверджується первинними
документами, долученими позивачем до
матеріалів справи в суді першої
інстанції, а саме надано протокол угоди
про договірну ціну на виконання робіт,
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за серпень 2012 року,
акт приймання виконаних будівельних
робіт за серпень 2012 року, розрахунок
загальновиробничих витрат до
локального кошторису №2-1-1/а,
розрахунок загальновиробничих витрат
до локального кошторису №2-1-3, акт №1-1
вартості змонтованого устаткування за
серпень 2012 року, платіжні доручення №
122, 179, 261, 310, 358, податкові накладні
№38,25,28.

Між позивачем та ТзОВ «Золочівагробуд»
укладено договір про надання послуг №18
від 02 квітня 2012 року, відповідно до умов
якого виконавець (ТзОВ
«Золочівагробуд») за завданням
замовника (позивача) надає замовнику
такі послуги: послуги ескаватора,
автокрана,автомашини, а замовник
оплачує надані послуги виконавцю на
умовах та в порядку, визначених
договором.

Реальність здійснення господарських
операцій підтверджується первинними
документами, долученими позивачем до
матеріалів справи в суді першої
інстанції, а саме надано планові
калькуляції за січень 2012 року, планові
калькуляції за червень 2012 року, акт
приймання-передачі наданих послуг №13
від 24.05.2012 р,акт приймання-передачі
наданих послуг №22 від 20.07.2012 р, акт
приймання-передачі наданих послуг №23
від 31.07.2012 року, акт приймання-передачі
наданих послуг №26 від 23.08.2012
р,податкові накладні №0000002, 4,7,2,
платіжні доручення №14, 174, 297, 298, шляхові
листи №14, 13, 10,11,12, подорожні листи № 18,
19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36,
37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49.

Між позивачем та ТзОВ «Гланс» укладено
договір про надання послуг по сушінню
пиломатеріалів №06/02/2012, відповідно до
умов якого виконавець (ТзОВ «Гланс»)
надає замовнику (позивачу) послуги по
сушінню пиломатеріалів,а замовник
оплачує надані послуги протягом семи
днів з дня аовідомлення виконавцем про
закінчення технологічного процесу
сушки.

Реальність здійснення господарських
операцій підтверджується первинними
документами, долученими позивачем до
матеріалів справи в суді першої
інстанції, а саме надано акт
приймання-передачі матеріалів від
14.03.2012 року, акт №25/06/12-01
приймання-передачі матеріалів, акт
№30/07/12-01 приймання-передачі матеріалів,
акт №21/08/12-01 приймання-передачі
матеріалів, акт №14/09/12-01
приймання-передачі матеріалів, акт
№28/09/12-01 приймання-передачі матеріалів,
акт №ГС-22/06/12-01 здачі-прийняття робіт
(надання послуг), акт №ГС-10/07/12-01
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
акт №ГС-20/08/12-01 здачі-прийняття робіт
(надання послуг), акт №ГС-13/09/12-01
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
акт №ГС-16/11/12-01 здачі-прийняття робіт
(надання послуг), акт №ГС-29/10/12-01
здачі-прийняття робіт (надання
послуг),платіжні доручення №13, 33, 50, 94,
111, 113, 141, 161, 157,162, податкові накладні №23,
32, 34, 47,51, 55, 67, 76, 81.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідачем не доведено
безпідставність включення до витрат за
2012 рік вартість будівельних робіт
виконаних ТзОВ «Нові технології ТПВ»
та вартість наданих юридичних послуг
ТзОВ «Центр правової безпеки «АЛЬФА»,
витрати на електромонтажні роботи,
проведені ПП «Львівелектросервіс»,
послуги сушіння пиломатеріалів, надані
ТзОВ «Гланс», послуги автотранспорту
надані ТзОВ «Золочівагробуд», оскільки
всі первинні документи та господарські
операції оформлені належним чином та у
відповідності до вимог законодавства.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що метою кредитування
згідно додаткового договору №6 від
28.01.2011 р та №7 від 31.10.2011 р. до договору
№2007-85/DC від 22.08.2007 р., кредитного
договору №KU019115 від 28.12.2012 р. є погашення
заборгованості, яка виникла із
зобов'язань, передбачених договором
№2007-84/DC від 22.08.2007 р та договором
№9/44/100908 від 10.09.2008р. Метою кредитування
згідно договору №2007-84/DC від 22.08.2007 р. є
проведення ремонтно-будівельних робіт
належного позивачу об'єкта нерухомості
та погашення векселів, а договору
№9/44/100908 від 10.09.2008р.- фінансування
будівельно-монтажних робіт приміщень
належної позивачу будівлі.

Відповідно до пп. 138.10.5 п. 138.10 ст.138 ПК
України до складу інших витрат
включаються фінансові витрати, до яких
належать витрати на нарахування
процентів (за користування кредитами
та позиками, за випущеними облігаціями
та фінансовою орендою) та інші витрати
підприємства в межах норм,
встановлених цим Кодексом, пов'язані із
запозиченнями (крім фінансових витрат,
які включені до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку).

Як вбачається з п. 141.1 ст.141 ПК України до
складу витрат включаються будь-які
витрати, пов'язані з нарахуванням
процентів за борговими зобов'язаннями
(в тому числі за будь-якими кредитами,
позиками, депозитами, крім фінансових
витрат, включених до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку) протягом звітного періоду, якщо
такі нарахування здійснюються у
зв'язку з провадженням господарської
діяльності платника податку.

Отже, вищенаведеними нормами ПК
України прямо визначено,що витрати,
пов'язані з нарахуванням процентів за
будь-якими кредитами, включаються для
цілей податкового обліку до складу
витрат. Винятком є лише фінансові
витрати, включені до собівартості
кваліфікаційних активів. Включення
фінансових витрат до будь-яких інших,
окрім кваліфікаційних активів, нормами
ПК України не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
зазначив в оскаржуваному рішенні, що
покликання відповідача на те, що
зазначені витрати слід було
відобразити у складі собівартості
кваліфікаційних активів є помилковими
та такими, що суперечать чинному
законодавству України.

Крім того, згідно із Положенням
бухгалтерського обліку 32 «Фінансові
активи», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
28.04.2006 р №414, стандарт бухгалтерського
обліку 31 включення фінансових витрат
до собівартості кваліфікаційного
активу називається капіталізацією
фінансових витрат. П.4 Положенням
(стандарт) бухгалтерського обліку 31
передбачено,що фінансові витрати
визнаються:

- суб'єктами малого
підприємства-юридичними особами,
представництвами іноземних суб'єктів
господарської діяльності та
юридичними особами, що не займаються
підприємницькою діяльністю (крім
бюджетних установ), - витратами того
звітного періоду, за який вони були
нараховані (визнані зобов'язаннями);

- іншими юридичними
особами-витратами того звітного
періоду, за який вони були нараховані
(визнані зобов'язаннями), крім
фінансових витрат , які
капіталізуються.

Отже, здійснення капіталізації
фінансових витрат, тобто їх включення
до собівартості кваліфікаційних
активів, є обов'язковим та можливим і
правомірним лише для юридичних осіб,
які не є суб'єктами малого
підприємництва. Для юридичних осіб -
суб'єктів малого підприємництва
фінансові витрати визнаються
витратами звітного періоду.

Оскільки, ТзОВ «ХоСаРо» є суб'єктом
малого підприємництва, то суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що витрати зі сплати відсотків за
отриманим кредитом мають визнаватися
витратами звітного періоду, тобто не
повинні включатися до собівартості
кваліфікайних активів.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 20
березня 2014 року у справі №813/8316/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
О.М.Гінда

М.П.Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлений 08
вересня 2014 року.