Справа № 804/7723/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р. Справа № 804/7723/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еккобудстандарт»

до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі

м. Дніпропетровська

Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еккобудстандарт»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
неприйняття як податкової звітності
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2014 року, поданої
ТОВ «Еккобудстандарт» засобами
електронного зв'язку в електронній
формі; зобов'язання Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію з податку на
додану вартість за квітень 2014 року,
подану ТОВ «Еккобудстандарт» засобами
електронного зв'язку в електронній
формі як податкову звітність з 20 травня
2014 року; зобов'язання Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники декларації ТОВ
«Еккобудстандарт» за квітень 2014 року в
картці особового рахунку з ПДВ.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що ним на адресу відповідача
засобами електронного зв'язку
надсилалась податкова декларація з ПДВ
за квітень 2014 року, проте відповідач не
приймає вказану податкову декларацію
як податкову звітність на підставі
того, що для платника податків
заборонено прийом звітності по
електронній пошті. Такі дії
відповідача вважає протиправними, що і
стало підставою для звернення позивача
із даним позовом до суду.

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце розгляду справи у
судове засідання не з'явилися. Від
представника позивача надійшло до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі. Відповідач письмових
заперечень на адміністративний позов
не надав.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, у відповідності до ч. 4 ст.
122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ТОВ
«Еккобудстандарт» перебуває на
податковому обліку в Державній
податковій інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з 14.10.2013
року.

03.02.2014 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір №
300120141 про визнання електронних
документів. Предметом даного договору
є визнання податкових документів
(податкової звітності, реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних з податку на додану вартість
та інших звітних податкових
документів), поданих платником
податків в електронному вигляді із
застосуванням електронного цифрового
підпису до органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу.

20.05.2014 року позивачем засобами
електронного зв'язку було подано до ДПІ
у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області звітну податкову декларацію з
податку на додану вартість за квітень
2014 року,а також Додаток № 5 (Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів) до
податкової декларації з податку на
додану вартість.

Матеріалами справи підтверджено, що
податкова декларація було отримана
відповідачем 20.05.2014 року. Проте
останнім не було прийнято надіслану
декларацію з ПДВ, та при цьому
зазначено, що для платника податків
заборонено прийом звітності по
електронній пошті; можливо, відсутній
договір з ДПСУ.

Порядок подання податкової декларації
до органів державної податкової служби
регулюється ст. 49 ПК України та
Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року № 1492 (далі - Порядок № 1492).

Так, п.49.1 та п.49.3 ст.49 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків. Податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, в один із таких способів: а)
особисто платником податків або
уповноваженою на це особою; б)
надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення; в)
засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби.

Згідно п. 11 розділу І Порядку №
1492,податкова звітність подається до
органу державної податкової служби
особою, яка зареєстрована платником
ПДВ згідно з вимогами розділу V ПК
України.

Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст.
49 ПК України, за умови дотримання
платником податків вимог цієї статті
посадова особа контролюючого органу, в
якому перебуває на обліку платник
податків, зобов'язана зареєструвати
податкову декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 ПК України під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі
подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, якими визначено обов'язкові
реквізити податкової декларації, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації з
зазначенням причин такої відмови.

Проте відповідачем не було надано
повідомлення про відмову у прийнятті
податкової декларації.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що вчиняючи дії щодо
неприйняття податкової декларації з
ПДВ за квітень 2014 року, відповідач діяв
не на підставі, не в межах повноважень
та не у спосіб, що передбачені чинним
законодавством, а тому позовні вимоги в
частині визнання протиправними дій
щодо неприйняття податкової
декларації з ПДВ за квітень 2014 року
підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача прийняти декларацію з ПДВ
за квітень 2014 року, суд зазначає
наступне.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо
визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію означає,
що відповідне рішення не створило
жодних правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі п. 49.13 ст. 49 ПК України. Тому в
такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином, а його порушені права
цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби (із
зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового
органу прийняти податкову декларацію,
визнання протиправними рішення, дії,
бездіяльності податкового органу,
визнання поданої декларації
податковою звітністю, визнання
податкової декларації поданою варто
розглядати як вимогу про визнання
протиправною відмови у прийнятті
податкової декларації, поданої
платником податків на певну дату.

Така правова позиція викладена в
Інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
15.06.2012 року N 1503/12/13-12.

Відповідно до абзацу 10 ч. 2 ст. 162 КАС
України суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно - правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

З огляду на протиправність відмови ДПІ
у Ленінському районі у прийнятті
податкової декларації, суд вважає за
необхідне визнати податкову
декларацію з ПДВ, подану ТОВ
«Еккобудстандарт» за квітень 2014 року
такою, що прийнята у день її фактичного
отримання ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, тобто 20.05.2014
року, та у зв'язку з відновленням
порушених прав позивача відмовити в
задоволенні позовної вимоги про
зобов'язання відповідача прийняти
податкову декларацію з ПДВ за квітень
2014 року.

Стосовно позовної вимоги зобов'язати
Державну податкової інспекцію у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники декларації ТОВ
«Еккобудстандарт» за квітень 2014 року в
картці особового рахунку з ПДВ, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зазначена вимога є похідною вимог про
визнання протиправною відмови у
прийнятті декларації з ПДВ, та на
стадії розгляду питання про визнання
протиправною відмови у прийнятті
декларації є передчасною, з огляду на
що суд відмовляє у її задоволенні.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги службову
записку відповідача № 468/18-2 від 04.07.2014
року, яка містить інформацію про
одностороннє розірвання відповідачем
Договору про визнання електронних
документів № 300120141 від 03.02.2014 року,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 654 Цивільного
кодексу України, зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Проте відповідачем не надано суду
належних доказів, які б підтверджували
факт розірвання даного договору.

Відповідач у службовій записці
посилається на положення п. 6.4 договору
про визнання електронних документів, у
якому зазначено, що контролюючий орган
має право розірвати договір в
односторонньому порядку у випадку
ненадання платником нового посиленого
сертифіката відкритого ключа замість
скасованих або в разі зміни платником
місця реєстрації.

При цьому, до матеріалів справи
долучено Витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, зі змісту якого
вбачається, що жодних змін місця
реєстрації позивача не відбулося.

Таким чином, жодних доказів, які б
спростували доводи позивача,
відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги в частині
визнання протиправними дій щодо
неприйняття податкової декларації з
ПДВ за квітень 2014 року є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивачем сплачено судовий збір в сумі
73 грн. 08 коп. (квитанція № 2 від 28.05.2014
року).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 122, 128,160-162,167 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Еккобудстандарт» - задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області прийняти податкову декларацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еккобудстандарт» з
податку на додану вартість за квітень
2014 року та вважати податкову
деклараціюТовариства з обмеженою
відповідальністю «Еккобудстандарт» з
податку на додану вартість за квітень
2014 року такою, що подана у день її
фактичного отримання Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 20 травня 2014
року.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еккобудстандарт» (
) судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 24 грн. 36 коп. (
двадцять чотири гривні тридцять шість
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв