Справа № 727/1055/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 727/1055/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чебан В.М.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівці на постанову
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 27 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівці про перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Шевченківського районного суду
м.Чернівці з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м.Чернівцях про визнання
протиправними дії та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії.

Шевченківський районний суд
м.Черніввці постановою від 27.05.2014 року
вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник зауважив, що оскільки ОСОБА_2
здійснила перехід на інший вид пенсії,
підстави для проведення перерахунку
відповідно до ст.ст.69, 98 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» відсутні.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Так спірні правовідносини у даній
справі виникли з приводу
протиправності дій відповідача щодо
відмови у здійсненні перерахунку
пенсії позивачу із застосуванням
показника середньомісячної заробітної
плати за останні 2 роки відповідно до ч.1
ст.69 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

В свою чергу суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
виходив з обґрунтованості та
доведеності позовних вимог ОСОБА_2, а
відтак наявності правових підстав для
задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» робота в
лепрозорних і протичумних закладах
охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) з лікування осіб,
заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

Пунктом 24 Списку № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року № 36, передбачено
посади працівників, які безпосередньо
обслуговують хворих у туберкульозних
та інфекційних закладах, відділеннях,
кабінетах: молодші медичні сестри,
молодші медичні сестри з догляду за
хворими, сестри-господині; молодші
спеціалісти з медичною освітою.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції колегія суддів не
бере до уваги посилання апелянта про
те, що пільговий стаж позивача за
період після 1 січня 2004 року не підлягає
врахуванню в подвійному розмірі з
підстав набрання чинності Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", згідно
ст. 24 якого страховий стаж враховується
в одинарному розмірі, крім випадків,
передбачених цим Законом, з огляду на
нижчевикладене.

Згідно пункту 2 розділу XV прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.3 ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати, то
провадиться перерахунок пенсії з
врахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Згідно зі ст. 69 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсіонерам,
які пропрацювали після призначення
пенсій за віком або інвалідністю не
менше двох років з більш високим
заробітком, ніж той, з якого було
обчислено пенсію, встановлюється за
заявою пенсіонера новий розмір пенсії,
виходячи з більш високого заробітку,
який визначається за 2 роки роботи
підряд після призначення пенсії
відповідно до статей 64-67 Закону. Кожний
наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніше, ніж через 2 роки
роботи після попереднього перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
середньомісячний заробіток для
обчислення пенсій береться за будь-які
60 календарних місяців роботи підряд
протягом усієї трудової діяльності
незалежно від перерв у роботі та за
період роботи починаючи з 1 липня 2003
року до моменту звернення за пенсією.

За визначенням ст. 98 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
перерахунок раніше призначених пенсій
провадиться на підставі документів про
вік, стаж, заробіток та інших, наявних
на час перерахунку в пенсійній справі,
а також додаткових документів, поданих
пенсіонером на час перерахунку. Якщо
пенсіонер згодом подасть додаткові
документи, які дають право на подальше
підвищення пенсії у зв'язку з введенням
у дію цього Закону (про стаж роботи,
заробіток, сімейний стан та інші), то
пенсія знову перераховується за
нормами цього Закону. При цьому
перерахунок провадиться за минулий
час, але не більш як за 12 місяців перед
поданням додаткових документів і не
раніше ніж з дня введення в дію цього
Закону.

При цьому, в Законі України «Про
пенсійне забезпечення» не передбачено
і обмежень щодо застосування ст. 60
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» під час обчислення
пільгового стажу для призначення
пенсії на пільгових умовах за списками
№ 1 і 2.

Крім того, виходячи з роз'яснень
Міністерства праці та соціальної
політики України та Пенсійного фонду
України («Огляд запитань і відповідей
щодо застосування пенсійного
законодавства» від 03.10.2005 року), законом
не передбачено обмежень щодо
застосування ст. 60 Закону Україні «Про
пенсійне забезпечення» під час
обчислення пільгового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списками № 1 і 2.

Згідно з Прикінцевими положеннями
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали на посадах, що дають
право на призначення пенсії на
пільгових умовах за списками № 1 і 2, а
також за вислугу років, здійснюється за
названим Законом у разі досягнення
пенсійного віку та за наявності
трудового стажу, передбаченого Законом
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.4 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, Законом.

Редакція статті 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» є юридично
чинною на теперішній час. Стаття 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не скасовує ст. 60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
не зупиняє її дію.

Крім того, нормами ст. 16 Прикінцевих
положень ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
констатовано, що положення Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років.

Ст.22 Конституції України встановлено,
що конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Крім того, Конституційний Суд України в
своєму рішенні від 11.10.2005 року № 8- рп/2005
у справі № 1-21/2005 (справа про рівень
пенсії і щомісячного довічного
грошового утримання), сформулював
правову позицію, відповідно до якої
конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачають правові
гарантії, правову визначеність і
пов'язану з ними передбачуваність
законодавчої політики у сфері
пенсійного забезпечення, необхідні для
того, щоб учасники відповідних
правовідносин мали можливість
передбачати наслідки своїх дій і бути
впевненими у своїх законних
очікуваннях, що набуте ними на підставі
чинного законодавства право, його
зміст та обсяг буде ними реалізовано,
тобто набуте право не може бути
скасоване, звужене.

Водночас, Конституційний Суд України
сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави.

До них, зокрема, належать громадяни,
яким пенсія призначається за
спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
зазначалося, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про необхідність у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2
відповідно до ч.1 ст.69 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», із
застосуванням показника
середньомісячної заробітної плати за
останні 2 роки.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівці
залишити без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 27 травня 2014 року - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Матохнюк Д.Б.

Сушко О.О.