Справа № П/811/2518/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №П/811/2518/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Момонт Г.М.,
розглянув у порядку письмового
провадження в м. Кіровограді
адміністративну справу
за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецтрансбуд»
до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спецтрансбуд»
звернулося з позовом, у подальшому
зменшеним, до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 525
713,00 грн., у тому числі 350 475,00 грн.
основного платежу та 175 238,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 768 438,00 грн.,
у тому числі 512 292,00 грн. основного
платежу та 256 146,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів), в
частині 760 821,00 грн., у тому числі 507 214,00
грн. основного платежу та 253 607,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 350 475,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що 20.01.2009 р. між ТОВ
«Спецтрансбуд» та ПП «Нафто-кретор»
укладено договір №20/01-40, дію якого
продовжено до 31.12.2014 р. додатковою
угодою №1 від 14.01.2012 р. у якій невірно
вказано реквізити ПП «Нафто-кретор».
Позивач зазначає, що податковим
органом безпідставно не враховано
вказану додаткову угоду та зроблено
висновок про наявність у ТОВ
«Спецтрансбуд» безнадійної
заборгованості, оскільки додаткова
угода в судовому порядку недійсною не
визнавалася, а тому термін розрахунків
за договором не закінчився.
Також позивач стверджує, що за
договором №6 від 17.05.2013 р. ТОВ
«Спецтрансбуд» отримало від ТОВ
«Фреш-Інвест» поворотну фінансову
допомогу у розмірі 900 000,00 грн. з
терміном повернення до 16.05.2014 р., на час
перевірки неповернутими залишилися 250
000,00 грн. Позивач зауважує, що з огляду
на зміст пп.135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України інші доходи включають,
зокрема, суми поворотної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному податковому періоді, що
залишаються не поверненими на кінець
такого звітного періоду, від осіб, які
не є платниками цього податку (в тому
числі нерезидентів), або осіб, які
згідно із цим Кодексом мають пільги з
цього податку, в тому числі право
застосовувати ставки податку нижчі,
ніж установлені пунктом 151.1 статті 151
цього Кодексу, натомість ТОВ
«Фреш-Інвест» є платником податку на
прибуток на загальних підставах, а
тому, на думку позивача, ТОВ
«Спецтрансбуд» правомірно не включено
до складу об'єкту оподаткування з
податку на прибуток суми умовно
нарахованих відсотків на неповернуту
фінансову допомогу за 2013 рік на
загальну суму 6 171,00 грн.
Окрім того, позивач зазначає, що у
вересні 2012 року ТОВ «Спецтрансбуд»
здійснювало господарські
взаємовідносини з ТОВ «Промресурс 2012»
за договором поставки мінерального
неактивованого порошку, при цьому ТОВ
«Промресурс 2012» помилково надано
видаткові накладні ПР-5091 від 05.09.2012 р. та
відображалися в бухгалтерському
обліку та не вплинули на формування
валових доходів і витрат, оскільки
після виявлення помилки ТОВ
«Промресурс 2012» виписано належні
видаткові накладні ПР-157 від 04.09.2012 р. та
ПР-803 від 12.09.2012 р., підтверджені
податковими накладними №157 та №803
Разом з тим, позивач вказує, що за
договором від 03.06.2012 р. ТОВ
«Спецтрансбуд» у 2012 році надано ТОВ «БК
«Укрбуд» послуги машин та механізмів,
однак розрахунки за таким договором
ТОВ «БК «Укрбуд» не здійснило, у зв'язку
з чим при укладенні іншого договору у
2013 році сторонами обумовлено, що
вартість послуг та незакінчений об'єм
робіт 2012 року входить до договору 2013
року. Позивач стверджує, що податковим
органом в акті перевірки не
конкретизовано, які саме порушення ч.2
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність», п.2.4 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, допущено
платником податків при складанні
податкової накладної №1226 від 31.01.2013 р.
та актів здачі-прийняття виконаних
робіт (наданих послуг).
Позивач також зазначає, що перевіркою
не доведено заниження ТОВ
«Спецтрансбуд» рівня звичайної ціни за
господарськими операціями з
Управлінням ЖКГ Луганської міської
Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі,
оскільки додаткова угода від 14.01.2012 р.
№1 до договору від 20.01.2009 р. №20/01-40 від
20.01.2009 р. фактично не відповідає даним
відносно ПП «Нафто-Кретор», що на думку
податкового органу, свідчить про її
невідповідність вимогам діючого
законодавства в частині оформлення та
складання документів та фактично
неможливо ідентифікувати особу, з якою
укладено дану додаткову угоду, а відтак
такий документ не може бути доказом
укладення додаткової угоди або
будь-яких змін до неї щодо
взаємовідносин між ПП «Нафто-Кретор»
та ТОВ «Спецтрансбуд». Відповідно до
наданої на перевірку картки субконто
по контрагенту ПП «Нафто-Кретор»
перерахування коштів ТОВ
«Спецтрансбуд» здійснено 08.10.2010 року,
водночас станом на 01.12.2013 р.
заборгованість в сумі 861 835,00 грн. не
погашена, термін розрахунків по
договору закінчився.
Відповідач також зазначає, що ТОВ
«Спецтрансбуд» згідно з договором від
17.10.2013 р.№6 отримало від ТОВ
«Фреш-Інвест» поворотну фінансову
допомогу, при цьому суми умовно
нарахованих відсотків на залишок
неповернутих коштів на кінець 2013 року
позивачем не включено до складу інших
доходів, що враховуються при
визначенні об'єкту оподаткування з
податку на прибуток.
Також відповідач вказує, що ТОВ
«Спецтрансбуд» придбав у ТОВ
«Промресурс-2012» мінеральний порошок,
при цьому не відобразило в обліку
оприбуткування мінерального порошку
згідно з видатковими накладними від
04.09.2012 р. №ПР-157 на загальну суму 33 180,00
грн., у тому числі ПДВ - 5 530,00 грн., від
12.09.2012 р. №ПР-803 на загальну суму 33 180,00
грн., у тому числі ПДВ - 5 530,00 грн., у
зв'язку з чим, на думку податкового
органу, ТОВ «Спецтрансбуд» занижено
доходи за ІІІ квартал 2012 року на
загальну суму 66 360,00 грн.
Окрім того, відповідач зазначає, що
відповідно до договору від 03.01.2013 р. №1
про надання послуг ТОВ «Будівельна
фірма «Укрбуд» складено акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
у яких відсутні відомості щодо об'єкту
будівництва, де здійснювалися послуги,
що унеможливлює ідентифікувати де
надавалися такі роботи та які саме
машини і механізми використовувалися.
Водночас податковий орган стверджує,
що перевіркою встановлено розбіжності
між назвою та характеристикою наданих
послуг, ціною та кількістю
використаного часу, а роботи щодо
об'єкта «Об'їзна дорога, м. Луганськ»
надавалися в період з листопада 2012 року
по січень 2013 року, тоді як укладено
договір та складено акт за січень 2013
року. Відповідач вказує, що у
відповідних податкових періодах ТОВ
«Спецтрансбуд» реалізовувало
будівельні послуги за ціною нижчою, ніж
ціна, яку сплатило підприємство на
адресу постачальника ТОВ «Будівельна
Представниками позивача та
відповідача подано до суду клопотання
та заяву про розгляд справи без їх
участі у порядку письмового
провадження (а.с.187, 244).
Відповідно до ухвали від 20.08.2014 р.
розгляд справи проведено в порядку
письмового провадження (а.с.247).
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
У період з 11.03.2014 р. по 31.03.2014 р.
посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області на підставі направлень №341,
№344, №345 від 11.03.2014 р., №406 від 24.03.2014 р.,
№441 від 26.03.2014 р. (а.с.194-198) відповідно до
наказу №370 від 26.02.2014 р. (а.с.199) проведено
планову виїзну документальну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецтрансбуд» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2012 р. по 31.12.2013 р., за
результатами якої складено акт
№81/11-23-33-06/32892736 від 07.04.2014 р., висновками
якого, зокрема, є порушення ТОВ
«Спецтрансбуд», на думку відповідача:
- пп.135.5.4, 135.5.5 п.135.5 ст.135, 138.1, 138.4 ст.138,
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.159.1.1 п.159.1 ст.159
Податкового кодексу України, у
результаті чого занижено податок на
прибуток у сумі 512 292,00 грн., у тому числі
за ІІІ квартал 2012 року в сумі 19 014,00 грн.,
за 2013 рік в сумі 493 278,00 грн;
- п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість за лютий 2013
року на суму 350 475,00 грн., а також
завищено відємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 19
Декларації з ПДВ) за січень 2013 року в
сумі 350 475,00 грн. (а.с.12-46).
На підставі акта перевірки
Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області винесено
податкові повідомлення-рішення:
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 525
713,00 грн., у тому числі 350 475,00 грн.
основного платежу та 175 238,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 768 438,00 грн.,
у тому числі 512 292,00 грн. основного
платежу та 256 146,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів), у
частині 760 821,00 грн., у тому числі 507 214,00
грн. основного платежу та 253 607,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
січень 2013 року у розмірі 350 475,00 грн.
Оскаржувані податкові
повідомлення-рішення винесені
податковим органом з огляду на
- заниження ТОВ «Спецтрансбуд» у
перевіряємому періоді доходу в розмірі
934 366,00 грн., у тому числі у зв'язку з не
включенням до складу доходів:
- за ІІІ квартал 2012 року 24 182,00 грн.,
протермінованої кредиторської
заборгованості за операціями з ПП
- за ІІІ квартал 2012 року 66 360,00 грн. в
результаті не відображення в обліку
оприбуткування товару (мінерального
порошку) за господарськими операціями
з ТОВ «Промресурс 2012»;
- за 2013 рік 837 653,00 грн., протермінованої
кредиторської заборгованості за
операціями з ПП «Нафто-Коетор»;
- за 2013 рік 6 171,00 грн. умовно нарахованих
відсотків на неповернуту фінансову
допомогу отриману від ТОВ
- завищення ТОВ «Спецтрансбуд» у
2013 році витрат в розмірі 1 752 374,00 грн.,
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за січень 2013 року в
сумі 350 000,00 грн. та податкового кредиту
за лютий 2013 року з огляду на не
підтвердження фактичного виконання
повного комплексу обсягів робіт та
фактичного отримання послуг за
господарськими операціями з ТОВ
«Будівельна фірма «Укрбуд» (а.с.191-193).
Представником позивача у судовому
засіданні визнано факт завищення ТОВ
«Спецтрансбуд» у ІІІ кварталі 2012 року
доходу у зв'язку з не включенням до його
складу 24 182,00 грн. протермінованої
кредиторської заборгованості за
операціями з ПП «Нафто-Кретор» та
зменшено позовні вимоги у цій частині.
Судом встановлено, що 20.01.2009 р. між ТОВ
«Спецтрансбуд» та ПП «Нафто-Кретор»
укладено договір №20/01-40 щодо поставки
У відповідності до журналу-ордеру по
рахунку 631 «Розрахунки з
постачальниками» станом на 01.12.2013 р. за
ТОВ «Спецтрансбуд» рахувалася
кредиторська заборгованість перед ПП
«Нафто-Кретор» в сумі 837 652,51 грн. за
договором №20/01-40 від 20.01.2009 р. (а.с.80-85)
Відповідно до розділу 7 Договору №20/01-40
від 20.01.2009 р., зазначений договір
вступає в силу з 20 січня 2009 року і діє до
31 грудня 2009 року (а.с.86-87).
Додатковою угоди №1 від 16.01.2012 р. до
договору від 20.01.2009 р. №20/01-40, внесено
зміни до розділу 7 вказаного договору, з
огляду на які такий договір вступає в
силу після підписання сторонами і діє
до 31 грудня 2014 року (а.с.83).
Як встановлено судом у додатковій
угоді невірно зазначено реквізитах
постачальника ПП «Нафто-Кретор», а
саме: код ЄДРПОУ, номер свідоцтва
платника податку та індивідуальний
податковий номер (а.с.83).
Відповідач вказує, що помилки у
додатковій угоді щодо реквізитів
постачальника ПП «Нафто-Кретор»
унеможливлюють ідентифікацію особи, з
якою укладено дану угоду, а відтак вона,
на думку податкового органу, не змінює
взаємовідносин між ПП «Нафто-Кретор»
та ТОВ «Спецтрансбуд». Як наслідок,
відповідач вказує, що дія договору
№20/01-40 від 20.01.2009 р. закінчилася 31.12.2009 р.,
а тому сума 837 652,51 грн. є безнадійною
заборгованістю в розумінні абз.«а»
пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України та безповоротною фінансовою
допомогою відповідно до пп.14.1.257 п.14.1
ст.257 Податкового кодексу України,
відтак згідно з пп.135.5.4 ст.135.5 ст.135
Податкового кодексу України підлягає
включенню платником податків до складу
Суд вважає таку позицію податкового
органу безпідставною, оскільки
додаткова угода №1 від 16.01.2012 р. до
договору від 20.01.2009 р. №20/01-40 містить
назву постачальника ПП «Нафто-Кретор»,
реєстраційну адресу та відбиток його
печатки на якому відображено код
ЄДРПОУ ПП «Нафто-Кретор».
У відповідності до ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 р. №996-ХІV первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Відтак додаткова угода №1 від 16.01.2012 р.
до договору від 20.01.2009 р. №20/01-40 містить
усі реквізити визначені ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», з
огляду на які можливо ідентифікувати
сторін за такою угодою.
Згідно зі ст.204 Цивільного кодексу
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.
З огляду на зміст ч.1, 3 ст.215 Цивільного
кодексу України недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).
Відповідачем не надано суду доказів
встановлення судом недійсності
додаткової угоди №1 від 16.01.2012 р. до
договору від 20.01.2009 р. №20/01-40, а тому
податковим органом безпідставно
застосовано відносно такої угоди
наслідки недійсності правочину
передбачені ч.1 ст.216 Цивільного кодексу
Судом встановлено, що на час розгляду
справи дія договору №20/01-40 від 20.01.2009 р.
не закінчилася, а тому кредиторська
заборгованість ТОВ «Спецтрансбуд» за
таким договором у сумі 837 652,51 грн. не є
безнадійною заборгованістю, та,
відповідно, безповоротною фінансовою
допомогою в розумінні пп.14.1.11, 11.1.257 п.14.1
ст.14 Податкового кодексу України,
відтак позивачем правомірно не
включено її до складу доходу за 2013 рік.
Враховуючи викладене, позовна вимога
про визнання протиправним та
скасування податкового
р. у частині 159 154,00 грн. (837 653,00 грн. х 19%)
основного платежу та 79 577,00 грн. (159 154,00
грн. х 50%) штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) - підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що
відповідно до договору №6 від 17.05.2013 р.
про надання поворотної фінансової
допомоги, укладеного між ТОВ
«Спецтрансбуд» та ТОВ «Фреш-Інвест»,
останнє надало позивачу поворотну
фінансову допомогу в розмірі 400 000,00 грн.
без ПДВ (а.с.95, 96).
Відповідно до журналу-ордеру по
рахунку 631 «Розрахунки з
постачальниками» станом на 31.12.2013 р. ТОВ
«Спецтрансбуд» сплачено 150 000,00 грн. (100
000,00 грн. - 27.08.2013 р., 50 000,00 грн. - 03.09.2013 р.)
та рахується кредиторська
заборгованість в сумі 250 000,00 грн. за
договором №6 від 17.05.2013 р. (а.с.96).
Перевіркою встановлено, що розмір
умовно нарахованих процентів на суму
поворотної фінансової допомоги, не
повернутої ТОВ «Спецтрансбуд» на
кінець 2013 року становить 6 171,45 грн., яка
не віднесена платником податку до
складу доходів за 2013 рік (а.с.18-19).
У відповідності до змісту п.14.1.257
Податкового кодексу України поворотна
фінансова допомога - сума коштів, що
надійшла платнику податків у
користування за договором, який не
передбачає нарахування процентів або
надання інших видів компенсацій у
вигляді плати за користування такими
коштами, та є обов'язковою до
Натомість, безповоротна фінансова
допомога - це сума процентів, умовно
нарахованих на суму поворотної
фінансової допомоги, що залишається
неповерненою на кінець звітного
періоду, у розмірі облікової ставки
Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги.
Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового
кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.
Згідно з пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України інші доходи включають
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.
Із аналізу зазначених норм
встановлено, що умовно нараховані
проценти на суму поворотної фінансової
допомоги, що залишається неповерненою
на кінець звітного періоду є
безповоротною фінансовою допомогою в
розумінні п.14.1.257 Податкового кодексу
України та підлягає включенню до
складу доходу за відповідний період у
порядку визначеному пп.135.5.4 п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України.
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що у ТОВ «Спецтрансбуд» виник
обов'язок з віднесення до складу доходу
за 2013 рік умовно нарахованих процентів
на суму поворотної фінансової
допомоги, що залишається неповерненою
на кінець 2013 року у розмірі 6 171,45 грн., а
тому позовна вимога про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
(6 171,00 грн. х 19%) основного платежу та 586,00
грн. (1 173,00 грн. х 50%) штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) -
задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом, у відповідності
до договору поставки №51 від 15.08.2012 р.
(а.с.97, 98) ТОВ «Спецтрансбуд» у вересні
2012 року придбало у ТОВ «Промресурс 2012»
мінеральний порошок неактивований у
загальній кількості 124,16 т. на суму 98 086,40
грн., у тому числі ПДВ 16 347,73 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №ПР-5091 від 05.09.2012 р. (а.с.101),
27.09.2012 р. (а.с.106), податковими накладними
(а.с.102, 104, 107), а також
товарно-транспортними накладними
(а.с.215-224). Вказані господарські
операції відображено позивачем в
бухгалтерському обліку, що
підтверджується карткою по рахунку 631
Окрім того, перевіркою встановлено
наявність у платника податків
видаткових накладних №ПР-157 від 04.09.2012
р. (а.с.100), №ПР-803 від 12.09.2012 р. (а.с.103) щодо
поставки ТОВ «Промресурс 2012» у вересні
2012 року мінерального порошку
неактивованого в загальній кількості 84
Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з абз.11 ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Таким чином, документи, у тому числі і
видаткові накладі. мають силу
первинних лише за умови фактичного
здійснення господарської діяльності.
У судовому засіданні не знайшла
підтвердження реальність поставки ТОВ
«Промресурс 2012» у вересні 2012 року ТОВ
«Спецтрансбуд» мінерального порошку
неактивованого в кількості 84 т. на
підставі видаткових накладних №ПР-157
від 04.09.2012 р. (а.с.100), №ПР-803 від 12.09.2012 р.
(а.с.103), з огляду на відсутність
відповідних податкових та
товарно-транспортних накладних.
Суд зауважує, що наявність оформлених
видаткових накладних за умови
відсутності інших належних первинних
документів не може свідчити про
реальність господарських операцій, а
відтак у платника податків не виникає
обов'язку з обліку таких операцій та
віднесення сум за ними до складу доходу
за відповідний період.
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що у ТОВ «Спецтрансбуд», у
зв'язку з не підтвердженням реальності
господарських операцій за видатковими
накладними №ПР-157 від 04.09.2012 р., №ПР-803
від 12.09.2012 р., не виникло обов'язку із
віднесення сум за такими видатковими
накладними до складу доходів за ІІІ
квартал 2012 року, а тому позовні вимоги
про визнання протиправним та
скасування податкового
р. у частині 13 936,00 грн. (66 360,00 грн. х 21%)
основного платежу та 6 968,00 грн. (13 936,00
грн. х 50%) штрафних (фінансових) санкцій
Окрім того, судом встановлено, що 04.09.2012
житлово-комунального господарства
Луганської міської ради (Замовник) та
ТОВ «Спецтрансбуд» (Підрядник)
укладено договір №553 про закупівлю
робіт за державні кошти, відповідно до
якого підрядник зобов'язався у термін
до кінця грудня 2012 року виконати роботи
з капітального ремонту автомобільної
розв'язки Об'їзної дороги (вул. 1-я
Кєрамічєская, з'їзди на вул.
Лутугінська, 7-й Лутугінський проїзд,
вул. Нечуй-Левіцького) з використанням
самохідної та спеціальної техніки,
відповідно кошторисної документації,
договірної ціни та дефектного акту
З метою виконання зазначеного договору
03.06.2012 р. ТОВ «Спецтрансбуд» (Замовник)
укладено договір №03/06-12 про надання
послуг з ТОВ «Будівельна фірма
«Укрбуд» (Виконавець), відповідно до
умов якого виконавець зобов'язався
надавати послуги машин і механізмів
Листом від 27.12.2012 р. №45 ТОВ
«Спецтрансбуд» звернулося ТОВ
«Будівельна фірма «Укрбуд» щодо
розгляду питання можливості укладення
нового договору про надання послуг із
включенням до його предмету вже
виконаних робіт, передбачених
договором від 03.06.2012 р. №03/06-12, у зв'язку
з відсутністю державного фінансування
об'єктів на яких ТОВ «Будівельна фірма
«Укрбуд» виконує роботи у 2012 році
згідно з договором про надання послуг,
а також фактом неповного виконання
всього обсягу цих робіт. Водночас ТОВ
«Спецтрансбуд» наголосив, що кінцевою
датою виконання робіт буде вважатися
фактичне виконання робіт та підписання
акта приймання-передачі таких робіт
03.01.2013 р. між ТОВ «Спецтрансбуд»
(Замовник) та ТОВ «Будівельна фірма
«Укрбуд» (Виконавець) укладено договір
№1 про надання послуг, відповідно до
умов якого Виконавець зобов'язався
надавати послуги машин і механізмів
За вказаним договором ТОВ «Будівельна
фірма «Укрбуд» надано ТОВ
«Спецтрансбуд» послуги машин та
механізмів на суму 2 102 848,96 грн., у тому
числі 350 474,83 грн., що підтверджується
актом до договору про надання послуг №1
від 03.01.2013 р. (а.с.114) та актом №01012013
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
за січень 2013 року від 31.01.2013 р. (а.с.115),
(дорожньо-будівельної техніки), виданих
за період з листопада 2012 року по січень
2013 року (а.с.117-149) та податковою
накладною №1226 від 31.01.2012 р. (а.с.116).
Разом з тим, на виконання умов договору
№553 про закупівлю робіт за державні
кошти від 04.09.2012 р. позивачем до суду
надано копії актів №1 приймання
виконаних будівельних робіт за жовтень
2010 р. (а.с.154-156) та №1 приймання виконаних
будівельних робіт за лютий 2013 року
В акті перевірки та запереченнях на
позовну заяву податковий орган
вказував, що акт №01012013 здачі-прийняття
робіт (надання послуг) за січень 2013 року
від 31.01.2013 р. не містить відомостей щодо
об'єкта будівництва, де здійснювалися
послуги, що унеможливлює
ідентифікувати об'єкт на якому
здійснювалися роботи та які саме
механізми використовувалися
замовником ТОВ «Спецтрансбуд». Також
відповідач вказував на те, що на
перевірку платником податків надано
наради-завдання (дорожньо-будівельної
техніки) за період з листопада 2012 року
по січень 2013 року (а.с.22, 189).
Судом встановлено, що акт №01012013
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
за січень 2013 року від 31.01.2013 р. містить
усі реквізити визначені ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», при
цьому об'єкт будівництва на якому
виконувалися відповідні роботи
вказаний у нарадах-завданнях за період
з листопада 2012 року по січень 2013 року.
При цьому суд зауважує, що податковим
органом безпідставно не враховано, що
господарські операції з ТОВ
«Будівельна фірма «Укрбуд»
здійснювалися відповідно до договорів
№03/06-12 від 03.06.2012 р. та №1 від 03.01.2013 р.
Також є не обґрунтованими висновки
податкового органу про
невідповідність видів послуг наданих
позивачу ТОВ «Будівельна фірма
«Укрбуд» видам послуг наданих ТОВ
«Спецтрансбуд» Управлінню
житлово-комунального господарства
Луганської міської ради, оскільки з
огляду на зміст акта перевірки
№81/11-23-33-06/32892736 від 07.04.2014 р. (а.с.23-25) та
відповідно до матеріалів справи
(а.с.157-162, 172-180) встановлено, що
перевіряючими взято до уваги
підсумкові відомості ресурсів (витрати
- по факту) за вересень 2012 року та
листопад 2012 року, тоді як послуги
надані ТОВ «Будівельна фірма «Укрбуд»
та відображені в акті №01012013
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
за січень 2013 року від 31.01.2013 р.
надавалися у період з жовтня 2012 року по
Окрім того, в судовому засіданні не
знайшов також підтвердження факт
заниження ТОВ «Спецтрансбуд» ціни
реалізованих Управлінню
житлово-комунального господарства
Луганської міської ради будівельних
послуг, так як до відповідних висновків
податковий орган дійшов лише
порівнявши вартість послуг наданих ТОВ
«Будівельна фірма «Укрбуд» позивачу та
послуг наданих ТОВ «Спецтрансбуд»
Управлінню житлово-комунального
господарства Луганської міської ради,
при цьому не взяв до уваги загальний
розмір витрат та доходу за відповідною
господарською операцією.
У відповідності до змісту п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, зокрема,
собівартості реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та
Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.
У відповідності до п.138.8 ст.138
Податкового кодексу України,
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
Згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Із аналізу зазначених норми суд вбачає,
що визначальним фактором для
формування валових витрат та
податкового кредиту платником податку
є подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Тобто обов'язковими ознаками
господарської діяльності є здійснення
її суб'єктами господарювання у сфері
суспільного виробництва; спрямування
її на виготовлення та реалізацію
продукції, виконання робіт чи надання
послуг. При цьому результати
зазначеної діяльності - продукція,
роботи чи послуги - мають вартісний
характер і цінове вираження.
У відповідності до п.2.2 Статуту ТОВ
«Спецтрансбуд» предметом діяльності
позивача є, зокрема, виконання
будівельних робіт (а.с.181-185).
Зі змісту акта №81/11-23-33-06/32892736 від 07.04.2014
р. встановлено, що відповідно до
ліцензії серії АД №075469 від 07.09.2012 р.,
виданої Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, ТОВ «Спецтрансбуд» може
виконувати роботи, зокрема. з
будівництва автомобільних доріг (а.с.43).
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що витрати понесені
позивачем за вищевказаними
господарськими операціями з ТОВ
«Будівельна фірма «Укрбуд»
безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю ТОВ
Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат, зокрема,
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.
Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунку платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування складу валових
витрат та податкового кредиту, а саме
наявність у платника податку - покупця
належно оформленої та виданої
податкової накладної.
Із матеріалів справи суд вбачає, що
позивач сформував витрати та
податковий кредит на підставі належно
оформлених видаткових і податкових
накладних, виданих йому контрагентами
у перевіряємому періоді. Водночас ТОВ
«Будівельна фірма «Укрбуд» на час
видачі податкових накладних являлося
платником податку на додану вартість, а
тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10
ст.201 Податкового кодексу України були
зобов'язані виписувати податкові
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
З огляду на зміст зазначеної норми, при
розгляді судом спору щодо
правомірності рішення органу
державної податкової служби, яким
платнику податків визначені податкові
зобов'язання, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області не доведено
фактів відсутності реального
характеру господарських операцій
позивача з ТОВ «Будівельна фірма
«Укрбуд». Суду не були надані докази
про встановлення таких фактів у
рішеннях інших судів.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 22.04.2014 р., № від 22.04.2014 р., а
також № від 22.04.2014 р. у частині 332
951,00 грн. основного платежу та 166 476,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
- підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.94 КАС України,
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Позивачем заявлено позовні вимоги про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень на
загальну суму 1 637 009,00 грн., з яких судом
задоволено вимоги про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень-рішень на суму 1 635 250,00 грн.,
що становить 99,89% від суми заявлених
позовних вимог (1 627 633,00 грн. х 100 : 1 637 009,00
грн.).

З огляду на викладене, підлягає
присудженню з Державного бюджету
України на користь ТОВ «Спецтрансбуд»
сплачений позивачем судовий збір (10%
від ставки судового збору для позовних
вимог майнового характеру) пропорційно
до задоволених позовних вимог у
розмірі 486,66 грн. (4 87,20 грн. х 99,89%).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 22 квітня 2014 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Спецтрансбуд»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 525
713,00 грн., у тому числі 350 475,00 грн.
основного платежу та 175 238,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

3. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 22 квітня 2014 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Спецтрансбуд»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 768 438,00 грн.,
у тому числі 512 292,00 грн. основного
платежу та 256 146,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів), в
частині 759 062,00 грн., у тому числі 506 041,00
грн. основного платежу та 253 021,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

4. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 22 квітня 2014 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Спецтрансбуд»
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
січень 2013 року у розмірі 350 475,00 грн.

5. У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Спецтрансбуд», (27656, с. Степове
Кіровоградського району
Кіровоградської області, вул. Кільцева,
5) з Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 486,66 грн. (чотириста
вісімдесят шість грн. 66 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови у
повному обсязі.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Г.М. Момонт