Справа № 804/5924/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
25 червня 2014 р. Справа № 804/5924/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дєєва М.В., при секретарі судового
засідання - Пополітові І.М., за участю
представника позивача -
Бессараб Р.В., представника відповідача
- Колупаєва О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Підприємства з
іноземними інвестиціями «Автомобільне
Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів
у Дніпропетровській області
податкових повідомлень-рішень, -
Підприємство з іноземними
інвестиціями «Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой-Дніпропетровськ»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкових
В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що податковим органом було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за вересень 2013 року та
винесено оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, під час
перевірки відповідачем було порушено
встановлені законом вимоги щодо
строків проведення камеральної
перевірки та встановленого порядку
щодо складання актів перевірки
стосовно кожної податкової декларації
з ПДВ за окремий податковий період.
Крім того, вважає неправомірними
посилання відповідача як на підставу
порушення ним норм Податкового кодексу
податкове повідомлення-рішення №
податкове повідомлення-рішення
скасоване постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2014 року,
а тому нарахована за ним сума грошового
зобов'язання не сплачена. Таким чином,
позивач вважає оскаржувані податкові
повідомлення - рішення протиправним, у
зв'язку з чим просить суд їх скасувати.
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив суд
позовні вимоги задовольнити у повному
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, посилаючись на надані
суду письмові заперечення, у яких
зазначено, що висновки перевірок
відповідають фактичним обставинам
справи, висновки за результатами
перевірки є цілком обґрунтованими,
тому винесені податкові
повідомлення-рішення є такими, що
відповідають вимогам діючого
законодавства, а отже підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.
Заслухавши доводи представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд доходить висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з огляду
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20
Податкового кодексу України органи
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
Згідно з п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу
України, камеральна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
Судом встановлено, що відповідачем
було проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за вересень 2013 року ПІІ
«Автоінвестстрой-Дніпропетровськ», за
результатами якої було складено акт №
757/04-61-22-3/30619514 від 29.10.2013 року, за
висновками якого позивачем в
результаті порушень п. 198.6 ст. 198 , п. 200.2,
200.3 ст. 200 Податкового кодексу України
та п.4.6.7 розділу V Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість від 25.11.2011 року № 1492
неправомірно сформовано залишок
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного періоду за
вересень 2013 року, у розмірі 1207883 грн. що
призвело до заниження податкового
зобов'язання та сплати податку в бюджет
на 452841 грн., у тому числі: за листопад 2012
року на суму ПДВ 299607 грн., за грудень 2012
року на суму ПДВ 6179 грн., за січень 2013
На підставі даного акту було винесено
податкові повідомлення-рішення:
встановлено порушення позивачем п. 198.6
ст. 198 , п. 200.2, 200.3 ст. 200 Податкового
кодексу України та п.4.6.7 розділу V
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість від 25.11.2011 року № 1492, та
визначено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 1207883 грн.;
встановлено порушення п. 198.6 ст. 198 , п.
200.2, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу
України та п.4.6.7 розділу V Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість
від 25.11.2011 року № 1492, та збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ на 668032
грн.50 коп., в тому числі на 445355 грн. - за
основною сумою ,та 222677 грн. 50 коп. - за
штрафними санкціями.
Відповідно до п. 200.10 Податкового
кодексу України, протягом 30
календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних.
Зі змісту зазначених положень
Податкового кодексу виплаває, що
контролюючим органом щомісяця
проводиться камеральна перевірка
податкової звітності з ПДВ, що
складається позивачем та подається до
контролюючого органу.
Відповідно до п. 86.2 ст. 86 Податкового
кодексу за результатами камеральної
перевірки у разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
Судом встановлено, що за результатами
камеральних перевірок стосовно
податкової звітності з ПДВ ПІІ АТ
«Автоінвестстрой - Дніпропетровськ» за
період листопад 2012 року- серпень 2013
року не складалися акти камеральних
перевірок, які б вказували на порушення
позивачем Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість від 25.11.2011 року №1492.
Проте, відповідачем під час перевірки
лише одного податкового періоду -
вересня 2013 року, було зроблено висновки
про порушення в іншому податковому
періоді-листопаді 2012 р. та про
заниження суми податкових зобов'язань
з ПДВ за попередні податкові періоди-з
листопада 2012 року по серпень 2013 року,
без здійснення перевірки звітності або
результатів господарської діяльності
підприємства за вказані податкові
Тобто, відповідачем було порушено
зазначені вище норми Податкового
кодексу України щодо строків та
порядку проведення камеральної
Крім того, зважаючи на встановлені
обставини справи, суд доходить
висновку, що позивачем вірно визначено
податкові зобов'язання з ПДВ за період
з листопаду 2012 року по серпень 2013 року
Судом встановлено, що при проведенні
камеральної перевірки та прийнятті
оскаржуваних рішень відповідачем
повідомлення-рішення від 26.11.2012 року №
«Автоінвестстрой-Дніпропетровськ»
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на 1653238 грн.
Проте, на момент винесення
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, податкове
повідомлення-рішення від 26.11.2012 року №
Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2014 року у справі №804/4058/13-а
повідомлення-рішення визнано
протиправним та скасовано.
Згідно п.57.3. статті 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
Таку саме позицію підтверджено листом
ДПС України від 05.01.2012 р. N 156/7/19- 5017: при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу
податкове зобов'язання вважається
неузгодженим до дня набрання судовим
рішенням законної сили. Аналогічна
правова норма міститься у п.56.17.5. статті
56 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд доходить висновку, що
позивачем правомірно не відображено в
рядку 21.3 «зменшено/збільшено залишок
від'ємного значення за результатами
перевірки» декларації з ПДВ за
листопад 2012 року суму зменшення
залишку від'ємного значення на
підставі повідомлення-рішення від
26.11.2012 року № в розмірі 1653238 грн.

Суд критично оцінює твердження
відповідача про те, що права та
обов'язки платника податків щодо
використання суми завищення залишку
від'ємного значення у наступних
податкових періодах виникають лише
після набрання законної сили судовими
рішеннями, оскільки, як випливає зі
змісту наведених вище правових норм,
податкове зобов'язання вважається
неузгодженим до дня набрання судовим
рішенням законної сили, а отже не тягне
за собою ніяких правових наслідків до
означеного моменту.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представник відповідача у ході
судового розгляду справи не надав суду
жодних доказів та не навів жодних
підстав щодо обґрунтованості
прийнятих ними рішень з урахуванням
встановлених судом обставин у даній
справі та аналізу вищенаведених
документів.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд дійшов висновку, що
оспорювані рішення прийняті
відповідачем не у спосіб, що
передбачений законодавством України,
без урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
податкові повідомлення-рішення №
від 26.11.2013 року та № від
26.11.2013 року є протиправними та
підлягають скасуванню. Таким чином,
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги те, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, тому слід
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача понесені
позивачем судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.,
сплачені за платіжним дорученням № 10
від 18.04.2014р., виходячи з вимог ч.1 ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160, 161, 162, 163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Підприємства з
іноземними інвестиціями «Автомобільне
товариство «Автоінвестстрой -
Дніпропетровськ» - задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № від 26.11.2013 року та №
від 26.11.2013 року.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Підприємства з іноземними
інвестиціями «Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой - Дніпропетровськ»
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 487 грн. 20 коп.(чотириста
вісімдесят сім гривень двадцять
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 30.06.2014
року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 30.06.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді М.В.
Дєєв М.В.Дєєв
Т.С.Журавель