Справа № 491/518/14-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 491/518/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Скуртов М.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
на ухвалу Ананьївського районного суду
Одеської області від 13 травня 2014 року
про задоволення подання відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про зміну способу
виконання рішення суду у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
про визнання неправомірною відмови у
виплаті щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області (далі -
заявник, відділ ДВС) звернувся до суду
із поданням, в якому просить суд
змінити спосіб виконання постанови
Ананьївського районного суду Одеської
області від 13 травня 2014 року у справі №
2-а-324/2011, шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
(далі - УПФУ, боржник, відповідач) на
користь ОСОБА_1 кошти в сумі 1053,06 грн, що
нараховані боржником.

Ухвалою Ананьївського районного суду
Одеської області від 13 травня 2014 року
подання відділу ДВС - задоволено.

Суд змінив спосіб і порядок виконання
постанови Ананьївського районного
суду Одеської області від 13 травня 2014
року по справі № 2-а-324/2011, шляхом
стягнення з УПФУ на користь ОСОБА_1
заборгованість у розмірі 1053,06грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
УПФУ звернулось з апеляційною скаргою.

Апелянт, оскаржуючи ухвалу суду
посилався на те, що вона винесена з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, а тому просить її
скасувати та постановити нову, про
відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи, що апелянтом надано
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ч.1 п.1 ст.197 КАС
України, розглянув справу в порядку
письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Задовольняючи подання ДВС, суд першої
інстанції виходив з того, що є
обставини, що роблять виконання
рішення суду неможливим, оскільки
боржником нараховане позивачу пенсію у
розмірі 1053,06грн. за постановою суду, яка
фактично не виконана в частині виплати
вказаних коштів, у зв'язку з
відсутністю фінансування.

Державний виконавець позбавлений
засобів для примусового виконання
постанови, а запропонований спосіб
виконання постанови шляхом стягнення
відповідає встановленим обставинам
справи, спрямований на захист
порушених конституційних прав
стягувача, не змінює змісту
зобов'язання, а тому відповідно до ст.263
КАС України є всі підстави для
задоволення подання.

Аналіз законодавчих норм, на думку
колегії суддів свідчить про те, що суд
першої інстанції неправильно
застосував норми процесуального та
матеріального права, у зв'язку з чим
помилково задовольнив подання та
змінив порядок виконання судового
рішення, шляхом стягнення вказаних
коштів.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Ананьївського районного
суду Одеської області від 29 липня 2011
року (а.с.17), яка залишена без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2013 року (а.с.22), зобов'язано УПФУ
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену щомісячну надбавку до
пенсії як дитині війни в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 23 листопада 2010 року по 23
травня 2011 року, з урахуванням фактично
сплачених сум.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Ананьївського районного суду Одеської
області від 29 липня 2011 року та
наведених процесуальних норм дають
підстави для висновку про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
є позовними вимогами які обрані як
захист порушених прав позивача, які суд
задовольнив.

За таких обставин, заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття вказаної постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, ст. 223 КАС України).

Отже, суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним видом
захисту порушених прав позивача від
способу виконання судового рішення як
одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, ч.1 ст.263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Аналіз оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції свідчить про те, що суд
першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Таким чином, колегія суддів вважає
подання про зміну способу і порядку
виконання рішення суду безпідставною,
а ухвалу Ананьївського районного суду
Одеської області від 13 травня 2014 року
необґрунтованою та такою, що підлягає
скасуванню на підставі ст.202 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
- задовольнити.

Ухвалу Ананьївського районного суду
Одеської області від 13 травня 2014 року -
скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у
задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про зміну способу
виконання рішення суду у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
про визнання неправомірною відмови у
виплаті щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни -
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова