Справа № 2508/1579/2012
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2508/1579/2012 Головуючий у 1-й
інстанції: Бараненко С.М.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

18 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляна Г.В., Сорочко Є.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 06.08.2012 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання бездіяльності незаконною
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 17.02.2011 року звернувся до
Козелецького районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату щомісячної грошової
допомоги, додаткової пенсії та доплат,
передбачених ст. ст. 37, 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за 2010 - 2011
роки.

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 06.08.2012
року позов задоволено частково:
відповідно до ст. ст. 37, 51 Закону, за
період з 17.08.2010 року по 17.02.2011 року. У
задоволенні вимоги щодо перерахунку та
виплати доплат відповідно до ст. 39
Закону - відмовлено, оскільки позивач є
працюючим пенсіонером.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідачі подали
апеляційні скарги, в якіх просять
апеляційну інстанцію скасувати
незаконну, на їх думку, постанову суду
першої інстанції та відмовити в позові.
В своїй апеляційній скарзі апелянти
посилаються на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
знаходить, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1, та
відноситься до 4 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

У відповідності до вимог ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно до ст. 37 Закону, громадянам, які
відноситься до 4 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку із обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- 30% від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 Закону, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії,
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. ст. 37, 51 Закону позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному відповідно до ПКМУ № 530 від
28.05.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року, а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком, як того вимагає вказаний
Закон.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 530
від 28.05.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року,
відповідачі неправомірно виплачували
щомісячну грошову допомоу, додаткову
пенсію та доплату до пенсії в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст.ст. 37, 51
Закону.

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 06.08.2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І. Горбань

Судді:
Л.В. Бєлова

Л.М. Гром

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.