Справа № 219/9798/13-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Харченко О.П.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року справа №219/9798/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією в
складі: судді-доповідача Гайдара А.В.,
суддів Ханової Р.Ф., Яковенка М.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 2 червня 2014 року у
справі № 219/9798/13-а за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Артемівську та Артемівському районі
про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання поновити
виплату пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 2 червня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Артемівську та Артемівському районі
про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання поновити
виплату пенсії за віком - відмовлено
повністю (арк.. справи 88-95) .

Представник позивача з таким судовим
рішення не погодився та подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати в зв'язку з порушенням норм
матеріального права, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю (арк.. справи 107-108).

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні.

Вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, здійснюючи
апеляційний перегляд в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції скасувати та частково
задовольнити позовні вимоги з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є особою, що
досягла пенсійного віку, є
громадянином України, що
підтверджується паспортом для виїзду
за кордон серії НОМЕР_1, виданим 14
квітня 1998 р., з серпня 1998 р. по
теперішній час постійно проживає на
території держави Ізраїль.

З 1 липня 1989 року позивачу була
призначена та виплачувалась пенсія за
віком.

На підставі Закону України «Про
пенсійне забезпечення» ОСОБА_3 була
припинена виплата пенсії у зв'язку із
виїздом за кордон з 01.02.1999 року.

Дані обставини не є спірними між
сторонами.

23 жовтня 2013 року позивач звернулась до
відповідача з заявою про поновлення їй
пенсійних виплат, шляхом подання до
УПФУ відповідної заяви. Вказану заяву
скеровано до УПФУ її представником -
ОСОБА_6, яка діє на підставі
довіреності.

Відповідно до листа УПФУ від 11
листопада 2013 року № 246/А-19-01-15 у
поновленні виплати пенсії ОСОБА_3
відмовлено з тих підстав, що згідно п.2
ч.1 ст. 49 Закону України № 1058 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України. Згідно
ст. 51 вказаного Закону № 1058, у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України. Рішенням
Конституційного Суду України від 07.10.2009
р. N 25-рп/2009 визнано неконституційними
п.2 ст. 49 та друге речення ст. 51 Закону №
1058, але законодавчо це питання досі не
вирішено, тому законних підстав для
відновлення виплати пенсії позивачу
немає. З огляду на викладене
представнику позивача роз'яснено, що
для поновлення виплати пенсії
необхідно звернутись до УПФУ в м.
Дніпродзержинську, оскільки позивач
зареєстрований в м.Дніпродзержинськ
(арк.. справи 40).

Порушення права на належне пенсійне
забезпечення позивач вбачає у відмові
у поновленні виплати пенсії на
пільгових умовах листом від 11
листопада 2013 року № 246/А-19-01-15,
розглянутого у межах звернення
громадян.

Колегія суддів вирішуючи даний спір по
суті виходить з того, що управління
рішення в межах соціального
страхування за заявою позивача від 23
жовтня 2013 року, не прийняло. Лист від 11
листопада 2013 року № 246/А-19-01-15 не є
юридичною формою рішення владного
органу, оскільки в межах компетенції
управління актами правової дії є
розпорядження або рішення керівника
органу. Заява позивача про поновлення
пенсії від від 23 жовтня 2013 року,
безпідставно розглянута в межах
звернення громадян. Відтак
відповідачем порушене право позивача
на розгляд його заяви.

З урахуванням вимог частини 2 статті 11
КАС України колегія суддів вважає
необхідним вийти за межі позовних
вимог та зобов'язати відповідача
розглянути заяву позивача про
поновлення виплати пенсії та прийняти
відповідне рішення згідно пенсійного
законодавства.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача поновити виплату пенсії з
22 травня 2013 року (з урахуванням ухвали
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року по даній справі), колегія суддів
зазначає, що дані позовні вимоги є
передчасними, оскільки орган
пенсійного забезпечення взагалі не
розглядав питання про поновлення
виплати пенсії позивачу, тобто в даному
випадку має місце бездіяльність органу
пенсійного забезпечення щодо не
розгляду заяви позивача про поновлення
виплати пенсії. Суд не може підміняти
собою орган владних повноважень щодо
питань, які належать до його
компетенції.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції не з'ясовані обставини, що
мають значення для справи.

Відповідно до ст. 198 КАС України суд
апеляційної інстанції має право
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та
ухвалює нове рішення, якщо судом першої
інстанції при ухваленні рішення
допущено порушення норм матеріального
або процесуального права, яке призвело
до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що судом першої інстанції
неправильно застосовані норми
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової про відмову у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Керуючись ч.ч.1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195,197, п.3
ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В
:

Апеляційну скаргу представника
позивача представника позивача ОСОБА_2
в інтересах ОСОБА_3 на постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 2 червня 2014 року у
справі № 219/9798/13-а - задовольнити
частково.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 2 червня 2014 року у справі № 219/9798/13-а -
скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м.Артемівську та Артемівському районі
щодо не розгляду заяви представника
ОСОБА_3 ОСОБА_6 про поновлення виплати
пенсії від 23 жовтня 2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Артемівську та
Артемівському районі розглянути заяву
представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 про
поновлення виплати пенсії від 23 жовтня
2013 року та прийняти вмотивоване
рішення згідно пенсійного
законодавства.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий:
А.В. Гайдар

Судді:
Р.Ф. Ханова

М.М. Яковенко