Справа № 817/1481/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1481/14

01 вересня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю
секретаря судового засідання Маринич
В.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Нестерчук О.І.

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області

до Відділу державної виконавчої
служби Острозького районного
управління юстиції

про визнання протиправними та
скасування постанов, зобов'язання
вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Здолбунівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області звернулась з позовом до
Рівненського окружного
адміністративного суду про визнання
дій відповідача протиправним,
скасування постанов про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
12.03.2014 року ВП №42456925, від 12.03.2014 року ВП
№42458035, від 12.03.2014 року ВП №42456242, від
12.03.2014 року ВП №42457359, від 12.03.2014 року ВП
№42457046, від 12.03.2014 року ВП №42457229, від
14.03.2014 року ВП №42507307, від 14.03.2014 року ВП
№42507424, від 14.03.2014 року ВП №42511001, від
12.03.2014 року ВП №42456721, від 12.03.2014 року ВП
№42456479, від 14.03.2014 року ВП №42509899, від
14.03.2014 року ВП №42506038.

Позов обґрунтовує тим, що
Здолбунівська ОДПІ як сторона
виконавчого провадження відповідно до
ч.3 статті 8 Закону України "Про
виконавче провадження" направила на
виконання постанови Острозького
районного суду Рівненської області.

Після направлення вказаних виконавчих
документів на виконання до відділу
Державної виконавчої служби
Острозького районного управління
юстиції у Рівненській області,
останнім було прийнято постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з підстав, визначених в п.8
ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження", без посилання на норму
закону яка передбачала б інші
передбачені законом підстави, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

За таких обставин, позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
просить суд скасувати постанови про
відмову у відкритті виконавчого та
зобов'язати відповідача прийняти
виконавчі документи до виконання.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату час та
місце судового розгляду справи
повідомлявся судом належним чином.
Поважності причин неприбуття в судове
засідання суду не пояснив, письмових
заперечень не подавав.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно і всебічно з'ясувавши
всі обставини адміністративної справи
в їх сукупності, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
позов задовольнити частково.

Судом встановлено, що Острозьким
районним судом Рівненської області
винесено постанови в справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності:

- від 24.12.2013 року у справі №567/1649/13-п;

- від 05.03.2013 року у справі №567/290/13-п;

- від 22.10.2009 року у справі №3-843/09;

- від 05.03.2013 року у справі №567/283/13-п;

- від 16.01.2013 року у справі №567/56/13-п;

- від 24.05.2013 року у справі №567/563/13-п;

- від 16.10.2012 року у справі №1713/1350/12;

- від 23.01.2014 року у справі №567/84/14-п;

- від 10.02.2014 року у справі №567/171/14-п;

- від 10.02.2014 року у справі №567/173/14-п;

- від 19.08.2013 року у справі №567/1107/03-п;

- від 10.08.2012 року у справі №1713/977/12;

- від 11.07.2013 року у справі №567/863/13-п.

Зазначені постанови набрали законної
сили та є виконавчими документами.

Острозьким відділенням Здолбунівської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській
області до відділу державної
виконавчої служби Острозького
районного управління юстиції було
направлено вищезазначені постанови
суду для примусового виконання.

За наслідками розгляду поданих заяв
було винесено постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
даним виконавчим документом:

- від 12.03.2014 року ВП №42456925 старшого
державного виконавця ВДВС Острозького
РУЮ Воронецької К.О.;

- від 12.03.2014 року ВП №42458035 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 12.03.2014 року ВП №42456242 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 12.03.2014 року ВП №42457359 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 12.03.2014 року ВП №42457046 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 12.03.2014 року ВП №42457229 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 14.03.2014 року ВП №42507307 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 14.03.2014 року ВП №42507424 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Семенюк
К.А.;

- від 14.03.2014 року ВП №42511001 старшого
державного виконавця ВДВС Острозького
РУЮ Воронецької К.О.;

- від 12.03.2014 року ВП №42456721 заступника
начальника ВДВС Острозького РУЮ Дума
Т.П.;

- від 12.03.2014 року ВП №42456479 заступника
начальника ВДВС Острозького РУЮ Дума
Т.П.;

- від 14.03.2014 року ВП №42509899 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Семенюк
К.А.;

- від 14.03.2014 року ВП №42506038 начальника
ВДВС Острозького РУЮ Дем'янчук Н.В.

Зазначені постанови вмотивовані тим,
що у заявах про відкриття виконавчого
провадження стягувач просить стягнути
подвійний розмір штрафу, хоча це не
передбачено самим виконавчим
документом, а заява не відповідає
змісту резолютивної частини
виконавчого документу.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку (далі - Закон
№606).

Згідно ст. 1 Закону №606, в редакції,
чинній на момент винесення спірної
постанови, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в статті 3 цього
Закону.

Відповідно до ч.1 та пп.8 ч.2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
державною виконавчою службою
підлягають виконанню постанови судів у
справах про адміністративні
правопорушення..

Частинами 2, 4 ст. 24 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

В постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом. Копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного дня
надсилається стягувачу, боржнику та
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ

Відповідно до вимог ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

В той же час, статтею 26 вказаного закону
визначений перелік підстав для відмови
у відкритті виконавчого провадження.

Як вбачається із постанов відповідача
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, вони постановлені
відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України
"Про виконавче провадження", а саме:
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Дії відповідача вмотивовані тим, що "у
заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач просить стягнути
подвійний розмір штрафу, хоча це не
передбачено самим виконавчим
документом, а заява не відповідає
змісту резолютивної частини
виконавчого документу".

Однак, з аналізу даної норми
вбачається, що державний виконавець
відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження відповідно до п.8 ч.1 ст.26
Закону України "Про виконавче
провадження" має посилатися і на інший
закон, який передбачає підставу для
відмови у відкритті провадження.

Виходячи зі змісту постанов про
відмову у відкритті виконавчого
провадження державними виконавцями не
зазначено, який закон в даному випадку
передбачає підстави, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Обставина, на які покликаються
державні виконавці не передбачена
Законом та не є підставою для відмови у
прийнятті виконавчого документа до
провадження.

А тому, посилання відповідача на п. 8 ч.1
ст.26 Закону України "Про виконавче
провадження" при відмові у відкритті
виконавчого провадження в даному
випадку є безпідставним, оскільки
вказана норма Закону передбачає
необхідність наявності інших
передбачених законом підстав, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" завданням
державної виконавчої служби є
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб).

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судові рішення відповідно до ст. 124
Конституції України є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Зазначені вище постанови Острозького
районного суду Рівненської області про
накладення адміністративних стягнень
у вигляді штрафу набрали законної сили
та є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, із досліджених в судовому
засіданні матеріалів справи
вбачається, що відповідачем не вчинено
жодних дій щодо примусового виконання
рішень суду, а відразу ж відмовлено у
відкритті виконавчого провадження, що
фактично виключило виконання судових
рішень.

За наведених обставин, суд визнає
протиправними та такими, що належать до
скасування постанови від 12.03.2014 року ВП
№42456925, від 12.03.2014 року ВП №42458035, від
12.03.2014 року ВП №42456242, від 12.03.2014 року ВП
№42457359, від 12.03.2014 року ВП №42457046, від
12.03.2014 року ВП №42457229, від 14.03.2014 року ВП
№42507307, від 14.03.2014 року ВП №42507424, від
14.03.2014 року ВП №42511001, від 12.03.2014 року ВП
№42456721, від 12.03.2014 року ВП №42456479, від
14.03.2014 року ВП №42509899, від 14.03.2014 року ВП
№42506038 про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Поряд з тим, що стосується вимоги
позивача про зобов'язання відкрити
провадження за заявами Острозького
відділення Здолбунівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області примусове
виконання постанов Острозького
районного суду Рівненської області,
суд зазначає наступне.

Відповідно ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст.6 Конституції України
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову. Органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державну виконавчу службу" державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України
і здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб відповідно до
законів України.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 вказаного
Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець:

- здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом;

- надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження;

- розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання;

- заявляє в установленому порядку про
самовідвід за наявності обставин,
передбачених цим Законом;

- роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
виконавця, пов'язану з проведенням
примусового виконання рішення,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Отже, законодавець наділив даний орган
та його посадових осіб дискреційними
повноваженнями при прийнятті
управлінського рішення.

Дискреційні повноваження - це
сукупність прав та обов'язків органів
державної влади та місцевого
самоврядування, осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, що надають
можливість на власний розсуд визначити
повністю або частково вид і зміст
управлінського рішення, яке
приймається, або можливість вибору на
власний розсуд одного з декількох
варіантів управлінських рішень,
передбачених проектом
нормативно-правового акта.

Враховуючи вищезазначене, дискреційне
право органу виконавчої влади
обумовлене певною свободою (тобто
вільним, або адміністративним,
розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі
одного з варіантів рішень та правових
наслідків.

З огляду на вказане, право відповідача
на вчинення дій з відкриття
виконавчого провадження є
дискреційним повноваженням, а тому
задоволення позовних вимог в цій
частині є формою втручання в
дискреційні повноваження державного
органу.

Окрім того, як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
виконавчі документи повернуто
стягувачу. Відтак, для реалізації
визначених Законом України «Про
виконавче провадження» прав на
примусове виконання судових рішень,
стягувачу слід повторно надати такі
виконавчі документи до примусового
виконання. Причому, при вирішенні
питання про відкриття провадження за
такими виконавчими документами,
висновки суду у даній справі є
обов'язковими.

А тому суд, приходить до висновку, що в
задоволенні позову в цій частині слід
відмовити.

З огляду на викладене, позовні вимоги
слід задовольнити частково.

Відповідно до частини четвертої статті
94 КАС України судові витрати не
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження:

- від 12.03.2014 року ВП №42456925 старшого
державного виконавця ВДВС Острозького
РУЮ Воронецької К.О.;

- від 12.03.2014 року ВП №42458035 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 12.03.2014 року ВП №42456242 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 12.03.2014 року ВП №42457359 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 12.03.2014 року ВП №42457046 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 12.03.2014 року ВП №42457229 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 14.03.2014 року ВП №42507307 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Байдіна
Л.В.;

- від 14.03.2014 року ВП №42507424 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Семенюк
К.А.;

- від 14.03.2014 року ВП №42511001 старшого
державного виконавця ВДВС Острозького
РУЮ Воронецької К.О.;

- від 12.03.2014 року ВП №42456721 заступника
начальника ВДВС Острозького РУЮ Дума
Т.П.;

- від 12.03.2014 року ВП №42456479 заступника
начальника ВДВС Острозького РУЮ Дума
Т.П.;

- від 14.03.2014 року ВП №42509899 державного
виконавця ВДВС Острозького РУЮ Семенюк
К.А.;

- від 14.03.2014 року ВП №42506038 начальника
ВДВС Острозького РУЮ Дем'янчук Н.В.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Гломб
Ю.О.