Справа № 592/8830/14-а
Суддя: Корольова Г. Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/8830/14-а
Провадження №2-а/592/332/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого судді - Корольової Г.Ю.

при секретарі - Кириченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Суми
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора сектору ОДР ВДАІ,
обслуговування м.Суми лейтенанта
міліції Литвиненко Сергія Сергійовича
про скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,-

встановив:

15.08.2014.р позивач звернувся до суду з
позовом про визнання протиправною та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 450716 від 06.08.2014 року, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що на підставі
постанови інспектора ДПС від 06 серпня
2014 року його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП внаслідок порушення
п. 16.2 ПДР України. Вказуючи, що
порушень не допускав (вимоги правил
дорожнього руху не порушував), а тому
відповідачем порушений порядок
провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
позивач просить скасувати постанову

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги у повному обсязі і
просив скасувати постанову.

Відповідач у судове засідання не
зявився, повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причину
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
проаналізував матеріали справи,
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов необхідно
задовольнити зі слідуючих підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Судом встановлено, що 06.08.2014 року
інспектор сектору ОДР ВДАІ,
обслуговування м. Суми лейтенант
міліції Литвиненко Сергій Сергійович
склав протокол про адміністративне
правопорушення, згідно якого 06.08.2014
року о 14-52 год ОСОБА_1, керуючи
автомобілем Nissan Qashqai д.н НОМЕР_1 в м.
Суми по вул. Харківська в районі вул..
Прокоф'єва при проїзді перехрестя, а
саме, повертаючи праворуч не надав
дорогу пішоходам, які переходили
проїзну частину, на яку він повертав,
чим порушив 16.2 ПДР України

За результатами розгляду вказаного
протоколу позивач був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
вчинення ним правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Свідки
події в протоколі про
адміністративне правопорушення не
вказані.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно ст. 251 КАС України доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Як зазначив позивач в судовому
засіданні, п. 16.2 ПДР України зобов'язує
водія на регульованих перехрестях,
повертаючи праворуч або ліворуч, дати
дорогу пішоходам, які переходять
проїзну частину, на яку він повертає. З
пояснень позивача у судовому засіданні
встановлено, що при проїзді
пішохідного переходу пішоходи
знаходилися більш ніж в 15 метрах від
автомобіля, переходили її спокійно, не
були змушені змінювати ані швидкість,
ані напрямок руху, небезпеки наїзду на
них не існувало. Уникати наїзду вони не
змушені були. Враховуючи визначення
поняття дати дорогу - вимогу до
учасника дорожнього руху не
продовжувати або не відновлювати рух,
не здійснювати будь - яких маневрів,
якщо це може примусити інших учасників
дорожнього руху, які мають перевагу,
змінити напрямок руху або швидкість,
дане у п. 1.10 ПДР, слід вважати, що у
даному випадку ніякої небезпеки для
пішоходів або перешкоди для них не
створювалося. Боковий інтервал для
пішохода також був безпечний та
швидкість руху автомобіля була 30 км
год. За таких умов обов'язку водія
зупинитися не існувало, він слідкував
за дорожньою обстановкою, перешкод для
пішоходів не існувало, а тому вказане
адмінправопорушення не вчиняв.
Зазначене підтверджується поясненнями
позивача, викладеними в протоколі про
адміністративне правопорушення,
згідно яких він не визнає свою вину у
вчиненні вказаного правопорушення.

Будь-які докази відповідно до положень
ст. 251 КУпАП, крім протоколу про
адміністративне правопорушення, які б
свідчили про вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122
КУпАП, в матеріалах справи відсутні. В
суді не спростовано пояснення
позивача, свідки події не зазначені в
протоколі про адміністративне
правопорушення, відповідачем не надано
доказів на письмову вимогу суду, а
також доказів фіксації правопорушення
за допомогою спеціальних технічних
приладів та результатів фіксації.
Під час розгляду справи не знайшло
свого підтвердження порушення
позивачем вимог п. 16.2 ПДР України, у
зв'язку з чим, позов підлягає
задоволенню.

За даних обставин, суд приходить до
висновку, що вина позивача у вчиненні
ним адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, не
доведена належними доказами, отже,
відповідач під час судового розгляду
справи не довів правомірність свого
рішення, а тому є підстави для
задоволення позову і скасування
постанови відносно про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України,
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності - є остаточним і
оскарженню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 6-14,18, 69,70, 71, 86,ч.4 128, 159 - 163, 167, ч.2 ст.
171-2,251, Кодексу адміністративного
судочинства України, 122 ч.2, 245,251, 276, 280
КУпАП України, п.16.2 Правил дорожнього
руху суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора сектору ОДР
ВДАІ, обслуговування м.Суми лейтенанта
міліції Литвиненко Сергія Сергійовича
про скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення
задовольнити .

Скасувати постанову серії ПС1 № 450716
від 06.08.2014 року про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення за ст. 122
ч.2 КУпАП України у розмірі 425 грн
незаконною та скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Г.Ю. Корольова