Справа № 205/387/14-а (2а/205/11/14)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2014 рокусправа № 205/387/14-а
(2а/205/11/14) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Богданенка І.Ю.
Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 19 лютого
2014 року у справі

за адміністративним позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м.
Дніпропетровська про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату пенсії
по втраті годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до відповідача Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська (далі - УПФУ
в Ленінському районі м.
Дніпропетровська), в якому просила
визнати неправомірними дії УПФУ в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
щодо відмови в переведенні її на
пенсію по втраті годувальника після
смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати відповідача
призначити їй - ОСОБА_2- пенсію по втраті
годувальника після смерті чоловіка
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до вимог чинного
законодавства з розрахунку 50% розміру
пенсії, яку отримував ОСОБА_3 на день
смерті, починаючи з 16.12. 2013 року.

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 19.02. 2014 року
позов задоволено, визнано
неправомірними дії УПФУ в Ленінському
районі м. Дніпропетровська щодо
відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії у
зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_3,
інваліда ІІ групи, учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, в розмірі передбаченому
ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"; на відповідача покладено
обов'язок призначити позивачу пенсію,
як непрацездатному члену сім'ї
померлого годувальника ОСОБА_3 в
розмірі 50 % пенсії померлого
відповідно до вимог ст.54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 16 грудня 2013 року.

Не погодившись з постановою суду, УПФУ
Ленінському районі м. Дніпропетровська
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою у задоволені позовних
вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_2 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя був
визнаний учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії , інвалідом ІІ групи згідно
посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.07.1997
року та користувався пільгами,
встановленими ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796-Х11 від
28.02.1991 року (далі Закон №796-Х11 ).

Позивач ОСОБА_2 знаходиться на обліку
УПФУ в Ленінському районі м.
Дніпропетровська та отримує пенсію за
віком, що не оспорюється відповідачем,
та 16.12. 2013 року звернулася до
відповідача із заявою про переведення
її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку
із втратою годувальника, в чому їй
відповідачем відмовлено згідно листа
від 23.12.2013 року.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач ОСОБА_2 має статус вдови
ліквідатора аварії на ЧАЕС 1 категорії,
смерть якого пов'язана із
Чорнобильською катастрофою, що
підтверджено посвідченням НОМЕР_2 від
11.12.2013 року на її ім'я.

За приписами ст.13 Закону №796-Х11
держава взяла на себе відповідальність
за завдану шкоду громадянам та
зобов'язалась відшкодовувати її за
пошкодження здоров'я або втрату
працездатності громадянами та їх
дітьми, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та за втрату
годувальника, якщо його смерть
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою.

Пунктом 4 ст.54 Закону №796-Х11
передбачено, що пенсія в разі втрати
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
отриманні у розмірі на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника.

Відповідно до п.4 ст.11 постанови КМУ "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №1210 від
23.11.2011 року чітко визначено, що
мінімальний розмір пенсії, не
працездатного члена сім'ї померлого
годувальника повинен складати не менше
50 % пенсії по інвалідності померлого
годувальника.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відсутність довідки про
заробітну плату померлого ОСОБА_3, з
визначенням тарифної ставки для
проведення розрахунку оплати праці в
зоні відчуження ,застосування кратної
оплати праці відповідно до переліку
населених пунктів зони відчуження,
проведення оплати праці за
понаднормовий час роботи у вихідні та
святкові дні у зоні відчуження з
підтвердженням первинними
документами, не може порушувати права
позивача на отримання пільгової
пенсії, оскільки в матеріалах
пенсійної справи померлого ОСОБА_3
містився повний обсяг документів, який
давав йому право на отримання пенсії.

Доводами апеляційної скарги зазначені
обставини не спростовані.

За таких обставин, суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 19 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
О.М. Лукманова