Справа № 2-а-3622/11/0220
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3622/11/0220
Головуючий у 1-й інстанції: Бойчук О. Г.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Погребищенської
районної державної адміністрації
Вінницької області на постанову
Погребищенського районного суду
Вінницької області від 26 вересня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Погребищенської районної державної
адміністрації Вінницької області про
визнання протиправною відмови у
виплаті одноразової компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю та щорічної
допомоги на оздоровлення , -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Погребищенського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління праці та
соціального захисту, в якому просив
визнати протиправною відмову
управління праці та соціального
захисту населення Погребищенської
районної державної адміністрації від 7
вересня 2011р. № 1140 у виплаті йому
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну, здоров'ю та щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
ст. 48 Закону України " Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"; зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення
Погребищенської районної державної
адміністрації здійснити йому виплату
відповідно до статті 48 Закону України "
Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" одноразову
компенсацію за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 30 ( тридцяти)
мінімальних заробітних плат та щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 4
(чотири) мінімальні заробітні плати.

Постановою Погребищенського районного
суду Вінницької області від 27.04.2011 року
позов задоволено частково: визнано
неправомірною відмову управління
праці та соціального захисту населення
Погребищенської районної державної
адміністрації в частині відмови ОСОБА_2
у виплаті одноразової компенсації за
шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян» які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; стягнуто з управління
праці та соціального захисту населення
Погреби щенської районної державної
адміністрації за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян» які
постраждали внаслідок Чорнобильскої
катастрофи в розмірі 30 (тридцяти)
мінімальних заробітних плат, а в решті
частині вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги повністю,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а постанову
Погребищенського районного суду
Вінницької області від 26.09.2011 року -
скасувати, виходячи з наступного.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи з
втратою працездатності, що пов'язана з
наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсія
особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюється у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоровю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з чинним законодавством України
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Наявність норми ч. 3 ст. 28 "Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування" не є підставою для відмови
в реалізації громадянами, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, права на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, яке
гарантується Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах:

інвалідам I групи - 60 мінімальних
заробітних плат;

інвалідам II групи - 45 мінімальних
заробітних плат;

інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат;

дітям-інвалідам - 10 мінімальних
заробітних плат;

сім'ям, які втратили годувальника, - 60
мінімальних заробітних плат;

батькам померлого - 30 мінімальних
заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої
групи інвалідам виплачується різниця у
компенсаціях.

Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент встановлення інвалідності чи
втрати годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій позивач має право на
отримання компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, визначену статтею 48
Закону. Компенсаціями за шкоду,
заподіяну здоров'ю, є одноразова
компенсація та щорічна допомога на
оздоровлення. Вихідним критерієм
нарахування цих компенсацій є
мінімальна заробітна плата, розмір
якої визначається на момент
встановлення інвалідності чи втрати
годувальника.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", встановлено розмір
компенсацій за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в абсолютних сумах.

Проте, статтею 22 Конституції України,
передбачено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Так, відповідно до п.1 ст.92 Конституції
України встановлено, що виключно
законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод; основні обов'язки
громадянина.

Також ст.71 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", передбачено, що дія
положень цього Закону не може
призупинятись іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з захворюванням, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, позивача 05.12.2001
року визнання інвалідом 3 групи та
віднесено до першої категорії осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Однак, з позовом до суду першої
інстанції ОСОБА_2 звернувся 14.09.2011 року,
тобто з пропуском строку звернення до
суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України,
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Стаття 100 КАС України передбачає, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

За таких умов, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції необґрунтовано
та безпідставно задоволено позовні
вимоги в частині визнання
неправомірною відмови управління
праці та соціального захисту населення
Погребищенської РДА щодо відмови
ОСОБА_2 у виплаті одноразової
компенсації за шкоду заподіяну
здоров'ю відповідно до статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян» які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та стягнення з управління праці та
соціального захисту населення Погреби
щенської районної державної
адміністрації за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян» які
постраждали внаслідок Чорнобильскої
катастрофи в розмірі 30 (тридцяти)
мінімальних заробітних плат, оскільки
позивачем пропущений строк звернення
до суду. В даному випадку суд першої
інстанції зобов'язаний був керуватись
ч.2 ст.5, ст.ст.99-102 КАС України та
залишити адміністративний позов,
поданий після закінчення строків на
звернення до суду, без розгляду.

В силу пункту 4 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та залишити позовну заяву без
розгляду. Відповідно до частини 1
статті 203 КАС України постанова або
ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
з підстав, встановлених ст. 155 КАС
України.

Враховуючи порушення норм
процесуального права, допущенні судом
першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що постанову
Погребищенського районного суду
Вінницької області від 26 вересня 2011
року необхідно частково скасувати, а
адміністративний позов в цій частині
залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Погребищенської районної державної
адміністрації Вінницької області
задовольнити частково .

Постанову Погребищенського районного
суду Вінницької області від 26 вересня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Погребищенської районної державної
адміністрації Вінницької області про
визнання протиправною відмови у
виплаті одноразової компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю та щорічної
допомоги на оздоровлення, - скасувати
в частині визнання неправомірною
відмови управління праці та
соціального захисту населення
Погребищенської РДА щодо відмови
ОСОБА_2 у виплаті одноразової
компенсації за шкоду заподіяну
здоров'ю відповідно до статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян» які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та стягнення з управління праці та
соціального захисту населення Погреби
щенської районної державної
адміністрації за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян» які
постраждали внаслідок Чорнобильскої
катастрофи в розмірі 30 (тридцяти)
мінімальних заробітних плат .

В цій частині прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги щодо визнання
неправомірною відмови управління
праці та соціального захисту населення
Погребищенської РДА щодо відмови
ОСОБА_2 у виплаті одноразової
компенсації за шкоду заподіяну
здоров'ю відповідно до статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян» які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та стягнення з управління праці та
соціального захисту населення Погреби
щенської районної державної
адміністрації за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян» які
постраждали внаслідок Чорнобильскої
катастрофи в розмірі 30 (тридцяти)
мінімальних заробітних плат залишити
без розгляду.

В іншій частині постанову
Погребищенського районного суду
Вінницької області від 26 вересня 2011
року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.