Справа № 264/4694/14-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Іванченко А.М.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року
справа №264/4694/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області на постанову
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 16 червня 2014 р. у справі №
264/4694/14-а (головуючий І інстанції
Іванченко А.М.) за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання нарахувати та сплатити
підвищення до пенсіїї дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
19 травня 2014 року адміністративний
позов задоволений частково. Суд першої
інстанції визнав протиправною
бездіяльність та зобов'язав Управління
Пенсійного Фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області провести ОСОБА_2
нарахування та виплату щомісячної
доплати до пенсії, встановленого ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 1
січня 2014 року по 16 червня 2014 року
включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат. В задоволенні решти
позовних вимог відмовив.

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що виплата доплати
до пенсії позивачу проводиться у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
яка чинна на час розгляду справи, в
пункті 4 якої встановлено, підвищення
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання або державної
соціальної допомоги дітям війни
справляється у розмірі 7% від
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач належить до
соціальної групи "діти війни", що
підтверджується посвідченням, та
користується правами і пільгами,
встановленими Законом України "Про
соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
який набрав чинності з 01 січня 2006 року,
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року,
іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Статтею 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансове забезпечення
соціальних гарантій, передбачених
зазначеним законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статей 5 та 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян на
2013 рік делеговано Кабінету Міністрів
України.

В 2013 році порядок та розмір виплат
"дітям війни" визначалися постановою
Кабінету Міністрів України №1381 від 28
грудня 2011 року, якою визначено розмір
підвищення "дітям війни" 7% прожиткового
мінімуму, встановлено законом для осіб,
які втратили працездатність.

Саме в такому розмірі здійснював
відповідач нарахування та виплату
позивачу підвищення до пенсії як
"дитині війни" в 2013 році.

Згідно ст.3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» діяли
протягом бюджетного року та
закінчилися 31 грудня 2013 року.

Судова колегія звертає увагу, що
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не встановлено
обмеження щодо виплат підвищення до
пенсії "дітям війни", не внесено змін до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», тому з 01 січня 2014 року
діють положення ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
відповідно до якої дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Колегія суддів не приймає доводи
апеляційної скарги на відсутність
публічно-правового спору з тих підстав,
що позивач не звертався з заявою про
проведення нарахування та виплати
підвищення до пенсії встановленого
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
оскільки, ці доводи не ґрунтуються на
Законі, який в даному випадку не
передбачає прийняття відповідного
рішення відповідачем щодо нарахування
такого підвищення за заявою особи.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання нарахувати та виплатити
на користь позивача підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни починаючи з 01
січня 2014 року по 16 червня 2014 року.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, що відповідно до вимог ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області на постанову
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 16 червня 2014 р. у справі №
264/4694/14-а залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 16 червня 2014 р. у
справі № 264/4694/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва