Справа № 872/12920/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" квітня 2014 р. справа №
199/6310/13-а (2-а/199/207/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Фастовській М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
21.06.2013 р., прийняту у порядку
скороченого провадження, у справі №
199/6310/13-а (2-а/199/207/13)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У червні 2013 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо неврахування у
розрахунку розміру пенсії позивача
повної суми винагороди за вислугу
років у розмірі 35% посадового окладу з
надбавкою за спеціальне звання та сум
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування;

- зобов'язати відповідача починаючи з
здійснити позивачу перерахунок та
виплату пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
інших виплат, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
21.06.2013 р. позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії
відповідача щодо неврахування у
розрахунку пенсії повної суми
отриманої при проходженні державної
служби винагороди за вислугу років у
розмірі 35% посадового окладу з
надбавкою за спеціальне звання та сум
індексації заробітної плати, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

- зобов'язано відповідача починаючи з
25.01.2012 року здійснити позивачу
перерахунок а виплату пенсії
державного службовця з урахуванням у
її заробітку 35% винагороди за вислугу
років та сум індексації заробітної
плати.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції

норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову- про відмову
у задоволенні позову.

Позивач та відповідач, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явились, що не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
позивач вийшов на пенсію державного
службовця з посади головного
державного податкового
ревізора-інспектора відділу
податкового супроводження підприємств
транспорту і зв'язку,
паливно-енергетичного комплексу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську та був звільнений 19
січня 2012 року відповідно до наказу №9-о
від 19.01.2012 р. згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП
України.

З 25.01.2012 року позивачу призначено
пенсію за віком відповідно до Закону
України "Про державну службу"

У квітні 2013 року позивач
звернувся з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням у складі
заробітної плати винагороди за вислугу
років в сумі 35% посадового окладу та
надбавки за спеціальне звання і сум
індексації заробітної плати
відповідно до уточнюючої довідки
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську від 02.04.2013 року №
380/10/05-23 та довідки від 25.03.2013 року
№361/10/05-03 про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" за період з 01.01.2007 року
по 31.12.2011 року

Відповідно до листа від 18.04.013 року
№1734/06 та витягу з рішення комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій відповідно до чинного
законодавства України, управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська від 18.04.2012 року №32
позивачу у задоволенні заяви
відмовлено. Відмова мотивована тим, що
стаж державної служби позивача
становить 18 років 8 місяців 16 днів, тому
розмір надбавки за вислугу років
становить 25%. Суми індексації не є
складовою заробітної плати відповідно
до ст.33 Закону України "Про державну
службу".

Згідно уточнюючої довідки № 380/10/05-23 від
02.04.2013 року заробітна плата позивача
станом на 19 січня 2012 року становила 2076,30
грн., з них: 1438 грн. - посадовий оклад; 100
грн. - надбавка за спеціальні звання
(інспектор податкової служби 1 рангу);
538,30 - надбавка за вислугу років 35%.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону
України "Про державну службу" пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 5 статті 33 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцями щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплат за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України
"Про державну службу" умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України. Проте,
вказаний закон визначає саме умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення, а
тому, якщо державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років у розмірі 35% до
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг (спеціальне) звання та
матеріальну допомогу, джерелом виплати
якої є також фонд оплати праці
(постанова Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року № 268), то зазначені
виплати після сплати з них страхових
внесків повинні бути враховані і при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Умови і порядок виплати щомісячної
надбавки за вислугу років для
службових осіб податкової служби
затверджений постановою КМУ від 12.09.1997
року №1013 "Про порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання".
Даною постановою затверджені розміри
винагороди за вислугу років та
визначений стаж роботи, що дає право на
отримання винагороди за вислугу років.

До стажу роботи цієї категорії
державних службовців, що дає право на
одержання винагороди за вислугу років,
включається час роботи в органах
державної податкової служби, на
посадах і в органах, визначених
Порядком обчислення стажу державної
служби, затвердженим постановою КМУ
від 03.05.1994 року №283 «Про порядок
обчислення стажу державної служби».

Відповідно до п.2 "Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України N 1013 від 12.09.1997 року,
винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби у таких
розмірах від стажу роботи: від 1 до 2
років - 5%, від 2 до 5 років - 10%, від 5 до 10
років - 20%, від 10 до 15 років - 25%, від 15 до 20
років - 30%, від 20 до 25 років - 35%, від 25 і
більше років - 40.

Пунктом 4 зазначеного Порядку
визначено орган, який встановлює стаж
та процедуру його визначення. 3окрема,
вказаним порядком передбачено, що стаж
роботи для виплати винагороди за
вислугу років визначається комісією
органу державної податкової служби з
питань встановлення стажу, необхідного
для нарахування винагороди за вислугу
років. Рішення комісії про
встановлення стажу робот або зміну
його розміру оформляється протоколом і
передається керівникові відповідного
органу державної податкової служби для
видання наказу про виплату винагороди
за вислугу років.

Згідно з витягу з протоколу № 1
засідання постійно діючої комісії по
встановленню стажу роботи для виплати
винагороди за вислугу років посадовій
особі Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Дніпропетровську від 08.01.09 позивачу
встановлено стаж роботи, який дає право
на отримання винагороди за вислугу
років, 21 рік 3 місяці та 13 днів.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо протиправності дій
відповідача з самостійного визначення
розміру щомісячної винагороди за
вислугу років в залежності тільки від
стажу державної служби, що є порушенням
вимог частини 7 статті 33 Закону України
"Про державну службу".

Частиною першою статті 1 Закону України
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати. До останніх
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи на рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсації та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які проводяться
понад встановлені зазначеними актами.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про державну службу" передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Згідно ст. 35 Закону України "Про
державну службу" щорічна відпустка
надається з виплатою допомоги на
оздоровлення.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються:

- суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону;

- суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

За змістом наведених норм
отримані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

З наведеного вбачається, що
індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань належать до
системи оплати праці державного
службовця, крім того, суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Як вбачається з уточнюючої довідки №
380/10/05-23 від 02.04.2013 року та довідки від
25.03.2013 року № 380/10/05-23 про складові
заробітної плати за період з 01.01.2007 року
по 31.12.2011 року на всі виплати, включені в
довідки, в тому числі індексацію та
надбавку за спеціальне звання,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська залишити без
задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
21.06.2013 р. у справі № 199/6310/13-а (2-а/199/207/13)
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун