Справа № 826/2202/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2202/14
інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 12
грудня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
липня 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачі звернулися до суду з
апеляційними скаргами, в яких
посилаються на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просять скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою у задоволенні адміністративного
позову відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, та з урахуванням можливості
вирішення справи на основі наявних у
ній доказів, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ДПІ у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві проведено позапланову виїзну
перевірку суб'єкта господарювання
фізичної особи ОСОБА_4 з питань
дотримання вимог валютного
законодавства по експортній угоді №
б/н від 01 березня 2005 року з фірмою
нерезидентом ЗАО «Мері Кей» (Росія) за
період з 01 квітня 2013 року по 27 листопада
2013 року, за результатами якої складено
акт № 2475/26-58-22-15/НОМЕР_2 від 28 листопада
2013 року.

У ході проведення перевірки
встановлено порушення позивачем: ст. 1
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» та ст. 9
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про систему валютного регулювання і
валютного контролю».

На підставі висновків акту перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 12
грудня 2013 року, яким до позивача
застосовано штраф у розмірі 340,00 грн.

За наслідками адміністративного
оскарження, Головним управлінням
Міндоходів у м. Києві прийнято рішення
№ 288/ш/26-15-10-09-25 від 08 лютого 2014 року, яким
податкове повідомлення - рішення №
від 12 грудня 2013 року залишено без
змін.

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням та вважаючи
його протиправним, позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що 01
березня 2005 року між позивачем
(консультант з краси) та ЗАО «Мері Кей»
(Росія) укладено зовнішньоекономічну
угоду № б/н щодо надання послуг
(консультації з краси).

Згідно з п. 3.4 укладеного договору
визначено, що у випадку, якщо
відповідно до законодавства
Російської Федерації, послуги за даним
договором підлягають оподаткуванню
російським ПДВ і Компанія
зобов'язана вирахувати такий ПДВ із
сум, які виплачуються консультанту по
красі, вартість послуг, вирахувана у
відповідності до зазначеної процедури,
підлягає збільшенню на відповідну суму
російського ПДВ. Визначена таким чином
вартість послуг повинна розглядатися
як ціна з урахуванням ПДВ. Ціна послуг,
що включає суму російського ПДВ,
повинна бути відображена в акті
виконаних робіт, який направляється
консультанту по красі. Компанія
зобов'язана утримати суму російського
ПДВ із суми прибутку, з урахуванням
податку, і сплатити такий ПДВ до
бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що
результати наданих послуг за договором
№ б/н від 01 березня 2005 року оформлені
актами виконаних робіт, наявними в
матеріалах справи.

Сума за актами виконаних робіт за
період з 01 квітня 2013 року по 01 вересня
2013 року включно, що підлягала виплаті
на користь позивача, становить 19 630,17
грн., та сплачена ЗАО «Мері Кей»
повністю за кожним актом у строки, що не
перевищують одного місяця з дня
підписання кожного акту виконаних
робіт.

Як вбачається з додатку 1В до акту
перевірки, у колонці «Оплата»
відображено дати та суми платежів, які
повністю співпадають із сумами, що
належать до виплат на користь позивача,
та зазначені в актах виконаних робіт.

Сума, яка визначена відповідачем як
прострочена дебіторська
заборгованість, є сумою, яка вирахувана
ЗАО «Мері Кей» із загальної вартості
послуг, зазначеної в актах виконаних
робіт, як ПДВ та податок на доходи
фізичних осіб, та сплачена відповідно
до законодавства Росії на території
Росії.

Крім того, сплата ЗАО «Мері Кей»
спірних сум ПДВ та податку на доходи
фізичних осіб підтверджується
довідками Міжрайонної інспекції
Федеральної податкової служби № 48 у м.
Москві № 07-11/00563, № 07-11/00560, № 13-10/00581 від 21
січня 2014 року, а також довідкою ЗАО
«Мері Кей» № 591 від 29 січня 2014 року про
нараховані позивачу доходи та утримані
з них суми податків, сплачених на
території Росії.

Також, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 квітня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року, у справі № 826/2203/14 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 12
грудня 2013 року. Під час розгляду
вказаної справи, зокрема, встановлено
відсутність дебіторської
заборгованості перед позивачем по
експортній угоді від 01 березня 2005 року
з фірмою ЗАО «Мері Кей» (Росія) за
період з 01 квітня 2013 року по 27 листопада
2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», виручка резидентів
у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

За змістом ч. 1 ст. 4 вказаного Закону
вбачається, що порушення резидентами
строків, передбачених статтями 1 і 2
цього Закону або встановлених
Національним банком України
відповідно до статей 1 і 2 цього Закону,
тягне за собою стягнення пені за кожний
день прострочення у розмірі 0,3 відсотка
від суми неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю», валютні цінності та інше
майно резидентів, яке перебуває за
межами України, підлягає обов'язковому
декларуванню у Національному банку
України.

Між Урядом України та Урядом
Російської Федерації підписано угоду
про уникнення подвійного
оподаткування доходів і майна та
попередження ухилень від сплати
податків від 08 лютого 1995 року).
Положення цієї угоди застосовуються до
осіб, які є резидентами однієї або обох
Договірних Держав.

Головна мета укладення подібних
договорів (конвенцій) - не допустити
подвійного оподаткування одного і того
ж доходу. Доходи платника від певного
виду діяльності оподатковуються або в
країні походження доходів, або в
країні, резидентом якої є платник
податку.

Згідно з п. 13.3 ст. 13 Податкового кодексу
України, доходи, отримані фізичною
особою - резидентом з джерел походження
за межами України, включаються до
складу загального річного
оподаткованого доходу, крім доходів, що
не підлягають оподаткуванню в Україні
відповідно до положень цього Кодексу
чи міжнародного договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Згідно з п. 13.5 ст. 13 ПК України, для
отримання права на зарахування
податків та зборів, сплачених за межами
України, платник зобов'язаний отримати
від державного органу країни, де
отримується такий дохід (прибуток),
уповноваженого справляти такий
податок, довідку про суму сплаченого
податку та збору, а також про базу
та/або об'єкт оподаткування. Зазначена
довідка підлягає легалізації у
відповідній країні, відповідній
закордонній дипломатичній установі
України, якщо інше не передбачено
чинними міжнародними договорами
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю», за невиконання резидентами
вимог щодо декларування валютних
цінностей та іншого майна
застосовується штраф у сумі, що
встановлюється Національним банком
України.

Згідно пп. 2.3 п. 2 Порядку застосування
штрафних санкцій за порушення
валютного законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 542
від 04 жовтня 1999 року, невиконання
резидентами вимог щодо порядку та
термінів декларування валютних
цінностей та іншого майна тягне за
собою штраф у сумі, що встановлюється
Національним банком України.

Порушенням порядку декларування є
подання недостовірної інформації або
перекручення даних, що відображаються
у відповідній декларації, якщо такі дії
свідчать про приховування резидентами
валютних цінностей та майна, що
перебувають за межами України.

Неподання або несвоєчасне подання
резидентами України декларації (за
відсутності валютних цінностей та
майна за межами України) не тягне за
собою застосування штрафних санкцій.

Відповідно до пп. 2.7 п. 2 Положення про
валютний контроль, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України № 49 від 08 лютого 2000 року,
невиконання резидентами вимог щодо
порядку та термінів декларування
валютних цінностей та іншого майна
тягне за собою таку відповідальність:
порушення строків декларування -
накладення штрафу у розмірі 10
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що належними та допустимими
доказами у справі доведено, що
податкове повідомлення-рішення №
від 12 грудня 2013 року є
неправомірним та таким, що прийняте з
порушенням наведених законодавчих
норм, оскільки застосування до
позивача штрафних санкцій за порушення
ст. 1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» та ст. 9 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» не відповідає вимогам
наведених законодавчих норм.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано достатньо доказів
правомірності дій щодо прийняття
податкового повідомлення-рішення №
від 12 грудня 2013 року, що
підтверджується наведеними
законодавчими нормами та наявними
матеріалами справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Доводи апелянтів спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, Головного
управління Міндоходів у м. Києві
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.