Справа № К/9991/72986/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року м. Київ
К/9991/72986/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Винокурова
К.С.,

Олексієнка
М.М.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Оперативного
воєнізованого гірничорятувального
загону до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі міста
Донецька про зобов'язання вчинити
певні дії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Оперативного
воєнізованого гірничорятувального
загону на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 жовтня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року Оперативний
воєнізований гірничорятувальний загін
пред'явив у суді позов до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі міста Донецька (далі -
Управління ПФУ), в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив
зобов'язати відповідача виключити з
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених на підставі пункту "а"
статті 13 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон №
1788-ХІІ), пенсії, виплачені за період з
вересня по листопад 2010 року на загальну
суму 36 970 гривень 42 копійки, мотивуючи
тим, що Управління ПФУ безпідставно
включило до складу заборгованості з
відшкодування фактичних витрат кошти
на виплату та доставку пенсій особам,
котрі отримали право на пенсію до 1
січня 2004 року, тобто до набрання
чинності Законом України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV).

Окрім того, Управління ПФУ
безпідставно обчислило стаж роботи
пенсіонерів, не лише в місяцях, а й у
днях, що призвело до зайвого
нарахування йому у вересні - листопаді
2010 року до сплати 471 гривну 47 копійок, а
також включило до розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій пенсію,
виплачену в цей же період громадянину
ОСОБА_4, в розмірі 2 445 гривень 90 копійок,
оскільки такий в Оперативному
воєнізованому гірничорятувальному
загоні ніколи не працював.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від
22 липня 2011 року позовні вимоги
задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13
жовтня 2011 року постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позовні вимоги
Оперативного воєнізованого
гірничорятувального загону задоволено
частково. Зобов'язано Управління ПФУ
виключити з розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, як незаконно
збільшені, кошти в розмірі 471 гривна
47 копійок, нараховані за
вересень-листопад 2010 року.

В обґрунтування касаційної скарги
Оперативний воєнізований
гірничорятувальний загін посилається
на неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, у зв'язку з чим ставить питання
про скасування ухваленої ним постанови
та залишення в силі постанови суду
першої інстанції, ухваленої відповідно
до закону і скасованої помилково.

Управління ПФУ своїм правом, як сторони
у справі, не скористалося та заперечень
на касаційну скаргу не подало.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Оскільки судові рішення оскаржуються
позивачем в частині, якою відмовлено в
задоволенні позовних вимог, а в іншій
частині судові рішення сторонами не
оскаржуються, то колегія суддів
перевіряє їх законність та
обґрунтованість лише у цій частині.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що, оскільки
особи, яким виплачені пільгові пенсії,
про стягнення фактичних витрат на
виплату та доставку яких звернулося
управління ПФУ, були безпосередньо
зайняті повний робочий день на
підземних роботах (включаючи особовий
склад гірничорятувальних частин),
Оперативний воєнізований
гірничорятувальний загін не
зобов'язаний відшкодовувати зазначені
витрати, виходячи з того, що згідно з
пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-IV виплата пенсій таким особам
здійснюється з 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та, ухвалюючи нову, про
часткове задоволення позову,
апеляційний суд дійшов іншого
висновку, що воєнізований загін
зобов'язаний відшкодувати зазначені
витрати Управлінню ПФУ. При цьому суд
виходив із того, що аналіз положень
пункту 2 Прикінцевих положень Закону №
1058-IV у контексті положень статті 14
Закону № 1788-XII дає підстави для
висновку про те, що порядок, за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються з 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам за умов,
передбачених статтею 14 Закону № 1788-XII.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду, з огляду
на таке.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди, особам, зазначеним в абзаці
першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України від
5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон №
1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону №
1058-IV. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за Списком № 1, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що із набранням чинності
Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004 року),
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на підставі пункту "а"
частини першої статті 13 Закону № 1788-XII
особам, які були зайняті на роботах за
Списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених ПФУ після 1
січня 2004 року витрат на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-XII.

Таким чином, висновок апеляційного
суду у даній справі про
безпідставність доводів Оперативного
воєнізованого гірничорятувального
загону щодо відсутності у нього
обов'язку відшкодувати Управлінню ПФУ
понесені ним після 1 січня 2004 року
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій, ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Також апеляційний суд обґрунтовано
поклав на позивача обов'язок з
відшкодування відповідачу витрати на
виплату і доставку пільгової пенсії
громадянину ОСОБА_4 оскільки під час
розгляду справи достовірно встановив,
що відповідач при виготовленні
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
допустив описку в по-батькові цієї
особи.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що постанова суду першої інстанції
скасована апеляційним судом, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду
апеляційної інстанції - без змін,
оскільки вона прийнята з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, а доводи
касаційної скарги висновків суду
касаційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Оперативного
воєнізованого гірничорятувального
загону залишити без задоволення, а
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 жовтня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

К.С. Винокуров

М.М. Олексієнко