Справа № 820/15072/14
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 вересня 2014 р.
Справа № 820/15072/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Супрун Ю.О.,

при секретарі судового засідання -
Ахвердян Р.А,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Серпутько
А.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області Тузкової
Юлії Анатоліївни про скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1,
позивач) звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області (надалі за текстом
- РС ХМУЮ Харківської області,
відповідач 1), Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції Харківської
області Тузкової Юлії Анатоліївни
(надалі за текстом - Державний
реєстратор прав на нерухоме майно РС
ХМУЮ Харківської області Тузкова Ю.А.,
відповідач 2), в якому просить суд:
скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 14804096 від 30.07.2014 року;
зобов'язати реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції Харківської області
безоплатно зареєструвати право
власності ОСОБА_1 на реконструйований
житловий будинок з господарськими
будівлями загальною площею 192,6 кв.м,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач та представник позивача
зазначили, що ОСОБА_1 звернувся до
Реєстраційної служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодожитлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Проте, 30.07.2014 державним реєстратором
було прийнято рішення № 14804096 про
відмову у проведенні зазначених
реєстраційних дій, у зв'язку з тим, що
подані позивачем документи містять
суперечності та не узгоджуються між
собою, що унеможливлює проведення
державної реєстрації прав. Позивач
вважає, що вказане рішення є
необґрунтованим, незаконним та таким,
що грубо порушує його відповідне
Конституційне право, тобто порушує
його права та законні інтереси, на
підставі чого, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги в повному обсязі та просили їх
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити та
пояснив, що оскаржуване в даній справі
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Тузкової
Ю.А. про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень №14804096 від 30.07.2014
року є цілком законним та
обґрунтованим, винесеним відповідно до
чинного законодавства, а позовні
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими.

Оскільки судом зібрані докази, що в
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, визначене ч. 1 ст. 2 КАС
України завдання адміністративного
судочинства залишається незмінним при
розгляді будь-якої адміністративної
справи, в тому числі і справи за позовом
до суб'єкта владних повноважень і
дотримання вказаного завдання є
обов'язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, суд доходить
висновку, що адміністративна справа
має бути розглянута та вирішена на
підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
вивчивши доводи, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд виходить з таких
підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності, відповідно до Витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 23.12.2013 року за № 15199561.

В судовому засіданні встановлено, що в
ході експлуатації зазначеного майна,
до Інспекції ДАБК у Харківській
області було подано Декларацію про
початок виконання будівельних робіт,
яка зареєстрована 16.04.2014 року за № ХК
13.

Також, 12.05.2014 року було виготовлено
технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1,
де зазначено житловий будинок літ "О-2".

Так, Інспекцією ДАБК у Харківській
області від 13.06.2014 року за № ХК 37
було погоджено Декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації за
адресою: АДРЕСА_1, в якій житловий
будинок зазначено літ "О-2".

В подальшому, 24.06.2014 року ОСОБА_1
звернувся до Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області із заявою
№ 7138982 про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності) на
житлову будівлю, розташовано за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області № 14385166 від
11.07.2014 року, зупинено розгляд заяви від
24.06.2014 року про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень до подання
позивачем всіх необхідних документів,
а саме: документ, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1, у випадку якщо він
новозабудований, або документ, що
підтверджує право власності на
житловий будинок літ "О", у випадку, якщо
будинок є реконструйованим.

Так, відповідно до листа КП "Харківське
міське БТІ" від 25.07.2014 року за № 1601543
зазначено, що при виготовлені
технічного паспорту житлового будинку
було допущено технічну помилку в
літеровці будівель. Житловий будинок з
надвірними будівлями "О-2" слід читати
як житловий будинок з надвірними
будівлями літ. "А-2".

Позивачем до Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області було
надано заяву від 25.07.2014 року та лист КП
"Харківське міське БТІ" від 25.07.2014 року
за № 1601543.

Рішенням Державного реєстратора
Реєстраційної служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області № 14804096 від 30.07.2014
року відмовлено у державній реєстрації
права власності на житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1.

Підставою для прийняття рішення
державний реєстратор зазначив, що на
момент укладання договору дарування за
вказаною у заяві адресою розташований
житловий будинок літ. "А-1", загальною
площею 37,3 кв.м, житловою 19,5 кв.м.
Технічний паспорт від 12.05.2014 року не
містить інформації про розташування по
АДРЕСА_1 житлового будинку літ "А-1".
Відповідно до характеристики будинку
наданої у технічному паспорті за
вказаною адресою заінвентаризований
житловий будинок літ. "О-2" побудований у
2014 році. Дані зазначені у листі КП
"Харківське міське БТІ" від 25.07.2014 року
за № 1601543 не підтверджується
технічними правовстановлюваними
документами та відомостями реєстру, що
ставить під сумнів актуальність
зазначеної інформації.

В судовому засіданні позивач
підтвердив факт наявних розбіжностей в
документах. Проте, представник
позивача зазначив, що виявлені
розбіжності могли бути усунуті
відповідачем у разі дослідження
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Суд констатує, що відповідно до
законодавства Декларація про
готовність об'єкта до експлуатації не
входить до переліку документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень (щодо права
власності) на житлову будівлю.

Суд зазначає, що вказані
правовідносини врегульовані Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р.
№ 868.

Відповідно до п.37 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; видані нотаріусом
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
чи їх дублікати; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону; свідоцтво про право власності,
видане органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно чи його
дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією; рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею; рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно; ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди;
заповіт, яким установлено сервітут на
нерухоме майно; закон, яким установлено
сервітут на нерухоме майно; рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст. 16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» разом
із заявою про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається частиною 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація прав
проводиться на підставі: договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями.

Пунктом 28 Порядку передбачено, що
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Стаття 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначає
вичерпний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а саме, у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа; подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву
про державну реєстрацію обтяжень
речових прав на нерухоме майно щодо
попереднього правонабувача подано
після державної реєстрації права
власності на таке майно за новим
правонабувачем; заяву про державну
реєстрацію речових прав, похідних від
права власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; під час
подання заяви про державну реєстрацію
права власності на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду (їх окремі
частини), що виникло на підставі
документа, за яким правонабувач
набуває також право власності на
земельну ділянку, не подано заяву про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку; після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем; заявником подано
ті самі документи, на підставі яких
заявлене право та обтяження такого
права вже зареєстровано у Державному
реєстрі прав.

Як встановлено судом, що документи,
подані для проведення державної
реєстрації прав містять суперечності
та не узгоджуються між собою, що
унеможливлює проведення державної
реєстрації прав на підставі заяви
ОСОБА_1 від 24.06.2014 року за № 7138982.

Враховуючи вище наведе, враховуючи що
подані документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують, суд
приходить до висновку, що рішення
реєстратора є правомірним.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили.

Враховуючи те, що дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області Тузкової Юлії
Анатоліївни про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 є правомірними,
рішення №14804096 від 30.07.2014 року прийнято
у відповідності до законодавства
України, підстав для задоволення
позовних вимог щодо скасування
вказаного рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень немає.

Отже, враховуючи вищевикладені
обставини справи, з огляду на
недоведеність та необґрунтованість
позовних вимог позивача, суд дійшов до
висновку, що в їх задоволенні слід
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області Тузкової
Юлії Анатоліївни про скасування
рішення - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови буде
складено 08 вересня 2014 року.

Суддя
Супрун Ю.О.