Справа № 2а-682/11/1370
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р.
Справа № 876/15569/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Кухтея Р.В., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

представників позивача
Ануфрієва А.С., Павлічка О.О.,

представника відповідача
Онисько З.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року по справі № 2а-682/11/1370 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Універсальна" до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19.01.2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Універсальна" звернулося в суд з
позовом, яким після уточнення позовних
вимог просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова №/0 від 20.04.2010
року, №/1 від 13.07.2010 року, №/4
від 16.08.2010 року, №/2 від 29.10.2010 року
та №/3 від 04.01.2011 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено повністю: визнано
протиправними та скасувано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова №/0 від 20.04.2010
року, №/1 від 13.07.2010 року, №/4
від 16.08.2010 року, №/2 від 29.10.2010 року
та №/3 від 04.01.2011 року

Державна податкова інспекція у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області постанову суду
першої інстанції оскаржила, подала
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
просить її скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що відповідно до ч. 1 та 2
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Вищенаведене свідчить про
непідтвердженість понесених витрат по
придбанню послуг отриманих від
контрагентів первинними документами.

В судовому засіданні представники
позивача надали пояснення та
заперечили проти доводів апеляційної
скарги, а представник відповідача
підтримав їх.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Лізингова
компанія «Універсальна» зареєстровано
30.11.2005 року, що підтверджено Випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
Серія ААА № 384294 від 14.01.2011 року.

Державною податковою інспекцією у
Франківському районі м. Львова
проведено планову виїзну перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Універсальна», про що складено Акт №
1182/23-2/33951781 від 07.04.2010 року про
результати планової виїзної перевірки
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2007 року по 31.12.2009 року.
Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог п. 5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2., п. п.
5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», в
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток у сумі 78084 грн.

20.04.2010 року відповідачем на підставі
акта перевірки № 1182/23-2/33951781 від 07.04.2010
року прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /0, яким
відповідно до п. 5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2., п. п.
5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток в сумі 117126 грн., у тому числі
основний платіж 78084 грн., штрафні
(фінансові) санкції 39042 грн.

Позивач з прийнятим податковим
повідомленням - рішенням не погодився,
оскаржив його в адміністративному
порядку. За наслідками
адміністративного оскарження
податкове повідомлення - рішення
залишено без змін, а скарги позивача -
без задоволення, та прийнято
відповідні податкові
повідомлення-рішення..

13.07.2010 року відповідачем на підставі
акта перевірки № 1182/23-2/33951781 від 07.04.2010
року прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /1, яким
відповідно до п. 5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2., п. п.
5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток в сумі 117126 грн., у тому числі
основний платіж 78084 грн., штрафні
(фінансові) санкції 39042 грн.

16.08.2010 року відповідачем на підставі
акта перевірки № 1182/23-2/33951781 від 07.04.2010
року прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /4, яким
відповідно до п. 5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2., п. п.
5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток в сумі 117126 грн., у тому числі
основний платіж 78084 грн., штрафні
(фінансові) санкції 39042 грн.

29.10.2010 року відповідачем на підставі
акта перевірки № 1182/23-2/33951781 від 07.04.2010
року прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /2, яким
відповідно до п. 5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2., п. п.
5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток в сумі 117126 грн., у тому числі
основний платіж 78084 грн., штрафні
(фінансові) санкції 39042 грн.

04.01.2011 року відповідачем на підставі
акта перевірки № 1182/23-2/33951781 від 07.04.2010
року прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /3, яким
відповідно до п. 5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2., п. п.
5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток в сумі 117126 грн., у тому числі
основний платіж 78084 грн., штрафні
(фінансові) санкції 39042 грн.

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного.

Згідно з п. п. 2.1.1. п. 2.1. ст. 2 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), платниками податку є
суб'єкти господарської діяльності,
бюджетні, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
які здійснюють діяльність, спрямовану
на отримання прибутку як на території
України, так і за її межами.

Згідно з п. 3.1. ст. 3 цього ж Закону
об'єктом оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Згідно з п. 5.1. ст. 5 цього ж Закону валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з п. п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 цього ж
Закону, до складу валових витрат
включаються, суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8
цієї статті.

Згідно з п. п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 цього ж
Закону не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до п. 5.11. ст. 5 цього ж Закону
установлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

На підтвердження дотримання вимог п.
5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2., п. п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» позивачем
надано копії:

- договору про надання юридичних послуг
№ 02/02-07 від 02.02.2007 року, укладеного
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
(виконавець) та ТзОВ «Лізингова
компанія «Універсальна»;

- актів надання юридичних послуг №
4/02/02-07 від 31.10.2007 року до договору № 02/02-07
від 02.02.2007 року на суму 29970 грн., № 5/02/02-07
від 28.12.2007 року до договору № 02/02-07 від
02.02.2007 року на суму 47730 грн.;

- звітів про зміст та обсяг наданих
юридичних послуг;

- договору про надання юридичних послуг
№ 02/01-08 від 24.01.2008 року, укладеного
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
(виконавець) та ТзОВ «Лізингова
компанія «Універсальна» (замовник);

- акта надання юридичних послуг № 1/02/01-08
від 31.03.2008 року до договору № 02/01-08 від
24.01.2008 року на суму 39245 грн.;

- звіту про зміст та обсяг наданих
юридичних послуг;

- договору про надання юридичних послуг
від 01.04.2008 року, укладеного фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 (виконавець)
та ТзОВ «Лізингова компанія
«Універсальна» (замовник);

- актів приймання передачі юридичних
послуг від 30.04.2008 року на суму 3942,50 грн.,
від 30.05.2008 року на суму 2282,50 грн., від
30.06.2008 року на суму 7470 грн., від 31.07.2008
року на суму 9545 грн., від 29.08.2008 року на
суму 29465 грн., від 30.09.2008 року на суму 16600
грн., від 31.10.2008 року на суму 18675 грн., від
28.11.2008 року на суму 14525 грн., від 30.12.2008
року на суму 32785 грн.,

- звітів про зміст та обсяг наданих
юридичних послуг;

- договору про надання
інформаційно-консультаційних послуг
та розробку програмних модулів від
03.01.2008 року, укладеного фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 (виконавець)
та ТзОВ «Лізингова компанія
«Універсальна» (замовник) про надання
інформаційно-консультаційних послуг
по впровадженню програмного продукту
«Лізинг» на платформі 1С: Підприємство 8
та Додаткової угоди від 15.04.2008 року;

- технічного завдання - конфігурації
«Лізинг» на платформі 1С: Підприємство
8;

- акта виконаних робіт (послуг) від
31.03.2008 року за договором про надання
інформаційно-консультаційних послуг
та розробку програмних модулів від
03.01.2008 року на загальну суму 60000 грн.;

- акта звірки розрахунків від 31.12.2008
року;

- рахунків та виписок із банківського
рахунку про оплату послуг фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5.

Надані сторонами докази вказують на
відсутність порушень позивачем п. 5.1., п.
п. 5.2.1. п. 5.2., п. п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств». Позивачем представлено
Суду всі відповідні розрахункові,
платіжні та інші документи,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку та які вказують на
товарність господарських операцій, їх
відповідність основній меті
господарської діяльності
контрагентів.

Твердження відповідача про
недостатність первинних документів
для підтвердження господарських
операцій позивача та його контрагентів
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, а
також висновки про заниження податку
на прибуток у сумі 78084 грн. не
обґрунтовані належними та допустимими
доказами.

Придбані позивачем у контрагентів
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6
послуги використані ним у своїй
господарській діяльності, що
підтверджується відповідними
первинними документами (т. 2 - т. 7).

Вказані вище письмові докази свідчать
про використання ТзОВ «Лізингова
компанія «Універсальна» в
оподатковуваних операціях у межах
своєї господарської діяльності послуг,
придбаних у контрагентів фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 та
спростовують твердження відповідача
про безтоварність господарських
операцій із вказаними контрагентами.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) до
компетенції податкових інспекцій не
віднесено аналізування змісту та
обсягу господарських операцій
платників податків. Згаданою нормою
Закону встановлено, що у ході перевірок
аналізуються лише документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків.
Власне ці документи, що свідчать про
наявність договірних стосунків
позивача з фізичними
особами-підприємцями, вартість їх
послуг та порядок оплати, згідно із ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» вірно віднесені
до валових витрат.

Обставини, викладені в Акті перевірки
№ 1182/23-2/33951781 від 07.04.2010 року стосовно
порушення позивачем п. 5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2.,
п. п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
відповідачем належними та допустимими
доказами підтверджені не були.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем переконують у підставності
позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова № /0 від 20.04.2010 року, №
/1 від 13.07.2010 року, № /4 від
16.08.2010 року, № /2 від 29.10.2010 року та
№ /3 від 04.01.2011 року є
протиправними і підлягають скасуванню,
оскільки судом встановлено
відсутність порушень позивачем вимог
п. 5.1., п. п. 5.2.1. п. 5.2., п. п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року по справі № 2а-682/11/1370 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Р.В. Кухтей

Т.В. Онишкевич