Справа № 815/1978/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р. Справа № 815/1978/14

Категорія: 5 Головуючий в 1 інстанції:
Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: ВК Ренійської МРШум
О.О. (довіреність)ТОВ „Рені-Лайн"Халдай
І.В. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою виконавчого комітету
Ренійської міської ради Одеської
області на Постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2014 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю „Рені-Лайн" до
виконавчого комітету Ренійської
міської ради Одеської області,
державного підприємства „Ренійський
морський торгівельний порт",
Ренійської філії ДП „Адміністрація
морських портів України", Міністерства
Інфраструктури України, Одеської
обласної державної адміністрації; за
участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: товариство з
обмеженою відповідальністю
„Агро-Рені" про визнання протиправними
та скасування рішення та за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
„Рені-Лайн" до виконавчого комітету
Ренійської міської ради Одеської
області, державного підприємства
„Ренійський морський торгівельний
порт"; третя особа на стороні позивача:
товариство з обмеженою
відповідальністю „Агро-Рені" про
визнання протиправними та скасування
рішення, визнання нечинним
адміністративних договорів, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовами
об'єднаними в одне провадження до
виконавчого комітету Ренійської
міської ради Одеської області,
державного підприємства „Ренійський
морський торгівельний порт",
Ренійської філії ДП „Адміністрація
морських портів України", Міністерства
Інфраструктури України, Одеської
обласної державної адміністрації; за
участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: товариство з
обмеженою відповідальністю
„Агро-Рені" про визнання протиправними
та скасування рішення та до
виконавчого комітету Ренійської
міської ради Одеської області,
державного підприємства „Ренійський
морський торгівельний порт"; третя
особа на стороні позивача: товариство з
обмеженою відповідальністю
„Агро-Рені" про визнання протиправними
та скасування рішення, визнання
нечинним адміністративних договорів.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково. Рішення
виконавчого комітету Ренійської
міської ради за № 2 від 31.01.2014 року «Про
затвердження інвестиційного проекту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Рені»
«Зерновий комплекс по перевалці
зернових та товарно-штучних вантажів»
для розміщення на території
спеціальної економічної зони «Рені»
визнано протиправними та скасовано.
Рішення виконавчого комітету
Ренійської міської ради за № 3 від
31.01.2014 року «Про затвердження договору
про реалізацію інвестиційного проекту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Рені»
«Зерновий комплекс по перевалці
зернових та товарно-штучних вантажів»
на території спеціальної економічної
зони «Рені» визнано протиправним та
скасовано. Визнано протиправними дії
виконавчого комітету Ренійської
міської ради в частині затвердження
інвестиційного проекту ТОВ
«Агро-Рені», прийняття рішень № 2 та № 3
від 31.01.2014 року, укладення договору про
реалізацію інвестиційного проекту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Рені»
«Зерновий комплекс по перевалці
зернових та тарно-штучних вантажів» на
території спеціальної економічної
зони «Рені» від 31.01.2014 року з ТОВ
«Агро-Рені». Визнано протиправними дії
Державного підприємства «Ренійський
морський торгівельний порт», в частині
узгодження інвестиційного проекту ТОВ
«Агро-Рені». Визнано протиправними дії
Ренійської філії «Адміністрації
морських портів України» в частині
узгодження інвестиційного проекту ТОВ
«Агро-Рені». Визнано протиправними дії
Міністерства Інфраструктури України в
частині узгодження інвестиційного
проекту ТОВ «Агро-Рені». Визнано
недійсним адміністративний договір
«Про реалізацію інвестиційного
проекту ТОВ «Агро-Рені», укладений
31.01.2014 року між ТОВ «Агро-Рені» та
Виконавчим комітетом Ренійської
міської ради. Визнано недійсним
адміністративний договір оренди
землі від 11.03.2014 року за № 13/14, укладений
між ТОВ «Агро-Рені» та Державним
підприємством «Ренійський морський
торговельний порт». В іншій частині
відмовлено.

Виконавчий комітет Ренійської міської
ради Одеської області не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції скасувати
Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року та прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволені
позовних вимог.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є необґрунтованим,
незаконним та прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Крім того, відповідач зазначає,
що судом першої інстанції під час
розгляду справи було неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
спеціальна економічна зона «Рені»
(СЕЗ), відповідно до Закону України від
23 березня 2000 року N 1605-III «Про
створення спеціальної економічної
зони «Рені», створюється на строк 30
років на території міста Рені Одеської
області, загальною площею 94,36 гектара в
межах земельної ділянки, наданої у
користування Ренійському морському
торговельному порту. Метою створення
СЕЗ «Рені» є залучення інвестицій у
пріоритетні галузі виробництва для
збереження існуючих та створення нових
робочих місць, впровадження новітніх
технологій , сприяння розвитку
зовнішньоекономічних зв'язків та
підприємництва, завантаження
потужностей портового комплексу та
розвитку його інфраструктури,
збільшення поставок високоякісних
товарів та послуг, створення сучасної
виробничої, транспортної і ринкової
інфраструктури. На території СЕЗ
«Рені» встановлюється та діє
спеціальний правовий режим
економічної діяльності, визначений
Законом України від 13 жовтня 1992 року N
2673-XII «Про загальні засади створення і
функціонування спеціальних (вільних)
економічних зон».

На підставі свідоцтва про
реєстрацію суб'єкта СЕЗ за
реєстраційним № 5 від 30.08.2002 року,
виданого Ренійською районною
державною адміністрацією, ТОВ
«Рені-Лайн» набуло статусу суб'єкта
СЕЗ.

Рішенням Виконкому
Ренійської міськради № 258 від 26.07.2002
року, затверджено інвестиційний проект
ТОВ «Рені-Лайн» «Зерновий комплекс по
перевалці зерна та виробництву
комбікормів» для розміщення на
території спеціальної економічної
зони «Рені».

Для реалізації
інвестиційного проекту «Зерновий
комплекс по перевалці зерна та
виробництва комбікормів» в
спеціальній економічній зоні «Рені»,
на підставі Рішення Ренійського
виконкому про затвердження
інвестиційного проекту від 26.07.2002 року,
між ТОВ «Рені-Лайн» та Ренійським
міським виконавчим комітетом укладено
генеральний договір на реалізацію
інвестиційного проекту в спеціальній
економічній зоні «Рені».

За умовами Генерального
договору, ТОВ «Рені-Лайн» здійснює такі
види економічної діяльності:
заготівля, приймання, зберігання та
відвантаження зі складу або з
автотранспорту на борт судна зерна та
виробництво комбікормів.

Проект включає два етапи:
Перший етап «Перевалка зерна», Другий
етап «Виробництво комбікормів».

План - графік першого етапу
включає період травень 2002 року -
травень 2003 року, на реалізацію другого
етапу інвестиційного проекту графік не
встановлений.

Згідно рішення Рішенням
Виконкому Ренійської міськради № 258
від 26.07.2002 року, судом встановлено, що на
розгляд питання щодо затвердження
інвестиційного проекту ТОВ
«Рені-Лайн», позивачем представлені
наступні документи:

- Заява ТОВ «Рені-Лайн» про реєстрацію
інвестиційного проекту;

- Бізнес-план інвестиційного проекту;

- Погодження Міністерства економіки
України по питанням європейської
інтеграції, Мінфіна, Мінагрополітики,
Державної податкової адміністрації в
Одеській області, Обласної державної
адміністрації.

Рішенням Виконкому
Ренійської міської ради № 271 від 10.10.2007
року, «Про наступну реалізацію
інвестиційного проекту суб'єкта СЕЗ -
ТОВ «Рені-Лайн», останньому дозволено
реалізацію другого етапу
інвестиційного проекту «Зерновий
комплекс по перевалці зерна»;
затверджено схему ділянки, що
передається в оренду суб'єкту СЕЗ - ТОВ
«Рені-Лайн» на території першого
вантажного району Ренійського
морського торгового порту.

На час розгляду справи
вказані рішення та укладений
інвестиційний договір є чинними,
неоскарженими та діючими.

Проте, не зважаючи на наявність
вказаних рішень, виконавчим комітетом
Ренійської міської ради прийнято
рішення за № 2 від 31.01.2014 року «Про
затвердження інвестиційного проекту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Рені»
«Зерновий комплекс по перевалці
зернових та тарно-штучних вантажів» на
території спеціальної економічної
зони "Рені" та рішення за № 3 від 31.01.2014
року «Про затвердження договору про
реалізацію інвестиційного проекту
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Рені" "Зерновий
комплекс по перевалці зернових та
тарно-штучних вантажів», додатком до
вказаного рішення було затверджено
схематичний план земельної ділянки,
яка повністю включає в себе земельну
ділянку, яка була затверджена рішенням
№ 271 від 10.10.2007 року та планувалась для
передачі ТОВ «РЕНІ-ЛАЙН» на території
першого вантажного району Ренійського
морського торгівельного порту. Зокрема
тотожність вказаних ділянок
підтверджується орієнтиром у вигляді
нерухомого майна - склад № 6, який
зображений на обох схемах земельних
ділянок, як на схемі у додатку до
рішення № 271 від 10.10.2007 року, так і на
схемі у додатку до рішення № 3 від 31.01.2014
року. При винесенні оскаржуваних
рішень, жодним чином не було враховано
наявність раніше затвердженого
інвестиційного проекту та
генерального договору та не було
враховано наявність раніше прийнятих
виконавчим комітетом Ренійської
міської ради рішень від 26.07.2002 року за №
258 та від 10.10.2007 року за № 271, що свідчить
про пряме порушення прав та законних
інтересів ТОВ "Рені-Лайн" як інвестора,
так як вказаний у оскаржуваному
рішенні договір стосується однієї і
тієї ж самої ділянки, розташованої на
території СЕЗ.

Так, зокрема згідно
інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»
у СЕЗ «Рені» «Зерновий комплекс по
перевалці зернових та тарно-штучних
грузів» від 22.11.2013 року, вбачаються такі
ключові моменти: планується залучення
на термінал щорічно понад 200 тис. тонн
вантажів інших Молдавських зернових
трейдерів для здійснення експорту
зернових і тарно-штучних вантажів
через перспективний термінал;
передбачається можливість роботи з
українською клієнтурою з
перевантаження зернових для
збільшення обсягів, у випадку
зменшення перевантаження у зв'язку зі
зменшенням врожаю зернових
молдавського походження; створення
додаткового вантажопотоку і доходів у
вигляді орендних або концесійних
платежів у розмірі 1,2 млн. грн.,
створення 43 робочих місця.

Третя особа ТОВ «Агро-Рені»
товариство зі 100% закордонними
інвестиціями компанії «Rusagro-prim» S.R.L.
(Молдова).

Рішенням Виконкому
Ренійської міськради № 2 від 31.01.2014
року, затверджено інвестиційний проект
ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по
перевалці зернових та товарно-штучних
грузів» для розміщення на території
спеціальної економічної зони «Рені».

Згідно рішення № 2 від 31.01.2014
року, судом встановлено, що на розгляд
питання щодо затвердження
інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»
представлені наступні документи:

- інвестиційний проект ТОВ «Агро-Рені»
«Зерновий комплекс по перевалці
зернових та товарно-штучних грузів»;

- заява керівника ТОВ «Агро-Рені»;

- погодження ДП «Ренійський морський
торгівельний порт», Ренійської філії
ДП «Адміністрація морських торгових
портів», Міністерства інфраструктури,
Одеської ОДА, виконкому Ренійської
міськради.

Порядок розгляду і
затвердження інвестиційних проектів,
що реалізуються на території СЕЗ
«Рені», затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.08.2000
року № 1344 «Про спеціальну економічну
зону «Рені» (надалі Порядок № 1344).

Відповідно до положень п. п.
11, 12, 13, 13-1, 14 Порядку № 1344, суб'єкт
підприємницької діяльності (інвестор),
який має намір реалізувати
інвестиційний проект, або уповноважена
ним в установленому порядку особа (далі
- заявник) подає до виконавчого
комітету:

заяву про розгляд
інвестиційного проекту за формою,
встановленою виконавчим комітетом;

інвестиційний проект, який
виконано відповідно до вимог,
затверджених Ренійською міською радою,
підписано заявником, прошито,
пронумеровано та погоджено з
Ренійським морським торговельним
портом (у двох примірниках);

нотаріально засвідчені
копії свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності та копії засновницьких
документів юридичної особи;

у разі коли заявником є
іноземна юридична особа - документи, що
підтверджують реєстрацію іноземної
юридичної особи у країні її
місцезнаходження (витяг з
торговельного, банківського або
судового реєстру тощо). Ці документи
повинні бути засвідчені відповідно до
законодавства країни, що їх видала,
перекладені українською мовою та
легалізовані у консульській установі
України, якщо міжнародними договорами
України не передбачено інше, або
засвідчені у посольстві відповідної
держави в Україні та легалізовані в
МЗС;

висновки щодо
інвестиційного проекту органів, що
здійснюють контроль за додержанням
безпеки виробництва та праці,
протипожежної і екологічної безпеки,
інших органів та організацій
відповідно до їх компетенції та за
переліком, установленим виконавчим
комітетом;

довідку, видану органом
державної податкової служби за
місцезнаходженням заявника, про стан
розрахунків із сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) - для юридичних
осіб, зареєстрованих в Україні.

У разі потреби виконавчий
комітет може вимагати від заявника
інші документи, що підтверджують його
спроможність реалізувати
інвестиційний проект.

Заявник несе
відповідальність за достовірність
інформації, що міститься у поданих ним
документах.

Після перевірки
комплектності документів, зазначених у
пункті 11 цього Положення, виконавчий
комітет реєструє їх у спеціальному
журналі за порядковим номером і видає
заявникові письмове підтвердження
щодо отримання таких документів.

Форма ведення цього журналу
встановлюється виконавчим комітетом.

Виконавчий комітет надсилає
у триденний термін з дня реєстрації
документів копію заяви про розгляд
інвестиційного проекту та копію
інвестиційного проекту
облдержадміністрації та Мінекономіки
для проведення за участю Мінтрансу,
Мінфіну, Мінпромполітики, Державної
податкової адміністрації в Одеській
області експертизи інвестиційного
проекту з метою запобігання негативним
наслідкам його реалізації, зокрема
щодо виконання державних та
регіональних програм економічного,
науково-технічного та соціального
розвитку, обсягів надходжень до
бюджетів, а також з метою визначення
джерел покриття можливих втрат.

Виконавчий комітет
розглядає зареєстровані документи
заявника разом з експертними
висновками щодо визначення
доцільності реалізації інвестиційного
проекту і приймає рішення про
затвердження або відмову у
затвердженні цього проекту у термін,
який не може перевищувати 45 днів з дати
подання документів заявником.

Рішення про затвердження
інвестиційного проекту приймається
виконавчим комітетом лише за наявності
позитивних висновків щодо доцільності
його реалізації від усіх центральних
органів виконавчої влади, залучених до
проведення експертизи.

У разі затвердження
інвестиційного проекту заявникові
видається витяг з відповідного рішення
виконавчого комітету разом з
примірником інвестиційного проекту, на
титульному аркуші якого
проставляються дата і номер цього
рішення, скріплені підписом
уповноваженої посадової особи та
печаткою виконавчого комітету.

Виконкому Ренійської міської ради, на
розгляд питання про затвердження
інвестиційного проекту ТОВ «Рені-Агро»
були представлені: інвестиційний
проект ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий
комплекс по перевалці зернових та
товарно-штучних грузів»; заява
керівника ТОВ «Агро-Рені»; погодження
ДП «Ренійський морський торгівельний
порт», Ренійської філії ДП
«Адміністрація морських торгових
портів», Міністерства інфраструктури,
виконкому Ренійської міськради, листи
заступника голови Одеської ОДА.

Третьою особою не
представлені обов'язкові для процедури
погодження інвестиційного проекту
наступні документи: висновки щодо
інвестиційного проекту органів, що
здійснюють контроль за додержанням
безпеки виробництва та праці,
протипожежної і екологічної безпеки,
інших органів та організацій
відповідно до їх компетенції та за
переліком, установленим виконавчим
комітетом; експертні висновки щодо
визначення доцільності реалізації
інвестиційного проекту
облдержадміністрації та Мінекономіки
проведені за участю Мінтрансу, Мінфіну,
Мінпромполітики, Державної податкової
адміністрації в Одеській області (ГУ
Міндоходів в Одеській області).

Як встановлено судом першої
інстанції, Департаментом
зовнішньоекономічної діяльності та
європейської інтеграції
облдержадміністрації проведено робочу
зустріч з питання реалізації
інвестиційного проекту будівництва
зерно перевантажувального комплексу
в Ренійському морському торговельному
порту за участю структурних
підрозділів облдержадміністрації та
інвестора «Rusagro-prim» S.R.L.

За інформацією Департаменту
економічного розвитку і торгівлі
обласної державної адміністрації
(лист від 06.05.2014 року № 900/01.4-44/1132), заява
про розгляд інвестиційного проекту,
техніко-економічне обґрунтування
щодо створення в спеціальній
економічній зоні «Рені» ТОВ
«Агро-Рені» «Зерновий комплекс з
перевалки зернових та товарно-штучних
вантажів» та бізнес-план підприємства
ТОВ «Агро-Рені» до Департаменту
економічного розвитку і торгівлі
облдержадміністрації не надходили.

В під час розгляду справи у
суді першої інстанції, представник
Одеської обласної держаної
адміністрації суду пояснив, що розгляд
інвестиційних проектів та надання
техніко-економічних обґрунтувань
відноситься до компетенції
Департаменту економічного розвитку і
торгівлі обласної державної
адміністрації. На адресу департаменту
жодних заяв від ТОВ «Агро - Рені»,
експертних висновків, щодо доцільності
та економічної обґрунтованості
впровадження інвестиційного проекту
зазначеним суб'єктом господарювання
не надходило, у зв'язку з чим процедура
узгодження не проводилась та взагалі
не розпочиналась.

З урахуванням викладеного, в
зазначеній частині заявлених позовних
вимог предмет захисту - відсутній,
оскільки жодних дій щодо узгодження
інвестиційного проекту ТОВ
«Агро-Рені», уповноважений структурний
підрозділ ООДА не здійснював.

Таким чином, з боку
Облдержадміністрації не було порушено
процедуру надання узгоджень, оскільки
заява на проведення експертизи
інвестиційного проекту від третьої
особи не надходила тому такі
узгодження взагалі не проводились.

При прийняті рішення про
затвердження інвестиційного проекту
ТОВ «Агро-Рені», Виконком Ренійської
міської ради, діяв всупереч положенням
п. 13-1 Постанови Кабінету Міністрів
України № 1344 від 27.08.2000 року, оскільки
затвердив інвестиційний проект за
відсутністю позитивних висновків щодо
доцільності його реалізації від усіх
органів виконавчої влади, залучених до
проведення експертизи
(Облдержадміністрація, Мінекономіки,
Мінтранс, Мінфін, Мінпромполітики,
Державна податкова адміністрація в
Одеській області).

Крім того, Виконком
Ренійської міської ради не переконався
в позитивному платіжному балансі
інвестора та його платоздатності. На
момент узгодження інвестиційного
проекту в розпорядженні виконкому
знаходилася довідка про взяття ТОВ
«Агро-Рені» на податковий облік.
Довідка, видану органом державної
податкової служби за
місцезнаходженням заявника, про стан
розрахунків із сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) - для юридичних
осіб, зареєстрованих в Україні на час
узгодження проекту - була відсутня.

Листом Міністерства
інфраструктури України від 17.01.2014 року
№ 401/16/10-14, Мінінфраструктури, як
правонаступник Міністерства
транспорту України підтримало наміри
«Rusagro-prim» S.R.L. щодо інвестування
даного проекту у відповідності до
вимог Закону України «Про спеціальну
економічну зону «Рені», але, як
встановлено з положень Порядку № 1344,
Мінінфраструткури основним суб'єктом
узгодження інвестиційних проектів не
являється, оскільки таким суб'єктом
визначено Міністерство економіки
України. Суд підтримує доводи позивача,
що проходження погодження на рівні
міністерства не має чітку процедуру та
затвердженої проформи кінцевих
висновків, у зв'язку з чим листування
міністерства, в якому вбачається
позиція міністерства та його
позитивний відгук на запропонований
проект може вважатись прийнятим
погодженням.

ДП «Ренійський морський торговельний
порт» при наданні узгоджень
інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»
не було враховано наявність раніше
узгодженого та затвердженого
інвестиційного проекту ТОВ
«Рені-Лайн», генерального договору та
прийнятих виконавчим комітетом
Ренійської міської ради рішень від
26.07.2002 року за № 258 та від 10.10.2007 року за
№ 271.

Відносно Ренійської філії
«Адміністрації морських портів
України», то даний суб'єкт взагалі
відсутній серед суб'єктів узгодження,
передбачених Порядком № 1344, у зв'язку з
чим, узгодження зазначеного
відповідача надано за відсутності
відповідних повноважень.

Затвердження інвестиційного
проекту ТОВ «Рені-Агро» не є
реалізацією державної політики у сфері
розвитку економічної конкуренції та
обмеження монополізму в господарській
діяльності в депресивному у
економічному плані регіоні. Такі дії
відповідачів є підтримкою іноземного
суб'єкту господарювання, без
врахування інтересів національного
виробника, який проводить свою
діяльність на території СЕЗ з 2002 року, у
відповідності до діючого
законодавства.

Колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
за умов дії чинного інвестиційного
договору, укладеного з ТОВ «Рені-Лайн»,
надання земельної ділянки, яка є
необхідною для реалізації другого
етапу інвестиційного проекту позивача,
іншому суб'єкту, унеможливить
здійснення господарської діяльності
обох інвесторів та призведе до
негативних фінансових та економічних
наслідків, як для суб'єктів
господарювання, так й для економіки
регіону.

Отже, дії відповідачів, як
суб'єктів владних повноважень, в
частині узгодження, затвердження
інвестиційного проекту ТОВ
«Агро-Рені» та прийняття оскаржуваних
рішень, - є протиправними.

Відповідно до положень п. 19, 20
Постанови Кабінету Міністрів України
від 27.08.2000 року № 1344 «Про спеціальну
економічну зону Рені», реєстрація
суб'єкта підприємницької діяльності як
суб'єкта СЕЗ проводиться
райдержадміністрацією в установленому
нею порядку за умови: укладення з
виконавчим комітетом договору
(контракту) щодо умов реалізації на
території СЕЗ, затвердженого в
установленому цим Положенням порядку
інвестиційного проекту вартістю,
еквівалентною не менш як 200 тис. доларів
США. Зазначений договір (контракт)
складається відповідно до Типового
договору (контракту) на реалізацію
інвестиційного проекту на території
пріоритетного розвитку, в спеціальній
(вільній) економічній зоні,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 5 липня 1999 р. N 1199;
внесення в установленому порядку плати
за реєстрацію.

Свідоцтво про реєстрацію
суб'єкта СЕЗ видається
райдержадміністрацією за встановленою
нею формою і є підставою для надання
пільг, передбачених актами
законодавства для суб'єктів цієї СЕЗ.

Відповідно до положень п. 4 ч.
2 ст. 17 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, що виникають з
приводу укладання, виконання,
припинення, скасування чи визнання
нечинними адміністративних договорів.

Правова дефініція поняття
адміністративний договір приведена в
п. 14 ч. 1 ст. 3 КАС України, згідно якої,
адміністративний договір - дво- або
багатостороння угода, зміст якої
складають права та обов'язки сторін,
що випливають із владних
управлінських функцій суб'єкта владних
повноважень, який є однією із сторін
угоди.

Необхідними ознаками
адміністративного договору є
суб'єктність, тобто однією із сторін
договору є суб'єкт владних повноважень,
та предметність - права й обов'язки
учасників договору випливають з
управлінських функцій суб'єкта владних
повноважень.

Ще однією із ознак, що відрізняю
адміністративний договір від
цивільно-правового є мета його
укладання.

Так, метою адміністративних договорів
є реалізація функцій держави, тобто
реалізація повноважень відповідного
державного органу. Метою
цивільно-правових договорів є
задоволення потреб суб'єктів
цивільно-правових відносин, отримання
прибутку та відповідних (майнових чи
немайнових) матеріальних благ -
об'єктів цивільного обороту.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, на підставі якої
виникають зобов'язальні
правовідносини відповідної правової
природи. Права та обов'язки сторін,
обумовлені договором, складають його
зміст і повинні дотримуватись
сторонами.

Означену думку висловив Вищий
адміністративний суд у своєму Листі
від 01.06.2010 року № 781/11/13-10 „Щодо
застосування окремих норм
матеріального права під час розгляду
адміністративних справ".

Рішенням Виконавчого комітету
Ренійської міської ради № 3 від 31.01.2014
року «Про затвердження договору про
реалізацію інвестиційного проекту
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Рені»
«Зерновий комплекс по перевалці
зернових і тарно-штучних вантажів» на
території спеціальної економічної
зони «Рені», затверджено договір
укладений між ТОВ «Агро-Рені» та
Виконавчим комітетом Ренійської
міської ради в особі міського голови
С.С. Колевіча про реалізацію
інвестиційного проекту товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агро-Рені» від 31.01.2014 року, предметом
якого є забезпечення реалізації
схваленого інвестиційного проекту та
створення умов для його реалізації.

На виконання, передбачених
договором від 31.01.2014 року, зобов'язань,
щодо надання Виконавчим комітетом, в
установленому законом порядку у
користування земельної ділянки,
необхідної для реалізації
інвестиційного проекту, між Державним
підприємством «Ренійський морський
торговельний порт», який діяв як орган
господарського розвитку і управління
СЕЗ та ТОВ «Агро-Рені» укладено
договір оренди землі № 13/14 від 11
березня 2014 року, предметом якого є
передача в строкове платне
користування ТОВ «Агро-Рені»
земельної ділянки, яка знаходиться у
землекористуванні ДП «Ренійський
морський торговельний порт» з метою
будівництва комплексу з перевалки
зернових і тарно-штучних вантажів,
згідно з інвестиційним проектом,
затвердженим Рішенням Виконавчого
комітету Ренійської міської Ради від
23.01.2014 року № 2.

Оскаржувані договори від 31 січня 2014
року та від 11.03.2014 року були укладені
між ТОВ "Агро - Рені" та Виконавчим
комітетом Ренійської міської ради, та
Державним підприємством "Ренійський
морський торгівельний порт" як органом
господарського розвитку і управління
СЕЗ на виконання повноважень наданих
Законами України "Про місцеве
самоврядування в Україні", "Про
спеціальну економічну зону "Рені" та
Положення "Про спеціальну економічну
зону "Рені", затверджену постановою КМУ
від 27.08.2000 року за № 1344.

Оскільки повноваження Виконавчого
комітету Ренійської міської ради та
органу управління СЕЗ - ДП „Ренійський
морський торгівельний порт" виникають
із Законів України "Про місцеве
самоврядування в Україні" та "Про
спеціальну економічну зону "Рені" а
також із Положення "Про спеціальну
економічну зону "Рені", затверджену
постановою КМУ від 27.08.2000 року за № 1344
оскаржувані договори мають всі ознаки
адміністративного договору, та їх
оскарження в порядку пункту 4 частини 2
статті 17 КАС України віднесене до
повноважень адміністративних судів
України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК
України - підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 цієї статті -
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено:

1. Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

5. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Тобто, оспорюванні правочини
можуть бути визнані недійсними лише в
судовому порядку за позовом однієї з
сторін, іншої заінтересованої особи
або прокурора, та лише після
встановлення недійсності правочину
застосовуються правові наслідки
недійсного правочину, які передбачені
статтею 228 ЦК України та ст. 208 ГК
України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскільки оскаржувані договір «Про
реалізацію інвестиційного проекту ТОВ
«Агро-Рені», укладений 31.01.2014 року, між
ТОВ «Агро-Рені» та Виконавчим
комітетом Ренійської міської ради та
договір оренди землі від 11.03.2014 року за
№ 13/14, укладений між ТОВ «Агро-Рені» та
Державним підприємством «Ренійський
морський торгівельний порт» як органом
господарського розвитку і управління
СЕЗ є адміністративними договорами,
які мають похідний характер від
первинних правовідносин, пов'язаних з
Рішеннями Виконкому Ренійської
міськради № 2 та № 3 від 31.01.2014 року про
затвердженням інвестиційного проекту
ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по
перевалці зернових та товарно-штучних
вантажів», та є безпосередньою
реалізацією затвердженого проекту, у
зв'язку з чим зазначені договори мають
бути визнані недійсними як такі, що
порушують публічний порядок.

Правові наслідки вчинення
правочину, який порушує публічний
порядок, вчинений з метою, що
суперечить інтересам держави і
суспільства передбачені частиною 3
статті 228, а саме: у разі недодержання
вимоги щодо відповідності правочину
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам такий правочин може
бути визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

Аналогічні приписи містяться в
частині 1 статті 208 ГК України, - якщо
господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

При цьому, застосовуючи правові
наслідки визначені статтею 208 ГК
України, необхідно керуватись
приписами статті 207 цього кодексу, яка
встановлює порядок визнання
господарського зобов'язання недійсним,
а саме: господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3
ст. 215 ЦК України). Тобто, правові
наслідки, передбачені ч. 3 ст. 228 ЦК
України та ч. 1 ст. 208 ГК України можуть
бути застосовані лише після визнання
судом такого правочину недійсним.

Аналогічну правову позицію висловив
Вищий адміністративний суд у своєму
рішенні по справі № 826/14108/13-а.

Щодо застосування наслідків
недійсності правочину колегія суддів
зазначає, що в матеріалах справи
відсутні докази фактичного виконання
оспорюваних договорів, а тому підстави
для їх застосування відсутні.

Відповідно до ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю „Рені-Лайн" про
визнання протиправними та скасування
рішення, визнання нечинним
адміністративних договорів належним
чином обґрунтовані, підтверджені
наявними у справі матеріалами та
підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Ренійської міської ради
Одеської області, - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року по справі № 815/1978/14, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 28
серпня 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль