Справа № 304/1432/13-а
Суддя: Шешеня М. О.
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/1432/13-а
Провадження № 2-а/304/1/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 рокум. Перечин

Перечинський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Шешені М. О.,

при секретарі - Готра І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Тур"я - Пасіцької
сільської ради Перечинського району
Закарпатської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_3 про скасування
рішення комісії та рішення сесії
Тур'я-Пасіцької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області,-

В С Т А Н О В И В:

До Перечинського районного суду з
позовом звернувся ОСОБА_1 до Тур"я -
Пасіцької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області про скасування рішення комісії
Тур"я - Пасіцької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області. Свої вимоги мотивує тим, що на
протязі більше п'яти років між ним та
ОСОБА_3 існує спір щодо меж суміжних
земельних ділянок. Для вирішення
даного питання він 18 лютого 2013 року
звернувся із заявою про врегулювання
спору до Т.Пасіцької сільської ради.
Рішенням комісії Тур"я - Пасіцької
сільської ради Перечинського району по
розгляду земельного спору №1 від 14
травня 2013 року "Про встановленння меж
земельної ділянки площею 0,15 га,
розташованої за адресою АДРЕСА_1"
встановила в межах, які існували до
розгляду спору. Вказаним рішенням
комісії його земельна ділянка
безпідставно зменшена. Тому просив
скасувати рішення комісії
Тур"я-Пасіцької сільської ради
Перечинського району по розгляду
земельного спору №1 від 14 травня 2013
року "Про встановлення меж земельної
ділянки площею 0,15 га, розташованої за
адресою АДРЕСА_1" та зобов'язати
відповідача встановити межі його
земельної ділянки у відповідності до
матеріалів мензуальної зйомки.

До початку розгляду справи по суті
ОСОБА_1 подав заяву про зміну позовних
вимог, у якій просить, крім
вищезазначеної вимоги, ще скасувати і
рішення 24 сесії 6 скликання Тур"я -
Пасіцької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області від 29 листопада 2013 року, яким
затверджено рішення комісії по
розгляду земельного спору №1 від 14
травня 2013 року "Про встановленння меж
земельної ділянки площею 0,15 га,
розташованої за адресою АДРЕСА_1".

Представник третьої особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_3 - ОСОБА_4 через
канцелярію суду подав письмове
клопотання, у якому просить
провадження по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Тур'я-Пасіцької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_3 про скасування рішення комісії
та рішення сесії Тур'я-Пасіцької
сільської ради Перечинського району
Закарпатської області - закрити.
Клопотання мотивує тим, що дана справа
не підлягає розгляду у порядку
адміністративного судочинства, а її
слід розглядати саме у порядку
цивільного судочинства, при цьому у
підтвердження своїх висновків
посилається на постанову Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 01
березня 2013 року №3.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.158 ЗК
України земельні спори вирішуються
судами, органами місцевого
самоврядування та центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.
Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей… У разі незгоди власників
землі або землекористувачів з рішенням
органів місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 за
N 7, згідно зі статтею 158 ЗК ( 2768-14 ) суди
розглядають справи за спорами про
межі земельних ділянок, що перебувають
у власності чи користуванні
громадян-заявників, які не
погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів. Зазначені спори підлягають
розгляду місцевими судами незалежно
від того, розглядалися вони попередньо
органом місцевого самоврядування або
органом виконавчої влади з питань
земельних ресурсів чи ні. Рішення цих
органів щодо такого спору не може бути
підставою для відмови в прийнятті
заяви чи для закриття провадження в
порушеній справі.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 за
N 7, земельні спори громадян з органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування з питань надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства у випадках,
передбачених законодавством, а також
спори з майнових питань, пов'язаних
із земельними відносинами, за участю
громадян, що є членами фермерського
господарства, їхніх спадкоємців тощо
розглядаються за правилами цивільного
судочинства.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 5
Постанови Пленуму верховного Суду
України «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 за
N 7 у випадках, коли вимоги пов'язуються
з визнанням права на земельну ділянку,
встановленням порядку користування
земельною ділянкою чи усуненням
перешкод у цьому, іншими вимогами з
приводу земельної ділянки чи
розташованої на ній нерухомості,
зокрема про відшкодування шкоди,
заподіяної порушенням земельного
законодавства, суди обов'язково
застосовують правила про виключну
підсудність (стаття 114 ЦПК).

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п.п.6,7 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 01
березня 2013 року №3 при вирішенні
питань, пов'язаних із компетенцією
судів у спорах, що виникають із
земельних відносин, судам слід
ураховувати роз'яснення, викладені в
пунктах 2 і 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" (із змінами і
доповненнями, внесеними згідно з
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 19 березня 2010 року № 2), а
також Рішення Конституційного Суду
України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у
справі за конституційним поданням
Вищого адміністративного суду України
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України, пункту 1
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України. При цьому суди мають виходити
з того, що згідно зі статтями 13 і 14
Конституції України, статтями 177, 181, 324 і
главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є
об'єктами цивільних прав, а держава і
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах із метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. Отже,
суд має з'ясувати, є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов'язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин. Земельні
відносини, суб'єктами яких є фізичні чи
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї), регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5
Земельного кодексу України; далі - ЗК).
Захист судом прав на землю у цих
відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею
152 ЗК, у тому числі шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування. Відповідно до цього
спори, що виникають із земельних
відносин, у яких хоча б однією зі сторін
є фізична особа, незважаючи на участь у
них суб'єкта владних повноважень,
згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в
порядку цивільного судочинства. Це
стосується, наприклад, позовів про
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи невирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116,118,123,128,131,144,146, 147,149,151 ЗК та
інші), крім спорів, передбачених
частиною першою статті 16 Закону
України від 17 листопада 2009 року №
1559-VI"Про відчуження земельних ділянок,
інших об'єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності", про цивільну
відповідальність за порушення
земельного законодавства (статті 210, 211
ЗК), про повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Отже з урахуванням вищевикладеного,
суд приходить до висновку, що
провадження по даній справі слід
закрити, оскільки таку справу
неналежить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Тому, керуючись ст.157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у
адміністративній справі за зміненим
позовом ОСОБА_1 до Тур"я - Пасіцької
сільської ради Перечинського району
Закарпатської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_3 про скасування
рішення комісії та рішення сесії
Тур'я-Пасіцької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Перечинський районний суд
Закарпатської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали з
одночасним поданням копії апеляційної
скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Шешеня М. О.