Справа № 819/1636/14-а
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1636/14-a

"03" вересня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Баб'юка П.М. при
секретарі судового засідання Найко
Н.І.;

за участю представників: позивача
Малого О.В., третьої особи Миколіва Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк» до
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача -
ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Фідобанк» (надалі - позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції, третя
особа без самостійних вимог на стороні
позивача - ОСОБА_3 про зняття арешту з
майна.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 22.02.2010 року
державним виконавцем Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, з накладенням
арешту на все рухоме та нерухоме майно
ОСОБА_3.

Серед усього майна яке є у власності
ОСОБА_3 у власності позивача є квартира,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
перебуває в іпотеці ПАТ "Фідобанк".
Арешт на вказане майно порушує права
позивача на задоволення вимог як
іпотекодержателя

Враховуючи наведене, позивач просить
суд зняти арешт із вищезазначеного
майна.

Судом в процесі розгляду справи
встановлено, що постановою державного
виконавця Першого відділу ДВС
Тернопільського МУЮ від 27.06.2013
виконавчі провадження ВП№15393730 та
ВП№17427259 закінчені, як такі, що
територіально підвідомчі Другому
відділу ДВС Тернопільського МУЮ.

На даний час виконавче провадження
перебуває на виконанні у Другому
відділі державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції. Так, постановою від 18.11.2013
відкрито виконавче провадження
ВП№40769079 і постановою від 06.08.2014
повторно накладено арешт на все рухоме
та нерухоме майно що належить ОСОБА_3, в
тому числі на квартиру, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 та перебуває в
іпотеці ПАТ "Фідобанк".

Враховуючи наведене, судом за згодою
позивача замінено відповідача у справі
на Другий відділ державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
надавши пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату час і місце
розгляду справи, повідомлявся належним
чином, що враховуючи положення ч.4 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
України, не перешкоджає розгляду
справи за наявними в ній доказами.

В судовому засіданні 02.09.2014 представник
відповідача зазначив, що на даний час
виконавче провадження перебуває на
виконанні у Другому відділі державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції.
Постановою від 18.11.2013 відкрито
виконавче провадження ВП№40769079 і
постановою від 06.08.2014 накладено арешт
на все рухоме та нерухоме майно що
належить ОСОБА_3, в тому числі на
квартиру, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ
"Фідобанк".

Представник третьої особи в судовому
засіданні заявлений позов підтримав та
просив задовольнити.

Заслухавши пояснення представників
позивача третьої особи, дослідивши
докази по справі, з'ясувавши всі
обставини справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається із статуту позивача,
витяг якого міститься в матеріалах
справи, ПАТ "ФІДОБАНК" є
правонаступником прав та зобов'язань
ВАТ "Ерсте Банк".

24.04.2008 р. між ВАТ "Ерсте Банк» в особі
Семереза Віталія Петровича, який діє на
підставі довіреності та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір, відповідно
до якого останньому було надано кредит
у розмірі 47500,00 дол. США, для придбання
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Для забезпечення виконання вказаного
зобов'язання ОСОБА_3 передав в іпотеку
позивачу згідно з Договором іпотеки
від 24.04.2008 р. нерухоме майно, а саме -
зазначену вище квартиру, житловою
площею 25,7 кв. м, загальною площею 42,5
кв.м.

Дане обтяження відповідно до витягу
зареєстроване у Державному реєстрі
іпотек 24.04.2008 реєстраційний номер 7098108,
реєстратор - приватний нотаріус ОСОБА_5

04 червня 2008 року право власності на
квартиру було зареєстровано за ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у Першому відділі ДВС
Тернопільського МУЮ перебували
виконавчі листи видані Тернопільським
міськрайонним судом 01.10.2009 та 13.01.2010 про
стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ
"Укргазбанк" заборгованості.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
22 лютого 2010 року державним виконавцем
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції винесено постанову
про арешт майна боржника - ОСОБА_3 та
заборони його відчуження. 04 червня 2010
року вказане обтяження було
зареєстровано в реєстрі.

27 червня 2013 року Першим відділом
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції винесено постанови про
закінчення виконавчих проваджень,
оскільки встановлено, що боржник
проживає за адресою, територіально
підвідомчою Другому відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції.

Арешт на все майно третьої особи
(боржника), який був накладений 22 лютого
2010 року державним виконавцем Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції не знятий.

На даний час, виконавче провадження
перебуває на виконанні у Другому
відділі державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції. Постановою від 18.11.2013 відкрито
виконавче провадження ВП№40769079 і
постановою від 06.08.2014 накладено арешт
на все рухоме та нерухоме майно що
належить ОСОБА_3, в тому числі на
квартиру, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ
"Фідобанк".

Дослідивши вказані обставини справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає виконанню враховуючи
наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку",
іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Частина 3 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" зазначає, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України
"Про іпотеку" пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації.

Згідно Витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
іпотечний договір зареєстрований
24.08.2008, виконавчий документ на
стягнення заборгованості в користь ПАТ
"Укргазбанк" видано Тернопільським
міськрайонним судом 01.10.2009, постанова
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження винесена
22.02.2010, а зареєстрована в реєстрі лише
04.06.2010.

Таким чином, право іпотеки на вказане
майно (квартиру) виникло у позивача та
зареєстровано раніше інших кредиторів.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.54 Закону
України "Про виконавче провадження",
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
стягувачем у виконавчих провадженням
які знаходились на виконанні у Першому
відділі ДВС та на даний час знаходяться
на виконанні у Другому відділі ДВС
Тернопільського МУЮ, та при виконанні
яких накладено арешт на все майно
ОСОБА_3 - є ПАТ "Украгазбанк", який не є
заставодержателем (іпотекодавцем)
квартири, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Вказана квартира перебуває в іпотеці
ПАТ "Фідобанк", як правонаступника ВАТ
"Ерсте Банк".

Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України
"Про виконавче провадження" для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: - виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; - якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Як встановлено судом в процесі
розгляду справи, виникнення права
застави (іпотеки) на квартиру, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_3 виникло раніше
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів, а вартість предмета
іпотеки не перевищує розміру
заборгованості іпотекодержателю.

Таким чином, звернення державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Тернопільського МУЮ стягнення на
квартиру, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3 та перебуває в
іпотеці ПАТ "Фідобанк", при виконанні
вказаного виконавчого провадження не
допускається.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
"Про виконавче провадження" про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Порядок зняття арешту визначений ст. 60
Закону України "Про виконавче
провадження", і відповідно до ч. 5
вказаної статті, у всіх інших випадках
незавершеного виконавчого
провадження, арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна, арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини, що передбачено ч. 2 ст.60
Закону України "Про виконавче
провадження".

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що для захисту і
відновлення прав та інтересів
позивача, з урахуванням пріоритету
прав іпотекодержателя на спірну
квартиру, слід зняти арешт з нерухомого
майна, а саме, квартири, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зняти арешт з квартири за адресою вул.
Слівенська, 5/11, м. Тернопіль
Тернопільської області, що належить
ОСОБА_3 (і.н.НОМЕР_1).

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В повному обсязі постанова складена 08
вересня 2014 року.

Суддя
Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя
Баб'юк П.М.