Справа № 241/566/14-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Топузова Н.М.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року справа №241/566/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Першотравневого районного
суду Донецької області від 21 травня 2014
р. у справі № 241/566/14-а (головуючий І
інстанції Топузова Н.М.) за позовом
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Ялтинської селищної ради про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ :

19 травня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Першотравневого районного суду
Донецької області з позовом до
Виконавчого комітету Ялтинської
селищної ради про скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 680,00 грн.

Разом з позовною заявою позивач подав
заяву про поновлення строку на
звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Першотравневого районного
суду Донецької області від 21 травня 2014
року залишенр без задоволення
клопотання ОСОБА_2 про поновлення
пропущеного строку та залишено без
розгляду адміністративний позов
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Ялтинської селищної ради
Першотравневого району про визнання
незаконною та скасування постанови
про накладання адміністративного
стягнення, у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду.

Позивач не погоджуючись з такою
ухвалою суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, посилаючись на
неправильне застосування норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів встановила наступне.

Відповідно до матеріалів справи
позивач оскаржує постанову
адміністративної комісії Виконавчого
комітету Ялтинської селищної ради від
15.04.2013 року про притягнення її до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

В обґрунтування поважності пропуску
строку звернення до суду позивач
зазначив, що оскаржувальна постанова
була направлена на адресу позивача
лише 30 квітня 2014 року та отримана
позивачем лише 06 травня 2014 року з
додатками: протоколом про
адміністративне правопорушення № 780673
від 12.03.2013 р.

Залишаючи позов без розгляду суд
першої інстанції виходив з того, що
адміністративний позов було подано
після закінчення установленого
законом строку, оскільки, позивачем не
надано доказів коли саме ним була
отримана оскаржувана постанова а у
позивача було достатньо часу для
своєчасного звернення до суду з
вказаним позовом, тому на думку суду
першої інстанції не має підстав для
поновлення строку на звернення до
адміністративного суду.

Колегія суддів з зазначеним висновком
суду першої інстанції не згодна з
наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення
до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до ч.2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За частиною 1 та 2 статті 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 155 КАС України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

За частиною 3 статті 162 КАС України, якщо
в ході судового розгляду справи суд
встановить, що провадження у справі
відкрито за позовною заявою, поданою з
пропущенням установленого законом
строку звернення до адміністративного
суду, або викладений в ухвалі про
відкриття провадження у справі
висновок суду про визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

Отже, приписи ч. 2 ст. 100, п.9 ч.1 ст. 155, п. 3
ст. 162 КАС України передбачають право
суду першої інстанції залишати без
розгляду позовні вимоги як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Підставою звернення до суду в даному
випадку є постанова відповідача, яка на
думку позивача порушує його права.

Колегія суддів зазначає, що порушення
прав, свобод чи інтересів особи - це
фактичний наслідок протиправного
рішення, дії чи бездіяльності
конкретної особи (або осіб) щодо неї.
Підставою звернення до суду є
протиправні рішення (дії чи
бездіяльність), які порушують права
(свободи чи інтереси) конкретної особи.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу
вищезазначених норм КАС України, день,
коли особа дізналася про порушення
свого права, - це встановлений доказами
день, коли позивач дізнався про
рішення, дію чи бездіяльність,
внаслідок якої відбулося порушення їх
прав, свобод чи інтересів. Доказами,
які свідчать про день, коли особа
дізналася про порушення своїх прав, є
розписка про одержання рішення, докази
відправки та отримання кореспонденції,
акт про відмову одержати документ
(надати пояснення), довідки, складені
особами, у випадках, передбачених
законом. Якщо цей день встановити точно
не можливо, строк обчислюється з дня,
коли особа повинна була дізнатися про
порушення своїх прав (свобод чи
інтересів).

Доказами того, що особа знала про
порушення своїх прав, є її дії,
спрямовані на захист порушених прав,
зокрема, оскарження рішення (дії чи
бездіяльність), письмові звернення з
цього приводу, а також докази, які
свідчать про те, що були створені умови,
за яких особа мала реальну можливість
дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до матеріалів справи, копія
постанови відповідача від 15.04.2013 року
про скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 680,00 грн. була направлена
позивачу 30.04.2014 року, що
підтверджується відповідною копією
супровідного листа. (а.с.3) З пояснень
позивача та матеріалів справи
вбачається, що зазначена постанова
відповідача була отримана 06 травня 2014
року. Вищевказані обставини
спростовують посилання суду першої
інстанції на наявність достатнього
часу для оскарження позивачем спірної
постанови.

Таким чином, позивач тривалий час не
знав про існування оскаржувальної
постанови та отримав її через значний
час після прийняття не з вини позивача,
що і позбавило позивача права на вчасне
оскарження та звернення до суду з
позовом.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції, не врахував, що позивач
звернувся з позовними вимогами саме
після того, як дізнався про порушення
своїх прав та існування оскаржувальної
постанови.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивачем при зверненні з позовом було
дотримано строк звернення до суду, суд
першої інстанції, не врахував, що
позивач звернувся з позовними вимогами
саме після того, як дізнався про
існування постанови відповідача.

Згідно ст.8 Конституції України,
звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

Відповідно ч.1 ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно ст. 7 Кодексу адміністративного
судочинства України, принципами
здійснення правосуддя в
адміністративних судах є: 1)
верховенство права; 2) законність; 3)
рівність усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом; 4) змагальність сторін,
диспозитивність та офіційне з'ясування
всіх обставин у справі; 5) гласність і
відкритість адміністративного
процесу; 6) забезпечення апеляційного
та касаційного оскарження рішень
адміністративного суду, крім випадків,
установлених цим Кодексом; 7)
обов'язковість судових рішень.

На підставі зазначеного колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції не надав належну оцінки
зазначеним обставинам та прийшов до
помилкового висновку, щодо порушення
позивачем строку звернення до суду з
цим позовом, що призвело до позбавлення
права позивача на судовий захист.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції не відповідає
обставинам справи, що відповідно до
статті 204 КАС України обумовлює
скасування ухвали суду першої
інстанції з направленням справи для
вирішення питання щодо відкриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 199, 204, 205, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Першотравневого районного суду
Донецької області від 21 травня 2014 р. у
справі № 241/566/14-а задовольнити.

Скасувати ухвалу Першотравневого
районного суду Донецької області від 21
травня 2014 р. у справі № 241/566/14-а.

Матеріали адміністративної справи №
241/566/14-а направити до Першотравневого
районного суду Донецької області для
вирішення питання щодо відкриття
провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва