Справа № 667/2500/14-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 667/2500/14-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Прохоренко В.В.

Одеській апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 05 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду із позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні (далі - ПФУ), в якому просив
суд:

- визнати протиправною бездіяльність
УПФУ у перерахунку основної та
додаткової пенсії відповідно до ст.ст.
50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати УПФУ здійснити
перерахунок основної пенсії, як
інваліду 3 групи, 1 категорії, виходячи з
розміру 6 мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ст.54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та здійснити виплату
недоплаченої державної пенсії
починаючи з 11 квітня 2002 року по день
винесення рішення;

- зобов'язати УПФУ здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю як
інваліду 3 групи 1 категорії, у розмірі 50
% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та здійснити виплату
недоплаченої додаткової пенсії
починаючи з 11 квітня 2002 року по день
винесення рішення;

- зобов'язати УПФУ відшкодувати
інфляційні втрати пов'язані з
несвоєчасною виплатою основної та
додаткової пенсій передбачених ст.ст.
50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом 3 групи внаслідок
захворювання, яке пов'язане з
виконанням робіт з ліквідації
наслідків ЧАЕС. Відповідно до ст.ст. 50, 54
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право
на отримання основної та додаткової
пенсії, однак УПФУ порушив обсяг його
прав нарахувавши відповідні виплати
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 11 квітня 2002 року №497 «Про
забезпечення виконання функції з
призначення і виплати пенсії органами
Пенсійного фонду». Тому позивач вважає,
що саме з 11 квітня 2002 року має право на
перерахунок вказаної пенсії.

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 05 травня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт ставить
питання про скасування судового
рішення у зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що апелянтом не надано
клопотання про розгляд справи за його
участі, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ч.1 п.1 ст.197 КАС України,
розглянув справу в порядку письмового
провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню на наступних підставах.

Так, матеріалами справи встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом 3 групи внаслідок
захворювання, яке пов'язане з
виконанням робіт з ліквідації
наслідків ЧАЕС, що підтверджується
посвідченням (а.с.6) та отримує пенсію по
інвалідності.

Позивач звернувся до УПФУ за
роз'ясненням по виплаті йому основної
та додаткової пенсій, листом від 31
березня 2014 року УПФУ надана відповідь,
що пенсійні виплати здійснюються у
розмірах передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року №1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову зазначив, що
підстави для застосування ст.ст. 50, 54 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» відсутні,
оскільки виплата вказаних пенсій
проводиться відповідно до Постанови
КМУ від 23 листопада 2011 року №1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
Постанови КМУ від 06 липня 2011 року №745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів бюджету».

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що під час
ухвалення рішення, суд першої
інстанції, вірно зазначивши про норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, помилково не
застосував норми процесуального права,
у зв'язку із наступним.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Приписами ст. 100 КАС України
встановлено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду 03 квітня 2014
року.

Враховуючи вищевикладене, до розгляду
підлягають позовні вимоги лише з 03
жовтня 2013 року, а вимоги позивача щодо
відповідних виплат до вказаної дати, на
підставі ст. 99 КАС України, необхідно
залишити без розгляду, що не було
зроблено судом першої інстанції

Стосовно позовних вимог щодо виплати
основної та додаткової пенсій з 03
жовтня 2013 року, слід наголосити на
наступному.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами 3 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ст. 54 вказаного Закону в усіх
випадках розмір пенсії для інвалідів,
щодо яких встановлений зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим по 3 групі інвалідності 6
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до пункту 7 частини 1 Закону
України № 3491-17 Прикінцеві положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» доповнено пунктом 4,
яким встановлено, що норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 щодо
відповідності Конституції України
пункту 4 розділу 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
визнано таким, що відповідає
Конституції України (є конституційним)
пункт 4 розділу 7 «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік» від
23 грудня 2011 року з наступними змінами.
Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» та Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» норми i положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус i соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
2013-2014 рік. Отже, визначення порядку та
розмірів виплат зазначеним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог закону
постановою Кабінету Міністрів України
від 6 липня 2011 року № 745 та постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 було визначено
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що підстав для перерахунку
пенсії позивачу у відповідності до
ст.ст. 50, 54 «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не має.

Враховуючи, що суд першої інстанції
вирішив справу з помилковим
застосуванням норм процесуального
права, судова колегія на підставі п.1 ч.1
ст. 201 КАС України, вважає необхідним
змінити рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України, у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Отже, у зв'язку з оскарженням
рішення суду першої інстанції, яке
прийняте у скороченому провадженні,
дана постанова апеляційного суду
остаточна та оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Комсомольського районного
суду м. Херсона від 05 травня 2014 року -
змінити, доповнивши її резолютивну
частину наступним абзацом:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії за період з 11 квітня 2002 року
по 02 жовтня 2013 року - залишити без
розгляду».

В іншій частині постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 05 травня 2014 року - залишити
без змін.

Постанова суду є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя
І.О. Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова