Справа № 1915/21262/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року Справа № 876/5496/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань
Нефедової А.О.,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 04 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі про зобов'язання
зарахувати трудовий стаж для
призначення пенсії,

ВСТАНОВИВ :

26 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі (далі - УПФ
України в м. Тернополі) та зобов'язати
відповідача зарахувати до її трудового
стажу період роботи в ТОВ « 1000
дрібниць» ЛТД з 02.09.1987 року по 15.06.1999
року, здійснити перерахунок трудового
стажу та перерахунок трудової пенсії з
дня призначення пенсії з врахуванням
встановленого судом стажу.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 04 березня 2013 року у справі
№ 1915/21262/2012 вказаний позов задоволено.
Визнано протиправними дії УПФ України
в м. Тернополі та зобов'язано
відповідача зарахувати до трудового
стажу ОСОБА_3 період її роботи в
Тернопільському роздрібному
об'єднанні «Промтовари» магазин № 29,
ТОВ « 1000 дрібниць» ЛТД з 02.09.1987 року по
15.06.1999 року, здійснити перерахунок
трудового стажу та перерахунок пенсії
з дня її призначення.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та ухвалити нову
постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що належним
чином оформлених уточнюючих довідок з
місця праці, що передбачено п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року,
ОСОБА_3 в УПФ України в м. Тернополі не
представлено. Апелянт вважає, що
оскільки ТОВ « 1000 дрібниць» ЛТД не
ліквідовано та не припинило свою
діяльність, то підтверджувати трудовий
стаж показами свідків немає підстав.
Крім того, зазначає, що суд
неправомірно стягнув судові витрати з
УПФ України в м. Тернополі.

Представник позивачки у ході
апеляційного суду заперечив
обґрунтованість доводів апелянта,
просив залишити оскаржуване судове
рішення без змін.

Представник відповідача на виклик
апеляційного суду не прибув, що не
перешкоджає розгляду справи у його
відсутності відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд першої інстанції виходив із того,
що з трудової книжки позивача
оглянутої і дослідженої в судовому
засіданні встановлено наявність
запису від 02.09.1987 року щодо прийняття її
на посаду контролера в магазині № 29
Тернопільського роздрібного
об'єднання «Промтовари» (наказ 93-Л від
01.09.1987 року) і запису щодо державної
реєстрації об'єднання як Орендне
підприємство магазин № 29 1000 дрібниць
(наказ № 19 від 18.07.1994 року). Крім цього,
показами свідків підтверджується
робота позивача в ТОВ «100 дрібниць»
спірний період. За таких обставин суд
вважає, що права позивача порушено і
вони підлягають захисту шляхом
задоволення заявлених вимог. При цьому,
на думку суду першої інстанції, слід
стягнути з відповідача в користь
позивача понесені та документально
підтверджені судові витрати.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, частково
відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком мають жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Як слідує з матеріалів справи, 02.09.1987
року позивач була прийнята на роботу в
Тернопільське роздрібне об'єднання
«Промтовари» на посаду контролера
магазину № 29, що стверджується наказом
№ 93-Л від 01.09.1987 року, та 15.06.1999 року,
звільнена з роботи за взаємною згодою
сторін з TOB « 1000 дрібниць» ЛТД (а.с. 4-6).

Згідно із пунктом 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року
(далі - Порядок) трудова книжка є
основним документом, що підтверджує
стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Покликання апелянта на необхідність
пред'явлення позивачем довідки
уточнюючого характеру у відповідності
до п. 20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року,
на думку апеляційного суду, є
безпідставними, оскільки наявний у
ОСОБА_3 трудовий стаж повністю
підтверджений записами у її трудовій
книжці, які сумнівів щодо своєї
об'єктивності чи достовірності не
викликають.

Крім того, на думку апеляційного суду,
судом першої інстанції правильно
встановлено, що зібраними та
дослідженими у судовому засіданні
доказами повністю підтверджується
факт безпосередньої зайнятості
позивача на такій роботі.

Натомість УПФ України в м. Тернополі
наведені обставини не спростовано та
протилежного суду не доведено, хоча в
силу положень ч. 2 ст. 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, УПФ України в м. Тернополі,
відмовляючи ОСОБА_3 у зарахуванні до її
трудового стажу періоду роботи в
Тернопільському роздрібному
об'єднанні «Промтовари» магазин № 29,
ТОВ « 1000 дрібниць» ЛТД з 02.09.1987 року по
15.06.1999 року, діяло не на підставах та у
спосіб, що передбачені Конституцією і
чинними законами України, тобто
протиправно, а тому позовні вимоги про
зобов'язання відповідача зарахувати
спірний період до трудового стажу,
здійснити перерахунок трудового стажу
та перерахунок пенсії з дня її
призначення, є підставними та
правомірно задоволені судом першої
інстанції.

Разом з тим, за правилами ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відтак, вирішуючи питання про розподіл
судових витрат, судом першої інстанції
помилково присуджено судовий збір на
користь позивачки з УПФ України в м.
Тернополі, а не з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206,
254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
задовольнити частково.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 04 березня 2013 року у справі
№ 1915/21262/2012 у частині розподілу судових
витрат скасувати.

Присудити з Державного бюджету України
на користь позивачки ОСОБА_3 107 (сто сім)
грн. 30 коп. судового збору.

У іншій частині постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 04 березня
2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 04
вересня 2014 року.