Справа № 804/8658/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
11 серпня 2014 р. Справа № 804/8658/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОзерянської С.І. при
секретаріЖижиній К.П. за участю:
відповідача ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості,-
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_3
про стягнення надміру виплаченої
пенсії по втраті годувальника в
розмірі 56 207,36 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 22.07.2002 року
відповідач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області із заявою
про призначення пенсії по втраті
годувальника на утримання ОСОБА_4 на
підставі рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від
12.06.2002 року, згідно якого ОСОБА_5 визнано
безвісті відсутнім. ОСОБА_3 було
призначена пенсій по втраті
годувальника. 17.05.2013 року позивачу
стали відомі факти, які свідчать про
місцезнаходження ОСОБА_5. В наслідок
приховання факту місцезнаходження
ОСОБА_5, й отримання безпідставно
пенсії по втраті годувальника за
ОСОБА_3 утворилась переплата пенсії за
період з 13.07.2002 року по 31.08.2013 рік в
переплати пенсії за період з 01.12.2012
року по 31.08.2013 року в розмірі 8936,00 грн.
ОСОБА_4 погасив в повному обсязі. Сума
переплати пенсії за період з 13.07.2002 року
по 30.11.2012 року складає 56 207,36 грн.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином. Надав до суду
клопотання про розгул справи без
участі представника Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в порядку
письмового провадження.
Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував. Надав до суду
заперечення, в яких посилаючись на
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні відносно ОСОБА_3, згідно
якого встановлено, що протиправними
діями ОСОБА_3 Управлінню Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області завдано збиток на загальну
Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши вимоги законодавства,
оцінивши надані докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 22.07.2002 року ОСОБА_3
звернулась до Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області із заявою про призначення
пенсії по втраті годувальника на
ОСОБА_4 на підставі рішення
Саксаганського районного суду від
12.06.2002 року, згідно якого ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано безвісті
відсутнім. Рішення набрало законної
сили 13.07.2002 року.
13.03.2013 року за заявою ОСОБА_4 виплата
пенсії по втраті годувальника була
продовжена, у зв'язку з тим, що ОСОБА_4
являвся студентом денного відділення
Криворізького економічного інституту
Державного вищого навчального закладу
«Криворізький національний
Згідно відомостей про застраховану
особу, ОСОБА_5 з 01.10.2003 року працює на
різних підприємствах міста.
На підставі відомостей про ОСОБА_5,
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області звернулось
до Саксаганського районного суду міста
Кривого Рогу із заявою про скасування
рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 12.06.2002 року. Рішенням
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 10.12.2013 року скасовано
Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 12.06.2002 року про
визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, безвісти
відсутнім. Рішення набрало законної
сили 24.12.2013 року.

В ході досудового розслідування у
кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_3 по ст. 190 ч. 2 КК України
встановлено, що з січня місяця 2007 року
ОСОБА_3 було відомо про
місцезнаходження ОСОБА_5, при цьому
останній став проживатим разом із
ОСОБА_3 та їх неповнолітнім сином
ОСОБА_4, у квартирі, розташованій по
АДРЕСА_1. При цьому, ОСОБА_3 маючи намір
направлений на зоволодіння державними
грошовими коштами, шляхом обману, діючи
у власних корисливих мотивах,
достовірно знаючи про
місцезнаходження її колишнього
чоловіка, умисно приховавши даний факт
від Управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області з січня 2007 року по 01.12.2012 року
стала незаконно отримувати пенсію у
зв'язку із втратою годувальника.
Протиправними діями відповідача
завдано значний збиток на загальну
суму 44 966,70 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21 травня 2014 року
кримінальне провадження за
обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки м. Кривого Рогу, за ст. 190 ч. 2
КК України закрито та звільнено ОСОБА_3
від кримінальної відповідальності з
передачею ОСОБА_3 на поруки колективу
Криворізької загальноосвітньої школи
№ 124 за умови, що ОСОБА_3 протягом року з
дня передачі на поруки, виправдає
довіру колективу, не ухилятиметься від
заходів виховного характеру та не
порушуватиме громадського порядку.
Ухвала набрала законної сили 29.05.2014
року.

На момент звернення Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до суду за
ОСОБА_3 рахується переплата пенсії у
розмірі 56 207,36 грн. Зазначену
заборгованість відповідачем в
добровільному порядку не сплачено.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Законом України від 05.11.1991
№ 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»,
Порядком відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України від
21.03.2003 року №6-4 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 15.05.2003
року за № 374/7695,

Положенням про Пенсійний фонд
України, затвердженим Указом
Президента України від 06 квітня 2011 року
№ 384/2011, Положенням про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах, затвердженим
постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 квітня 2002 року № 8-2.

Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України
є центральним органом виконавчої
влади, основними завданнями якого,
зокрема, є призначення (перерахунок)
пенсій, ефективне та цільове
використання коштів, удосконалення
методів фінансового планування,
звітності та системи контролю за
витрачанням коштів.

Пунктом 1.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року № 8-2, визначено, що управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах є органами
Фонду, підпорядкованими відповідно
головним управлінням Фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, що разом з
цими управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел, а також
порядок формування Накопичувального
пенсійного фонду та фінансування за
рахунок його коштів видатків на оплату
договорів страхування довічних пенсій
або одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, визначені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року
(наділі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що
пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 5
Закону №1058-IV всі відносини, які
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування регулюються
виключно зазначеним законом, яким
також визначаються умови набуття права
та порядок визначення розмірів
пенсійних виплат; порядок здійснення
пенсійних виплат за
загальнообов'язковим державним
пенсійним страхуванням; організація та
порядок здійснення управління в
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

Відповідно до цього Закону за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Частиною першою статті 36 Закону № 1058-IV
визначено, що пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині 2 статті 32 цього Закону -
незалежно від тривалості страхового
стажу.

При цьому дітям пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Відповідно до частини другої цієї ж
статті пенсія непрацездатними членами
сім'ї вважаються: чоловік (дружина),
батько, мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону; діти (у тому
числі діти, які народилися до спливу 10
місяців з дня смерті годувальника)
померлого годувальника, які не досягли
18 років або старші цього віку, якщо вони
стали інвалідами до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах, - до закінчення такими дітьми
навчальних закладів, але не довше ніж
до досягнення ними 23 років, та
діти-сироти - до досягнення ними 23 років
незалежно від того, навчаються вони чи
ні; чоловік (дружина), а в разі їх
відсутності - один з батьків або брат чи
сестра, дідусь чи бабуся померлого
годувальника незалежно від віку і
працездатності, якщо він (вона) не
працюють і зайняті доглядом за дитиною
(дітьми) померлого годувальника до
досягнення нею (ними) 8 років.

Статтею 37 Закону № 1058-IV визначено, що
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника; на двох та більше
непрацездатних членів сім'ї - 100
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника, що розподіляється між
ними рівними частками. Дітям-сиротам
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірах, визначених
частиною першою цієї статті, виходячи з
розміру пенсії за віком кожного з
батьків.

У відповідності до положень статті 38
Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається на весь
період, протягом якого член сім'ї
померлого годувальника вважається
непрацездатним згідно із частиною
другою статті 36 цього Закону, а членам
сім'ї, які досягли пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону, -
довічно. Зміна розміру пенсії або
припинення її виплати членам сім'ї
здійснюється з першого числа місяця, що
настає за місяцем, у якому склалися
обставини, що спричинили зміну розміру
або припинення виплати пенсії.

Статтею 101 Закону №1788-XII визначено
відповідальність за достовірність
даних і документів, виданих для
оформлення пенсії.

Так, органи, що призначають пенсії,
мають право вимагати відповідні
документи від підприємств, організацій
і окремих осіб, а також в необхідних
випадках перевіряти обґрунтованість
їх видачі.

Відповідно до положень статті 102 Закону
№1788-XII пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.102 Закону №1788-XII,
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Статтею 103 Закону №1788-XII визначено, що
суми пенсії, над міру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав.

У разі припинення виплати пенсії
(внаслідок відновлення здоров'я тощо)
до повного погашення заборгованості
решта заборгованості стягується в
судовому порядку

Згідно ст.50 ЗУ № 1058-VІ суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання органами Пенсійного фонду
України сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, визначає Порядок
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України від
21.03.2003 року №6-4 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 15.05.2003
року за № 374/7695 (далі за текстом -
Порядок).

Згідно з п.3 Порядку повернення коштів,
надміру виплачених за призначеними
пенсіями, проводиться відповідно до
статті 103 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у випадках виявлення
подання громадянами недостовірних
відомостей про заробітну плату чи
інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного
подання відомостей про зміни у складі
сім'ї тощо. Суми пенсії, надміру
виплачені пенсіонерові внаслідок
зловживань з його боку, стягуються на
підставі рішень органу, що призначає
пенсії. Відрахування на підставі
рішень органу, що призначає пенсії
провадиться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав. В усіх випадках
звернення стягнень на пенсію за
пенсіонером зберігається не менш як 50
процентів належної пенсії. У разі
припинення виплати пенсії (внаслідок
відновлення здоров'я тощо) до повного
погашення заборгованості решта
заборгованості стягується в судовому
порядку.

В даному випадку відповідачем
визнається факт приховування
відомостей щодо ОСОБА_5 та
протиправного отримання пенсії з січня
2007 року у розмірі 44 966,70 грн., що в свою
чергу підтверджується і матеріалами
справи: обвинувальним актом та ухвалою
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 21.05.2014 року.

При цьому, сума заявлена до стягнення
Управлінням Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу у
розмірі 56 207,36 грн., включає суму,
виплачену відповідачеві з моменту
призначення такої пенсії, тобто до
січня 2007 року, коли їй ще не було відомо
про місце перебування ОСОБА_5, що в свою
чергу, позбавляє ОСОБА_3 обов'язку
відшкодовувати виплату пенсії за
зазначений період (тобто до січня 2007
року), яка не може вважатись переплатою.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області виплачену
надміру пенсію по втраті годувальника
в сумі 44 966,70 грн.

В решті позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено
15 серпня 2014 року

Суддя
С.І. Озерянська