Справа № 500/169/14-а
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/169/14-а
Провадження № 2-а/500/33/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Бурнусуса
О.О.,

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1 та
представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача -
Кір`янової С.А. та Прибиткової О.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області, яким просила визнати
неправомірними дії управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області щодо нарахування та виплати
позивачу допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, допомоги на дитину одинокій
матері, допомоги малозабезпеченій
сім`ї та просила зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області провести перерахунок та
виплату в порядку встановленому
законодавством допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, допомоги одинокій матері та
соціальній допомозі малозабезпеченим
сім`я, а також зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області доплатити їй суму всіх
вищезазначених соціальних допомог в
розмірі 97003 грн.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили позов
задовольнити.

В судовому засіданні представники
відповідачів позовні вимоги не визнали
та заперечували проти задоволення
позову.

Згідно наданих письмових заперечень та
пояснень представника відповідача
Кір’янова С.А. в судовому засіданні
встановлено, що 18.03.2009 року та 09.06.2009
року позивач ОСОБА_1 звернулась до
управління праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області за
призначенням допомоги на дитину,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі чого,
управлінням праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області позивачу
були призначені наступні види
допомоги: допомога при народженні з
01.05.2009 року по 31.05.2010 року (згідно ст. 12
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми»), допомога одинокій
матері з 01.06.2009 року по 31.05.2027 року
(згідно ст.ст. 18-1, 18-2, 18-3 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми»), допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 15.07.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
(згідно ст.ст. 13, 14, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»),
державна соціальна допомога
малозабезпеченим сім'ям з 01.06.2009 року по
30.11.2009 року (згідно Закону України « Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям»). Також,
заперечуючи проти задоволення
позовних вимог представник

відповідача зазначила, що позивачем
при розрахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку невірно обраний прожитковий
мінімум, який використовується при
розрахунку допомоги. Крім цього,
представник відповідача зазначила, що
позивачем в позові вказано на те, що
управлінням праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області в 2012 році
повинна була надаватися допомога в
розмірі 1898 грн. 70 коп. та згідно наданої
відповідачем довідки вони здійснили
виплати вказаної допомоги в розмір 1898
грн. 70 коп., щодо нарахування допомоги
малозабезпеченим сім'ям, представник
відповідача зазначила, що позивачем не
вірно проведено розрахунок зазначеної
допомоги внаслідок чого виникли
зазначені розбіжності. У зв'язку із чим,
представник відповідача вважає, що
управлінням праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області,
позивачу ОСОБА_1 було здійснено
нарахування та виплата всіх належних
їй видів соціальної допомоги,
відповідно до вимог діючого
законодавства.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 17.09.2012 року,
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області про
визнання дії неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії за
період з 19.05.2009 року по 31.01.2012 року,
залишено без розгляду.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.09.2012 року, у задоволенні позову
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання дії
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2012 року
вищезазначену ухвалу Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.09.2012 року залишено без змін

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2012 року
вищезазначену постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.09.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суд
від 27.11.2013 року ухвалу Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.09.2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2012 року залишено без змін.
Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.09.2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2012 року скасовано, а справу за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціально захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії направлено на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 3 Конституції України,
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканість і безпека
визначаються найвищою соціальною
цінністю. Права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав людини є головним
обов'язком держави.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 51 Конституції України
передбачено, що сім'я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється
матір'ю малолітнього ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 22.05.2009 року, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області.

Згідно наданої довідки управління
житлово - комунального господарства
Ізмаїльської міської ради від 24.03.2011
року за № 979, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
знаходиться на утриманні ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21.11.1992 року, передбачено, що громадяни
України, в сім'ях яких виховуються та
проживають неповнолітні діти, мають
право на державну допомогу у випадках
та на умовах, передбачених цим Законом
та іншими законами України. Право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за цим
Законом має особа (один з батьків
дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід
або інший родич), яка фактично здійснює
догляд за дитиною.

З 15.07.2009 року позивач ОСОБА_1 перебуває
на обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області і отримує допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 грн.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
допомога по догляду за дитинною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленому
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається на кожну
дитину незалежно від кількості
народжених дітей у сім'ї, по догляду за
якими надається допомога.

Так, як було з'ясовано судом, ОСОБА_1 на
час звернення до управління
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області із заявами про призначення
соціальної допомоги, не працювала, що
підтверджено трудовою книжкою виданою
на ім'я ОСОБА_1, а тому застрахованою в
системі загальнообов'язкового
соціального страхування не була.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-VI - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21.11.1992 року № 2811-ХІІ, дія якого
поширювалась на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України від 18.01.2001
№ 2240-III «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 15
Законом України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992
року було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI були
внесені відповідні зміни до Закону
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
№ 2811-ХІІ та Закону № 2240-III «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми» № 2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40- 44.
Статтю 15 Закону «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ було
викладено у такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI, у
тому числі й

пункту 25 розділу II Закону № 107-VI щодо
виключення статей 40- 44 Закону
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III, а з 1 січня 2009 року -
статті 13, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ.

Водночас частиною третьою статті 46
Закону України від 26.12.2008 № 835-VI
«Про Державний бюджет України на
2009 рік» було визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ та Закону «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001 року за №
1715 «Про порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми»,
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ (пункт 1 Порядку). Зміни до пункту
17 цього Порядку, який регулює спірні
відносини, було внесено у лютому 2008
року, тобто саме на виконання положень
Закону «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI.
Новий акт Уряду на виконання статті 46
Закону «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» № 835-VI не приймався, зміни до
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
після 2009 року також не приймались.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
№ 2811-ХІІ на виконання
статті 46 Закону «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» № 835-VI
Кабінет Міністрів України не визначав.

Ураховуючи викладені положення норм
чинного законодавства України, які
регулюють спірні правовідносини, суд
вважає, що з 01.01.2009 року розмір грошової
допомоги по догляду за дитиною для
незастрахованих осіб у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування
установлювався відповідно до положень
статті 15 Закону № 2811-ХІІ«Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у редакції,
яка діяла до 01.01.2008 року та відновила
свою дію з 01.01.2009 року. У той же час,
застосуванню до спірних правовідносин
підлягають саме положення Закону «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ, який в ієрархії
нормативно-правових актів має вищу
юридичну силу, ніж Постанова Кабінету
Міністрів України «Про порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» № 1751.

Таким чином, суд вважає, що виходячи з
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
позивачу ОСОБА_1 розміру соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
застосуванню підлягає саме ч. 1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» в редакції, що
передбачає, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років.

У зв'язку із чим, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання
управління праці соціального захисту
населення Ізмаїльської міської ради

Одеської області здійснити
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку такими, що підлягають задоволенню
та вважає за необхідне зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області
здійснити перерахунок щомісячної
державної допомоги ОСОБА_1 по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.02.2012 року
по ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до вимог ч. 1
ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» в редакції, що
передбачає, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання управління праці
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області щодо нарахування та виплати
допомоги на дитину одинокій матері та
допомоги малозабезпеченій сім`ї не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 09.06.2009 року
звернулась до управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради із заявою
про призначення їй допомоги на дитину
одинокій матері. На підставі чого,
управлінням праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області позивачу
ОСОБА_1 була призначена допомога
одинокій матері з 01.06.2009 року по 31.05.2027
року.

Стаття 18-1 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» визначає
право одинокої матері на отримання
допомоги на дітей. Так, право на
допомогу на дітей одиноким матерям
мають одинокі матері ( які не
перебувають у шлюбі), одинокі
усиновлювачі, якщо у свідоцтві про
народження дитини або документі про
народження дитини, виданому
компетентними органами іноземної
держави, за умови його легалізації в
установленому законодавством порядку
(рішенні про усиновлення дитини),
відсутній запис про батька (матір) або
запис про батька (матір) проведено в
установленому порядку органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за вказівкою матері (батька,
усиновлювача) дитини. Право на допомогу
на дітей одиноким матерям (батькам) має
мати (батько) дітей у разі смерті одного
з батьків, які не одержують на них
пенсію в разі втрати годувальника або
соціальну пенсію. Якщо одинока мати,
одинокий усиновлювач, мати (батько) у
разі смерті одного з батьків
зареєстрували шлюб, то за ними
зберігається право на отримання
допомоги на дітей, які народилися чи
були усиновлені до шлюбу, якщо такі
діти не були усиновлені чоловіком
(дружиною).

Умови призначення і виплати допомоги
на дітей одиноким матерям визначає
Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім"ям з дітьми,
який затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001р.
№1751.

Згідно ст.18-3 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21.11.1992 року з наступними змінами та
доповненнями № 2811-ХІІ допомога на
дітей одиноким матерям надається у
розмірі, що дорівнює різниці між 50%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку та середньомісячним
доходом сім'ї в розрахунку на одну
особу за попередні шість місяців, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до п.34 Постанови Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001 року
№ 1751 «Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми»
середньомісячний сукупний дохід сім'ї
визначається згідно з Методикою
обчислення сукупного доходу сім'ї для
всіх видів соціальної допомоги на
підставі довідки про доходи і
декларації про доходи та майновий стан
осіб, що звернулися за призначенням
усіх видів соціальної допомоги.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, представником позивача
здійснено розрахунок допомоги на дітей
одиноким матерям, згідно якого у 2012
році повинна надаватися позивачу в
розмірі 1898 грн. 70 коп., в свою чергу
згідно наданих письмових заперечень та
квитанцій представником відповідача
управління праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області,
відповідачем виплачена допомога
одинокій матері в підвищеному розмірі
1898 грн. 70 коп., що не суперечить
розрахунку представника позивача
ОСОБА_1

Таким чином, судом встановлено та не
спростовується матеріалами справи, а
саме відповідними розрахунками
відповідача, що державна допомога на
дітей одиноким матерям позивачці
призначена, виплачується та
нараховується у відповідності до вимог
діючого законодавства.

Стосовно вимог позивача про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
призначення, нарахування та виплати
позивачу державної допомоги
малозабезпеченим сім'ям, судом
встановлено наступне.

У відповідності до п.1 ст.1 Закону
України «Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям»
державна соціальна допомога
малозабезпеченим сім'ям - щомісячна
допомога, яка надається
малозабезпеченим сім'ям у грошовій
формі в розмірі, що залежить від
величини середньомісячного сукупного
доходу сім'ї.

Відповідно до ч.ч.1 - 3 ст.5 Закону України
№1768-111 від 01 червня 2000 року "Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям" (з
відповідними змінами і доповненнями)
розмір державної соціальної допомоги
визначається як різниця між
прожитковим мінімумом для сім'ї та її
середньомісячним сукупним доходом,
який обчислюється за методикою,
встановленою спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики, але
цей розмір не може бути більшим ніж 75
відсотків прожиткового мінімуму для
сім'ї.

Отже, судом встановлено, що також
підтверджено відповідними
розрахунками відповідача, що державна
соціальна допомога малозабезпеченим
сім'ям позивачу не надається, оскільки
розмір сукупного доходу сім'ї позивача
не дає право позивачу на отримання
такого виду соціальної допомоги.

Таким чином, суд вважає що дії
управління праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області в цій
частині позовних вимог були вчинені у
відповідності до Закону України «Про
державну соціальну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям», державна
допомога на дитину одинокій матері та
допомога малозабезпеченій сім`ї,
передбачені вказаними Законами, були
призначені і виплачені позивачці в
повному обсязі або не призначені
взагалі, на підставі відсутності права
на отримання відповідного виду
допомоги, що підтверджено відповідними
квитанціями та розрахунками, тому в
даному випадку порушення прав ОСОБА_1
не вбачається.

Разом з тим, відповідно до ст. 2, 6 КАС
України захисту підлягають виключно
порушені на час звернення до суду
права, свободи та інтереси осіб.
Виходячи зі змісту статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом у конкретній справі вирішується
спір, предмет якого існує на час
розгляду справи. Отже, зобов'язання,
встановлені в резолютивній частині
рішення суду, не можуть поширюватись на
майбутнє. Таким чином, неможливо
зобов'язати відповідача на майбутнє
вчиняти певні дії, оскільки відсутні
факти порушення прав позивача в
майбутньому, тому суд вважає, що
позовні вимоги щодо зобов'язання
нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги
на дитину одинокій матері та допомоги
малозабезпеченій сім'ї, після дати
розгляду справи та в майбутньому не
підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області здійснити доплату позивачу
всіх сум вищезазначених державних
соціальних допомог в розмірі 97003 грн.,
не підлягають задоволенню оскільки,
листом від 13.06.2012 року за
№ 1483/12/13-12 Вищого
адміністративного суду України,
роз'яснено, що під час розгляду питання
про повноваження суду при вирішенні
справ даної категорії необхідно
враховувати позицію Верховного Суду
України, викладену в постанові від 28
жовтня 2008 року, прийнятій у справі за
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
Житомирської області, Управління праці
та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації, Обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення сум
виплат, передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». У цій
постанові Верховний Суд

України, серед іншого, зазначив, що
відповідно до статей 21, 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

Таким чином, на підставі викладеного,
суд вважає за необхідне позовні вимоги
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії задовольнити частково та
зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області здійснити перерахунок
щомісячної державної допомоги ОСОБА_1
по догляду за дитиною ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним
трирічного віку за період з 01.02.2012 року
по ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», в задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 9-11, 69 -71, 94, 158-163 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ізмаїльської
міської ради Одеської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Ізмаїльської міської ради Одеської
області здійснити перерахунок
щомісячної державної допомоги ОСОБА_1
по догляду за дитиною ОСОБА_7 до
досягнення ним трирічного віку за
період з 01.02.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідно до статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Суддя:
О. О. Бурнусус