Справа № 804/5446/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
09 липня 2014 р. Справа № 804/5446/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дєєва М.В., при секретарі судового
засідання - Пополітові І.М., за участю
представників: позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Консультативно-фінансова
Державної податкової інспекції у
Бабушкинському районі
Дніпропетровська Головного управління
Дніпропетровській області
визнання протиправною та скасування
податкового повідомлення-рішення та
Товариство з обмеженою
«Консультативно-фінансова компанія»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкинському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з позовними
вимогами, з урахуванням їх уточнень,
про визнання протиправною та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 19.02.2014 року №
зобов'язання (орендної плати за землю з
юридичних осіб) на 353508 грн. 03 коп., у т.ч.:
за основним платежем - 292846 грн. 01 коп., за
штрафними (фінансовими) санкціями
податкової інспекції в Бабушкінському
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів в Дніпропетровській
області;визнання протиправним та
скасування податкової вимоги від 18.03.2014
року № 542-25 на суму 453075 грн. 43 коп., у тому
числі за основним платежем 272429 грн. 45
коп., за штрафними(фінансовими)
119983 грн. 96 коп. Державної податкової
інспекції в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів в Дніпропетровській
В обґрунтування позовних вимог
зазначено,що відповідачем проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку з питань повноти нарахування
орендної плати за землю за період з
01.01.2011 року по 30.11.2013 року, про що було
складено акт перевірки від 28.01.2014 року
№ 190/1603/32351017, на підставі якого було
року про збільшення суми грошового
зобов'язання (орендної плати за землю з
юридичних осіб) на 353508 грн. 03 коп., у т.ч.:
за основним платежем - 292846 грн. 01 коп.,
за штрафними (фінансовими) санкціями
позивачем отримано податкову вимогу
від 18.03.2014 року № 542-25 на суму 453075 грн. 43
коп., у тому числі за основним платежем
272429 грн. 45 коп., за штрафними
02 коп., пені 119983 грн. 96 коп. Орендна плата
розраховувалась та сплачувалась ним
відповідно до умов договорів, витягів з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельних ділянок, з
урахуванням індексації нормативної
грошової оцінки земельних ділянок.
Позивач наполягає на тому, що зміна
суми орендної плати за землю можливе
лише за згодою сторін договору,
збільшення її органами податкової
служби є порушенням вимог чинного
законодавства. Вважає зазначені
рішення податкового органу
протиправними, у зв'язку з чим просить
суд визнати їх протиправними та
скасувати.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, посилаючись при цьому на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав, просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі,
зазначив, що висновки за результатами
акту перевірки є цілком
обґрунтованими, тому винесені
податкове повідомлення-рішення та
податкова вимога є такими, що
відповідають вимогам діючого
законодавства, а отже підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.
Письмових заперечень суду не надав.

Заслухавши доводи представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд доходить висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з огляду
на наступне.

Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією у
Бабушкинському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Консультативно-фінансова компанія» з
питань повноти нарахування орендної
плати за землю за період з 01.01.2011 року по
30.11.2013 року, про що було складено акт
перевірки від 28.01.2014 року № 190/1603/32351017, в
якому встановлено, що позивачем
порушено п.п. 16.1.4 п. 16.6 ст. 16 та п. 288.5 ст.
288 Податкового кодексу України, рішення
Дніпропетровської міської ради № 216/8
від 02.02.2011 р., внаслідок чого
встановлено заниження орендної плати
за земельні ділянки.

На підставі зазначеного акту за
результатами перевірки 19.02.2014 року
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № 000041503, яким
встановлено порушення позивачем п. 288.5
ст. 288 Податкового кодексу України, у
зв'язку з чим збільшено суму грошового
зобов'язання (орендної плати за землю з
юридичних осіб) на 353508 грн. 03 коп., у т.ч.:
за основним платежем - 292846 грн. 01 коп., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штраф) - 60662 грн. 02 коп.

Судом встановлено, що між позивачем та
Дніпропетровською міською радою
укладено наступні договори:

- 13.09.2007 року - Договір оренди
земельної ділянки площею 0,8352 га, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Бабушкінський район,
вул. Героїв Сталінграда, 180, строком на
п'ятнадцять років, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
реєстровий № 2039, зареєстрований в ДМВ
ДРФ «Центра» ДЗК, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 28.09.2007
року за № 54.Згідно п. 4.1. вказаного
договору, річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
грошовій формі (у гривнях), у розмірі 1,5
відсотка її нормативної грошової
оцінки. Відповідно до п. 12.1. договору
зміна умов договору здійснюється у
письмовій формі за взаємною згодою
сторін.

- 09.10.2009 року - Договір оренди
земельної Ділянки площею 0,0949 га, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Бабушкінський район,
по вул. Адміральська, 71, строком на три
роки, посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий № 595. зареєстрований в ДМВ
ДРФ «Центра» ДЗК, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2010
року за№ 41. Згідно п. 4.1. вказаного
договору, річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
грошовій формі (у гривнях), у розмірі
мінімальної орендної плати
встановленої Законом України «Про
оренду землі».Відповідно до п. 12.1.
договору зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін.

- 09.10.2009 року - Договір оренди
земельної ділянки площею 0,6654 га, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Бабушкінський район,
по вул. Адміральська, 71, строком на три
роки, посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий № 594, зареєстрований в ДМВ
ДРФ «Центра» ДЗК, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2010
року за № 40. Згідно п. 4.1. вказаного
договору, річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
грошовій формі (у гривнях), у розмірі
мінімальної орендної плати
встановленої Законом України «Про
оренду землі».Відповідно до п. 12.1.
договору зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін.

Під час розгляду справи знайшов
підтвердження той факт, що у 2011-2013 роках
орендна плата по зазначеним договорам
оренди земельних ділянок
розраховувалась та сплачувалась
позивачем відповідно до умов
договорів, витягів з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельних ділянок, з
урахуванням індексації нормативної
грошової оцінки земельних ділянок.

Підставами встановлення факту
порушення податкового законодавства
позивачем у Акті перевірки від 28.01.2014
року № 190/1603/32351017 зазначені положення
п.п. 288.5, 288.6 ст. 288 Податкового кодексу
України, відповідно до яких розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом;для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, а також той факт, що з
метою приведення рішень
Дніпропетровської міської ради та її
виконавчого комітету у галузі
земельних відносин у відповідність до
вимог чинного законодавства
Дніпропетровською міською радою, в
зв'язку з вступом в дію з 01.01.2011 року ПКУ,
було прийнято рішення № 216/8 від 02.02.11 р.,
яким встановлено річний розмір
орендної плати, визначеному ПКУ,
незалежно від мети використання.

З такими висновками відповідача, що
стали підставою для винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення суд не
погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» розмір, форма і терміни
внесення орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін в
договорі оренди. Відповідно до ч. 1 ст.
30зазначеного Закону, зміна умов
договору оренди землі здійснюється по
взаємній згоді сторін. Аналогічне
положення містить ст. 188
Господарського кодексу, якою
встановлено, що зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Статтею 652 Цивільного кодексу України
визначено, що в разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувались при
укладанні договору, останній може бути
змінений за згодою сторін. Зміна
обставин договору допускається лише за
згодою сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За змістом статті 654 ЦК України, зміна
умов договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про
оренду землі», договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації. Таким чином, зміни до
договору набирають чинності в
аналогічному порядку, після їх
реєстрації.

Отже, виходячи з положень заведених
вище правових норм, у разі зміни
істотних умов договору, сторони
договорів оренди землі - позивач та
Дніпропетровська міська рада - були
зобов'язані підписати додаткові угоди
про внесення змін до договорів оренди
землі. Проте, як встановлено судом,
таких додаткових угод про зміну умов
договорів оренди землі стосовно
визначення розміру орендної плати за
землю укладено не було.

Згідно з п. 288.1. ПКУ підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Проаналізувавши зазначені нормативно -
правові акти, суд дійшов висновку, що
орендна плата за землю, незважаючи на
віднесення її статтею 9 Податкового
кодексу України до обов'язкових
загальнодержавних податків і зборів,
відрізняється за своєю правовою
природою від інших податків та зборів,
розмір та порядок сплати яких
встановлюється нормативними актами,
тому її збільшення органами державної
податкової служби всупереч умовам
договору є протиправним. Органи
державної податкової служби як
контролюючі органи з питань
правильності визначення та сплати
податків мають право перевіряти
правильність визначення та сплати
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності
лише на підставі договорів оренди
таких земельних ділянок.

Таким чином, викладені відповідачем в
Акті перевірки висновки стосовно
порушень позивачем приписів п. 288.5 ст. 288
Податкового кодексу України є такими,
що не відповідають дійсності, а тому
винесене на підставі Акту перевірки
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що 18.03.2014 р
відповідачем було винесено податкову
вимогу № 542-25, якою позивача зобов'язано
терміново сплатити суму податкового
боргу за грошовими зобов'язаннями по
орендній платі з юридичних осіб в сумі
453075 грн. 43 коп., у тому числі за основним
платежем 272429 грн. 45 коп., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штраф) 60662 грн.
02 коп., пені 119 983 грн. 96 коп.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України
податкова вимога надсилається у разі,
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки.
Разом з тим, частиною 4 п.56.18 ст.56 ПК
України встановлено, що при зверненні
платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення
контролюючу органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Враховуючи, що позивачем оскаржено
податкове повідомлення-рішення від
19.02.2014 року № , та судом
встановлена його протиправність,
грошове зобов'язання між позивачем та
відповідачем не може вважатись
узгодженим.

Щодо пені, яка зазначена у вимозі , то
відповідач взагалі не надав жодних
пояснень щодо підстав нарахування цієї
пені, при цьому, зазначив, що пеня
нараховується автоматично відповідною
програмою забезпечення. Таким чином,
суд вважає, що сума пеня, яка жодним
чином не обґрунтована відповідачем та
відсутня у зворотному боці облікової
картки позивача визначена у податковій
вимозі протиправно.

Крім того, податкова вимога від 18.03.2014
року № 542-25, як сформована на підставі
неправомірного податкового
повідомлення-рішення, є похідною від
нього, а тому є протиправною та
підлягає скасуванню.

Згідно зі ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень,
дійчибездіяльностісуб'єктавладнихпов
новаженьобов'язокщододоказуванняправ
омірностісвогорішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте відповідач належними та
допустимими доказами не довів суду
правомірності прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд дійшов висновку, що
оспорювані рішення прийняті
відповідачем не у спосіб, що
передбачений законодавством України,
без урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
податкове повідомлення-рішення від
19.02.2014 року № та податкова вимога
від 18.03.2014 року № 542-25 є протиправними та
підлягають скасуванню. Таким чином,
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 71, 72, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Консультативно-фінансова компанія» -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
19.02.2014 року № та податкову вимогу
від 18.03.2014 року № 542-25.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 14.07.2014
року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 14.07.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді М.В.
Дєєв М.В.Дєєв
Т.С.Журавель