Справа № 817/4204/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року.
м. Київ К/800/20979/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Юрченко В.В. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 13.01.2014р. та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2014р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області про визнання
нечинним наказу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області з вимогами про
визнання нечинним наказу про
звільнення та поновлення на посаді.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 13.01.2014р.
позовні вимоги задоволено. Наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
№2010 від 25.10.2013р. про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників УМВС в частині звільнення
з органів внутрішніх справ України
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 на
підставі п. 64 «є» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України визнано
нечинним. Позивача поновлено на посаді
старшого оперуповноваженого відділу
боротьби із кіберзлочинністю УМВС
України в Рівненській області з
виплатою грошового забезпечення за
весь період вимушеного прогулу.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2014р.
апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області залишено без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
13.01.2014р. залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідачем як
суб'єктом владних повноважень
належними та допустимими доказами не
доведено правомірності звільнення
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з
посади старшого оперуповноваженого
відділу боротьби із кіберзлочинністю
УМВС України в Рівненській області.

У касаційній скарзі представник
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущені судами першої та апеляційної
інстанцій, просить рішення скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову. Вказує на те, що
судами невірно застосовано чинне
законодавство щодо проходження
публічної служби, неповно з'ясовано
обставини справи, що мають значення для
вирішення спору по суті.

Позивачем надано заперечення на
касаційну скаргу, в яких він просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій у справі без змін.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 02.08.2004р.
проходив службу в органах внутрішніх
справ України. З 22.07.2011р. по 03.04.2013р.
працював на посаді начальника
відділення кримінальної міліції у
справах дітей Здолбунівського
районного відділу УМВС. З 03.04.2013р. по
день звільнення (28.10.2013р.) працював на
посаді старшого оперуповноваженого
відділу боротьби з кіберзлочинністю
УМВС.

Відповідно до наказу № 2010 від 25.10.2013р.
та висновку службового розслідування,
ОСОБА_2 був звільнений з органів
внутрішніх справ за п. 64 «є» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом, за порушення
службової дисципліни, що виявилося у
невжитті з 06.03.2013р. заходів до
встановлення місцезнаходження
безвісти зниклої неповнолітньої особи.

З матеріалів справи встановлено, що
24.10.2013р. до Здолбунівського РВ УМВС
України в Рівненській області надійшла
інформація з прокуратури Рівненської
області про те, що 24.10.2013р. розпочато
кримінальне провадження за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367
Кримінального кодексу України щодо
службової недбалості посадових осіб
Здолбунівського РВ, які несумлінно
ставлячись до службових обов"язків,
незважаючи на неодноразові звернення
ОСОБА_3 та посадових осіб Мізоцької
спеціальної загально-освітньої школи,
не вчинили передбачених законом
заходів для розшуку неповнолітньої
ОСОБА_4, яка 03.03.2013р. не повернулась до
школи і місце перебування її не було
відоме.

На підставі вказаної інформації
наказом т.в.о. начальника УМВС України в
Рівненській області від 25.10.201Зр.
призначено службове розслідування.

25.10.2013р. службове розслідування
завершено, висновки затверджені
керівником та видано наказ про
звільнення ОСОБА_2 із займаної посади.

Правовий статус позивача, в тому числі
підстави та порядок звільнення зі
служби в органах внутрішніх справ
України, врегульовано Законом України
«Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990р.,
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ, затвердженим Законом
України № 3460-IV від 22.02.2006р., Положенням
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР №
114 від 19.07.1991р.

Згідно з п. 64 «є» вказаного Положення
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас за порушення дисципліни.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ,
затвердженого Законом України
визначено, що службова дисципліна - це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

У ст. 2 Дисциплінарного Статуту
визначено, що дисциплінарний проступок
- невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Частиною 1 ст. 5 Дисциплінарного Статуту
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Згідно з положеннями ст. 7 вказаного
Статуту службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, дотримуватися норм
професійної та службової етики, з
гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють.

Відповідно до п. 6 ст. 12 Дисциплінарного
статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень як звільнення з посади.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений ст. 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, якою
визначено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Крім того, до обов'язків особи, яка
проводить службове розслідування
належить складення висновку
службового розслідування, подання його
на розгляд та затвердження керівнику
органів внутрішніх справ або його
заступнику та ознайомлення із
затвердженим висновком службового
розслідування особи, стосовно якої
воно проводилося, якщо це не суперечить
вимогам дотримання державної або
службової таємниці .

Порядок проведення службового
розслідування стосовно особи (осіб)
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ у разі
надходження до органів та підрозділів
внутрішніх справ України відомостей
про вчинення нею (ними) дій, які
порушують права і свободи громадян,
службову дисципліну, оформлення
результатів службового розслідування
та прийняття за ними рішення, а також
компетенцію структурних підрозділів
та посадових осіб органів внутрішніх
справ України при його проведенні,
визначені Інструкцією про порядок
службового розслідування в органах
внутрішніх справ України, затвердженою
наказом МВС України від 12.03.2013р. №230.

За 5.1. цієї Інструкції службове
розслідування має бути завершене
протягом одного місяця з дня його
призначення начальником.

Відповідно до п. 8.3. Інструкції в
описовій частині висновку службового
розслідування викладаються
встановлені при проведенні службового
розслідування відомості про:

- наявність причинного зв'язку між
неправомірними діяннями особи РНС та
їх наслідками;

- умови, що передували скоєнню
дисциплінарного проступку або
спонукали до цього;

- вимоги законодавства або посадові
обов'язки, які було порушено;

- наявність вини особи (осіб), обставини,
що пом'якшують чи обтяжують ступінь
відповідальності, а також ставлення до
скоєного.

Згідно зі ст. 16 Статуту дисциплінарне
стягнення накладається у строк до
одного місяця з дня, коли про проступок
стало відомо начальнику. У разі
проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
провадження в кримінальній справі або
справі про адміністративне
правопорушення на осіб рядового і
начальницького складу дисциплінарне
стягнення може бути накладено не
пізніше одного місяця з дня закінчення
службового розслідування, провадження
в кримінальній справі чи справі про
адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Колегія суддів погоджується з тим, що
cудами попередніх інстанцій не взято до
уваги пояснення ОСОБА_5, як
підтвердження висновку службового
розслідування від 25.10.201Зр., оскільки
такі пояснення надані лише 07.11.2013р.,
тобто після затвердження висновку
службового розслідування 25.10.2013р.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладено, якщо з дня вчинення
проступку минуло більше півроку. У цей
період не включається строк проведення
службового розслідування або
провадження в кримінальній справі чи
справі про адміністративне
правопорушення.

Суди правильно встановили порушення
норм ст.ст. 14, 16 Дисциплінарного
статуту, п. 8.3. Інструкції про порядок
службового розслідування в органах
внутрішніх справ України щодо строків
накладення дисциплінарного стягнення,
оскільки службовим розслідуванням
встановлювався факт наявності чи
відсутності проступку, вчиненого
позивачем по подіях, які відбулися
06.03.2013р. Висновок службового
розслідування затверджений 25.10.2013р.,
тобто з 06.03.2013p. по 25.10.2013р. минуло більше
6 місяців.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає правильними рішення судів
попередніх інстанцій, а отже позовні
вимоги позивача задоволено
обґрунтовано.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанції
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди попередніх інстанцій повно і
всебічно встановили обставини справи,
надали їм належну юридичну оцінку,
правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області відхилити, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 13.01.2014р. та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2014р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Юрченко В.В.