Справа № 2а-19460/10/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 року
м. Київ К/9991/33894/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі м. Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26.01.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.05.2011 у справі № 2а-19460/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сакра Град"

до Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі м. Києва

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2010 року Товариством до суду
оскаржено податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції від 30.11.2010 №
, яким позивачеві донараховано
суму основного податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість (ділі - ПДВ) у розмірі 94 919,58 грн.
та фінансових санкцій - 28 475,87 грн. за
порушення вимог Закону України "Про
податок на додану вартість". Позовні
вимоги обґрунтовані відсутністю з боку
позивача порушень вимог названого
Закону.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволено.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

При цьому державний податковий орган
обґрунтовує касаційну скаргу тим, що
декларація з ПДВ за серпень 2010 року, яку
подав позивач, не визнана як податкова
звітність через порушення порядку її
заповнення, а тому фактично позивачем
не було задекларовано податкові
зобов'язання по взаємовідносинам з
контрагентом ТОВ "СТЛМ Україна", що і
призвело до заниження податкових
зобов'язань з ПДВ.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Державною
податковою інспекцією проведена
невиїзна документальна перевірка
Товариства з питань дотримання вимог
податкового законодавства по ПДВ за
серпень 2010 року, за підсумками якої
складено акт від 22.11.2010 №8035/1502/33738196.

У ході вказаної перевірки встановлено
порушення позивачем пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7
Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" (втратив
чинність 01.01.2011), що призвело до
заниження ПДВ за серпень 2010 року на 94
919,58 грн. Такого висновку працівники
Державної податкової інспекції дійшли
на підставі того, що позивачем на
користь контрагента ТОВ "СТЛМ Україна"
виписано податкову накладну від 31.08.2010
№ 97, згідно якої контрагентом до складу
податкового кредиту включено суму ПДВ
в розмірі 94919,58 грн., натомість
позивачем не задекларовано жодних
податкових зобов'язань по зазначеним
взаємовідносинам та не подано
декларацію з ПДВ за серпень 2010 року.

На підставі зазначеного акта Державна
податкова інспекція прийняла
оспорюване податкове
повідомлення-рішення.

Так, відповідно до пп. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4
Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ "Про
порядок погашення зобов'язання
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом "г" пп. 4.2.2 п. 4.2,
а також п. 4.3 цієї статті.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, та не заперечувалось
відповідачем, 20.09.2010 позивачем до
контролюючого органу було подано
податкову декларацію з ПДВ за серпень
2010 року та відповідні додатки до неї,
включаючи додаток № 5 "Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів", який
містив розшифрування включених до
податкових зобов'язань сум ПДВ по
господарським взаємовідносинам з
контрагентом ТОВ "СТЛМ Україна" у
розмірі 94 919,58 грн. Однак подану
позивачем декларацію відповідач не
визнав податковою звітністю.

Підпунктом 4.1.2 Закону № 2181-ІІІ
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Незалежно від наявності відмови у
прийнятті податкової декларації
платник податків зобов'язаний погасити
податкове зобов'язання, самостійно
визначене ним у такій податковій
декларації, протягом строків,
установлених п. 5.3 ст. 5 цього Закону.

Судами встановлено, що керуючись
вищезазначеною нормою, позивач 20.09.2010
сплатив до державного бюджету
самостійно визначену у декларації з
ПДВ за серпень 2010 року суму податкового
зобов'язання у розмірі 2 475,00 грн., що
також було підтверджено і
представником відповідача у судовому
засіданні під час розгляду справи у
суді першої інстанції.

Податкове правопорушення - це
протиправне винне діяння (дія чи
бездіяльність), що виражається у
невиконанні або неналежному виконанні
платниками податків фінансових
обов'язків перед бюджетом, державними
цільовими фондами або в порушенні
органом (посадовою особою) державної
податкової служби прав і законних
інтересів платників податків, за яке
встановлено юридичну
відповідальність.

Для визнання діяння правопорушенням і,
відповідно, застосування передбачених
правовими нормами санкцій необхідно
встановити наявність у діянні складу
правопорушення.

Склад податкового правопорушення - це
сукупність ознак (об'єкт; об'єктивна
сторона; суб'єкт; суб'єктивна сторона),
що необхідна для визнання діяння
податковим правопорушенням і
притягнення особи до юридичної
відповідальності.

Враховуючи вищезазначене та беручи до
уваги те, що позивачем фактично було
задекларовано податкові зобов'язання,
які крім того були самостійно сплачені
у визначені терміни, тобто, позивачем
було виконано в повному обсязі свої
обов'язки щодо обчислення та сплати
ПДВ, суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність у діях позивача складу
податкового правопорушення та,
відповідно, про протиправність
оскарженого позивачем податкового
повідомлення - рішення.

З огляду на зазначене у суду відсутні
правові підстави для висновку про
законність оскарженого податкового
повідомлення-рішення.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі м. Києва
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.01.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.05.2011 у
справі № 2а-19460/10/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко