Справа № 127/7225/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/7225/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук Т.П.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Смілянця Е. С.

при секретарі: Александровій К.В.

за участю представників сторін:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Кучер Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в. м. Козятині
та Козятинському районі Вінницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

09.04.2014 року позивач - ОСОБА_4 звернувся
до Вінницького міського суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в. м. Козятині та Козятинському
районі Вінницької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 05.05.2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від
05.05.2014 року та прийняти нове рішення,
яким задоволити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги в повному обсязі, представник
відповідача, в свою чергу, заперечив
проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в.
м. Козятині Вінницької області та
одержує пенсію за вислугу років
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

18.02.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в.
м. Козятині та Козятинському районі
Вінницької області із заявою про
перерахунок пенсії з врахуванням
заробітної плати, яку отримував
позивач в період з 01.03.1992 року по 31.12.1996
року, на що отримав відмову у зв'язку з
тим, що фермерське господарство в цей
період не сплачувало збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На думку позивача такі дії Управління
Пенсійного фонду України в. м. Козятині
та Козятинському районі Вінницької
області є протиправними, що стало
причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями Закону України "Про
пенсійне забезпечення", Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", прийшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення адміністративного позову.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 41 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" до заробітної
плати (доходу) для обчислення
пенсії враховуються суми виплат
(доходу), отримуваних застрахованою
особою до набрання чинності цим
Законом, у межах сум, на які відповідно
до законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Відповідно до статті 1 зазначеного
Закону страхові внески визначені як
кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені згідно із законодавством, що
діяло раніше; кошти сплачені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
найманих працівників та інших осіб, які
належать до кола осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та зазначені у
статті 11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», сплачуються їх
роботодавцями та безпосередньо
застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного
страхування передбачає відповідні
державні гарантії реалізації
застрахованими особами своїх
пенсійних прав.

Зокрема, згідно із частиною першою
статті 16 Закону, застрахована особа має
право отримувати від страхувальника
підтвердження про сплату страхових
внесків, вимагати від страхувальників
сплати внесків, у тому числі в судовому
порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок
страхувальника нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові
внески (пункт 6 частини другої статті 17
Закону) незалежно від фінансового
стану платника (частина дванадцята
статті 20 Закону).

Таким чином страхові внески є
складовою умовою існування солідарної
системи і підлягають обов'язковій
сплаті.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 28
Закону України «Про селянське
(фермерське) господарство» від 20.12.1991 №
2009-XII (чинного в період часу, який
позивач просить врахувати при
перерахунку пенсії) селянське
(фермерське) господарство реєструється
як платник збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування в
органах Пенсійного фонду України за
своїм місцем розташування, у
встановленому порядку сплачує збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з усіх видів заробітку за
членів селянського (фермерського)
господарства та осіб, які працюють у
ньому за трудовим договором
(контрактом), а також як платник
страхових внесків з окремих видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, зазначених у
частині першій цієї статті, сплачує
страхові внески у встановленому
законодавством порядку.

Час роботи в селянському (фермерському)
господарстві членів господарства та
осіб, які працюють у ньому за трудовим
договором (контрактом), зараховується
до загального і безперервного стажу
роботи на підставі записів у трудовій
книжці і документів, що підтверджують
сплату внесків (збору) на соціальне
страхування.

При цьому, за правилами частини 2 статті
27 цього ж Закону, новостворені
селянські (фермерські) господарства
звільняються від оподаткування на 3
роки, а в трудонедостатніх селах - на 5
років.

Як встановлено з матеріалів справи
фермерське господарство, де працював
позивач в період з серпня 1994 року по
31.12.1995 року нарахування та сплату збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування не проводилось.

Колегія суддів зазначає, що Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
ставить в залежність право
застрахованої особи на перерахунок
пенсії від сплати страхових внесків
страхувальником.

Власне, позивач, як застрахована особа
була позбавлена можливості впливати на
сплату страхових внесків СФГ «Зоря
О.І.», відтак, несплата зазначеним
селянським (фермерським) господарством
в спірний період страхових внесків до
Пенсійного фонду мала місце не з вини
застрахованої особи, що не взято до
уваги пенсійним органом, натомість
відмова у перерахунку пенсії з
урахуванням періоду роботи на СФГ
«Зоря О.І.», порушує рівність її прав на
призначення (перерахунок) пенсії при
інших рівних умовах.

У випадку що розглядається, несплата
страхових внесків призвела до
порушення принципу рівності особи
перед законом, а пенсійні органи не
вжили дієвих заходів для забезпечення
гарантованого державою права на
трудову пенсію (її перерахунок).

Окрім цього, заперечуючи на апеляційну
скаргу, відповідач зауважив, що не може
врахувати наданий позивачем архівний
витяг від 12.03.2013 року №120, оскільки його
дані є непідтвердженими первинними
документами, оскільки вони були
знищені пожежею.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в
судовому засіданні позивачем було
повторно надано архівний витяг від
11.07.2014 року № 330, відповідно до якої
надано розрахунок заробітної плати
позивача на підставі книги нарахування
заробітної плати СФГ "Зоря Олексій
Іванович".

При цьому, дані відображені в витязі
від 12.03.2013 року №120 та від 11.07.2014 року №
330 є ідентичними, що підтверджує їх
об'єктивність.

Окрім цього, позивачем надано довідку
видану Козятинським районним сектором
Управління ДСНС України у Вінницькій
області від 14.07.2014 року № 1023, відповідно
до якої пожежа пошкодила лише
приміщення складу СФГ "Зоря О.І.".

Таким чином, у суду відсутні підстави
сумніватись в даних відображених в
наданих позивачем архівних довідках.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що відмова
відповідача є необгрунтованою та
порушує законні права та інтереси
позивача.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
вирішив скасувати її та прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог, з підстав порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_4 задовольнити
повністю .

Постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в. м. Козятині та Козятинському
районі Вінницької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії, -
скасувати .

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_4
задоволити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в. м. Козятині
та Козятинському районі Вінницької
обл. щодо відмови в перерахунку пенсії
ОСОБА_4 з урахуванням трудового стажу
та отриманої заробітної плати у СФГ
"Зоря Олексій Іванович" за період з
01.03.1992 року по 31.12.1996 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в. м. Козятині та
Козятинському районі Вінницької обл.
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з
урахуванням заробітку отриманого за
період з 01.03.1992 року по 31.12.1996 року в СФГ
"Зоря Олексій Іванович" відповідно до
довідки №120 від 12.03.2013 року виданої КП
"Козятинський трудовий архів" та
виплачувати пенсію із врахуванням
такого перерахунку з 18.02.2014 року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

ОСОБА_6