Справа № 2а-1035/12/10348/12
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/15264/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі
судового засідання за участю
представника ОСОБА_1Зайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Маслія
В.І., Руденко Н.В., ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2013 року у справі за позовом
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради до ОСОБА_1 про
повернення надміру виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2012 року Департамент
соціальної політики Луцької міської
ради (далі - ДСП Луцької міської ради)
пред'явив позов до ОСОБА_1 про
повернення надміру виплачених коштів в
сумі 29077,21 грн. призначених за житловими
субсидіями.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 13 серпня 2012
року позовні вимоги задоволено
повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ДСП Луцької міської ради 29077,21
грн. надміру виплачених коштів,
призначених за житловими субсидіями.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано та прийнято нову
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції скаржник
оскаржив його.

У касаційній скарзі ДСП Луцької
міської ради, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду апеляційної
інстанції скасувати, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що 16 жовтня 2006 року
ОСОБА_1 звернулася до ДСП Луцької
міської ради із заявою про призначення
їй субсидії для відшкодування витрат
на оплату житлово-комунальних послуг,
скраплений газ та тверде пічне
побутове паливо.

З аналогічними заявами вона зверталася
до позивача 23 жовтня 2007 року, 17 жовтня
2008 року, 22 жовтня 2009 року та 18 жовтня 2010
року.

16 жовтня 2006 року ОСОБА_1 подала до
позивача декларацію про доходи та
майновий стан осіб, які звернулися за
призначенням усіх видів соціальної
допомоги. В поданій декларації в
розділі І «Загальні відомості»
безпосередньо в пункті «Члени сім'ї або
зареєстровані у житловому
приміщенні/будинку особи, члени сім'ї,
що проживають окремо (дружина, чоловік,
неповнолітні діти)» позивач окрім
інших вказала зятя - ОСОБА_7 та
зазначила адресу його місця
проживання, яка відмінна від адреси
реєстрації відповідача.

Такі ж декларації були подані
відповідачем 23 жовтня 2007 року, 17 жовтня
2008 року, 22 жовтня 2009 року, 18 жовтня 2010
року.

Відповідачу була призначена субсидія
для часткового відшкодування витрат по
оплаті житлово-комунальних послуг в
період часу з жовтня 2006 року по квітень
2007 року в розмірі 533,29 гривень
відповідно до протоколу від 07
листопада 2006 року, з жовтня 2007року по
квітень 2008 року відповідно до
протоколу від 03 листопада 2007 року в
сумі 1277,80 гривень, з жовтня2008 року по
квітень 2009 року відповідно до
протоколу від 21 жовтня 2008 року в сумі
1241,03 гривень, з жовтня 2009 року по
квітень 2010 року відповідно до
протоколу від 23 листопада 2009 року в
сумі 1478,21 гривень, з жовтня по квітень
2011 року відповідно до протоколу від 02
листопада 2010 року в сумі 510,32 гривень.

Відділом державних соціальних
інспекторів Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради було
проведено перевірку достовірності
інформації про доходи сім'ї ОСОБА_1 За
результатами перевірки та на підставі
інформації, наданої ДПІ, було виявлено,
що позивач при подачі декларацій про
доходи та майновий стан осіб, які
звернулися за призначенням усіх видів
соціальної допомоги, не задекларувала
будинок загальною площею 72,1 м.кв. за
адресою АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_7 За результатами проведеної
перевірки було складено акт № 30 від 08
лютого 2012 року.

За наслідками перевірки позивач
прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не мала
права на отримання субсидій за періоди
часу з жовтня 2006 року по квітень 2007
року, з жовтня 2007 року по квітень 2008
року, з жовтня 2008 року по квітень 2009
року, з жовтня 2009 року по квітень 2010
року, з жовтня 2010 року по квітень 2011
року.

ДСП Луцької міської ради 09 лютого 2012
року було прийнято рішення про
визначення обсягу надміру виплачених
коштів у вигляді житлових субсидій.
Даним рішенням було вирішено, що сума
надміру виплачених коштів становить
29077,21 гривень та було встановлено
ОСОБА_1 строк до 25 травня 2012 року для
повернення надміру виплачених коштів.

10 лютого 2012 року ДСП Луцької міської
ради за вихідним № 1927/1/2-9 на адресу
ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про
повернення надміру виплачених коштів
та запропоновано надміру виплачені
кошти в розмірі 29077,21 гривень
перерахувати до 25 травня 2012 року на
рахунок ДСП Луцької міської ради.

ОСОБА_1 ніяких заходів щодо повернення
надміру виплачених грошових коштів не
вживала.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції послався на положення
пункту 20 Положення про порядок
призначення та надання населенню
субсидій для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг,
придбання скрапленого газу, твердого
та рідкого пічного побутового палива,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 жовтня 1995 року
№ 848, яким передбачено, що сума
субсидії, перерахованої (виплаченої)
надміру внаслідок свідомого подання
громадянином документів з
недостовірними відомостями,
повертається ним за вимогою органу, що
призначив субсидію.

ОСОБА_1 в поданих деклараціях,
зазначивши члена сім'ї зятя, не
задекларувала житловий будинок, що
йому належить, внаслідок чого
незаконно отримала субсидії на
загальну суму 29077,21 грн..

Оскільки відповідач вимоги ДСП Луцької
міської ради про повернення вказаних
кошів не виконала, суд першої інстанції
прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи позивачу у задоволенні
позову, прийшов до висновку, що
відомості про майновий стан зятя
відповідача не повинні були подаватись
для призначення субсидії, оскільки той
не був зареєстрований за адресою
проживання відповідача.

Крім того, суд апеляційної інстанції
погодився із доводами відповідача про
відсутність підстав для стягнення з
неї суми коштів за призначення раніше
житловими субсидіями з тих підстав, що
вона не приховувала інформацію про
наявність у її зятя іншого житла.

Суд апеляційної інстанції вказав, що
докази свідомого подання відповідачем
неправдивих відомостей позивачу, які
вплинули на призначення субсидії
відсутні, в зв'язку із чим прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
висновками суду апеляційної інстанції
погоджується із огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 22 вересня 1997 року № 1050) затверджено
Положення про порядок призначення та
надання населенню субсидій для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг, придбання
скрапленого газу, твердого та рідкого
пічного побутового палива.

Відповідно до пункту 13 вказаного
Положення для призначення субсидії
громадянин, особа якого посвідчується
паспортом або іншим документом, подає
органу праці та соціального захисту
населення довідки про доходи кожної
особи, зареєстрованої у житловому
приміщенні, за формами, затвердженими
Мінсоцполітики, або індивідуальні
відомості про застраховану особу
(форма ОК-5), видані органом Пенсійного
фонду України.

У органі праці та соціального захисту
населення громадянин

заповнює заяву та декларацію про
доходи і майновий стан осіб,

зареєстрованих у житловому приміщенні,
за формами, затвердженими

Мінсоцполітики.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із будинкової книги ОСОБА_7 за
адресою по АДРЕСА_2 не був
зареєстрований на момент призначення
субсидії.

Таким чином, відомості про майновий
стан ОСОБА_7 не повинні були подаватися
для призначення субсидії, оскільки він
не був зареєстрований за адресою
проживання відповідача.

Крім того Департаментом соціальної
політики Луцької міської ради було
призначено субсидію відповідачу,
незважаючи на те, що житлова площа,
належна на праві власності зятю
відповідача ОСОБА_7 не змінилася і
місце його реєстрації також не
змінилося.

Таким чином, обставини, які існували на
момент призначення субсидії за період
2006-2010 років, та обставини на момент
призначення повторної субсидії
відповідачу у 2012 році не змінилися.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 20
Положення надання раніше призначеної
субсидії припиняється, якщо громадянин
приховав або свідомо подав
недостовірні дані про доходи та
майновий стан, що вплинули на
встановлення права на субсидію і
визначення її розміру, внаслідок чого
йому була надміру перерахована сума
субсидії, - з місяця, в якому було
виявлено порушення.

Сума субсидії, перерахованої,
(виплачено) надміру внаслідок
свідомого подання громадянином
документів з недостовірними
відомостями, повертається ним за
вимогою органу, що призначив субсидію.

У разі коли громадянин добровільно не
повернув надміру перераховану
(виплачену) суму субсидії, питання про
її стягнення органи, що призначають
субсидії, вирішують у судовому порядку.

Як підтверджено матеріалами справи у
поданій 16 жовтня 2006 року до позивача
декларації про доходи та майновий стан
осіб, які звернулися за призначенням
усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_1
вказала зятя - ОСОБА_7 та зазначила
адресу його місця проживання, АДРЕСА_3 ,
яка відмінна від її адреси реєстрації,
АДРЕСА_2.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1
інформації про її зятя не приховувала,
свідомо неправдивих відомостей
позивачу, які вплинули на призначення
субсидії, не подавала, а тому колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для стягнення з відповідача
суми субсидії.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що суд апеляційної інстанції повно і
всебічно встановив обставини справи,
дав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права
та прийшов до вірного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції та встановлених
обставин справи.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
під час ухвалення судових рішень чи
вчинення процесуальних дій.

Оскільки суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при ухвалені
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій, підстав для
задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС
України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: