Справа № 346/5282/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
Справа № 876/5837/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Онишкевича Т.В., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду в м.
Коломия та Коломийському районі
Івано-Франківської області на ухвалу
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 23
травня 2014 року за заявою ОСОБА_1 про
роз'яснення рішення суду по справі
№346/5282/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду в м.
Коломия та Коломийському районі
Івано-Франківської області про
перерахунок щомісячного грошового
утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою про роз'яснення рішення
суду, якою просила надати роз'яснення
постанови Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 05
вересня 2013 року по справі №346/5282/13-а
стосовно кінцевої дати перерахунку та
виплати пенсії в розмірі,
встановленому судовим рішенням.

В заяві посилається на те, що
постановою Коломийського
міськрайонного суду від 05 вересня 2013
року було зобов'язано Управління
пенсійного фонду в м. Коломия та
Коломийському районі
Івано-Франківської області
перерахувати та виплатити їй щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці з 03 червня 2013 року у
відповідності до ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» з
урахуванням довідки №409
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Івано-Франківській області від 24 липня
2013 року про розмір заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 23
травня 2014 року заяву задоволено:
роз"яснено постанову Коломийського
міськрайонного суду від 05 вересня 2013
року, а саме: «Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі
Івано-Франківської області
перерахувати та виплачувати ОСОБА_1
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці з 03 червня 2013 року у
відповідності до ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» з
урахуванням довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України про розмір
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді та проводити
нарахування і виплату такого
щомісячного довічного грошового
утримання з урахуванням кожного нового
розміру заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді без обмеження
будь-яким терміном, періодом та
максимальним розміром».

Управління пенсійного фонду в м.
Коломия та Коломийському районі
Івано-Франківської області подало
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана ухвала винесена з
порушенням норм процесуального права,
неповністю досліджені обставини
справи, просить зазначену ухвалу
скасувати та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні заяви про
роз'яснення рішення суду.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що оскільки на майбутнє не можна
встановити відсутність чи наявність
фактів порушень прав, свобод та
інтересів осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, тому судове рішення, що
встановлює на майбутнє право
пенсіонерів на отримання виплат у
відповідних розмірах суперечить
нормам чинного законодавства.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 199 ч. 1 п. 6, 204 ч. 1 п. 4
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції скасовує її і постановляє
нову ухвалу, якщо визнає, що судом
порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Судом встановлено, що постановою
Коломийського міськрайонного суду від
05 вересня 2013 року, яку залишено без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року, позовні вимоги ОСОБА_1 було
задоволено в повному обсязі, зокрема
визнано неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області щодо
відмови в перерахунку і виплаті
довічного грошового утримання ОСОБА_1,
судді у відставці, та зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області
перерахувати та виплатити ОСОБА_1
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці з 03 червня 2013 року у
відповідності до ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» з
урахуванням довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України про розмір
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді.

21 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою про роз'яснення
постанови Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 05
вересня 2013 року, якою просить
роз'яснити судове рішення, оскільки
воно є незрозумілим в частині не
зазначення кінцевої дати здійснення
перерахунку пенсії.

Суд своєю ухвалою від 23 травня 2014 року
заяву задовольнив. Ухвала суду першої
інстанції мотивована тим, що законом не
встановлюється ані строковість, ані
обмеженість у часі цих видів виплат. З
самого визначення поняття довічного
грошового утримання випливає, що ці
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Цей вид
виплат не є строковим. Кінцевий термін,
або строк, на який призначається пенсія
не може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії. Відтак, виплату довічного
грошового забезпечення позивачці не
може бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право позивачки на
отримання державної пенсії, яка
повинна виплачуватись постійно, один
раз на місяць протягом невизначеного
часу та без встановлення будь-якого
терміну або строку виплати.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Частиною 1 ст. 170 КАС України
передбачено, що якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Як видно із ухвали суду першої
інстанції про роз'яснення рішення суду,
суд першої інстанції при наданні
роз'яснення змінив зміст резолютивної
частини постанови Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 05
вересня 2013 року, а саме слова з
«…перерахувати та виплатити щомісячне
довічне грошове утримання…» змінив на
слова «…перерахувати та виплачувати
щомісячне довічне грошове
утримання…», а також доповнив таким
реченням: «та проводити нарахування і
виплату такого щомісячного довічного
грошового утримання з урахуванням
кожного нового розміру заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді без обмеження будь-яким терміном,
періодом та максимальним розміром».

Таким чином, суд першої інстанції при
роз'ясненні рішення суду по даній
справі порушив вимоги ч. 1 ст. 170 КАС
України, оскільки він не роз'яснив
рішення, а змінив його резолютивну
частину.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
зобов'язання відповідача проводити
виплату позивачу пенсії за віком на
пільгових умовах в подальшому є
неправильним, оскільки нарахування
коштів в подальшому з порушенням вимог
Закону є лише припущенням, а встановити
наперед, чи будуть порушені права особи
неможливо у зв'язку із можливою зміною
законодавства (внесенням змін до
Закону, зупиненням дії або виключенням
вказаної правової норми та інше),
вчиненням дій відповідачем відповідно
до Закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції при роз'ясненні
рішення суду по даній справі порушив
норми матеріального права, що призвели
до неправильного вирішення питання а
тому приходить до висновку щодо
відмови в задоволенні заяви про
роз'яснення рішення суду.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права
є такими, що призвели до неправильного
вирішення питання, та є підставою для
скасування оскаржуваної ухвали суду та
постановлення нової, якою в
задоволенні заяви відмовити повністю.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 160, 195, 197, 199, п.
3, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду в м. Коломия та
Коломийському районі
Івано-Франківської області задоволити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 23
травня 2014 року по справі №346/5282/13-а -
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
роз'яснення рішення суду відмовити
повністю.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.П. Дякович

Судді:
Т.В. Онишкевич

І.О. Яворський