Справа № 336/6103/14-а
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/6103/14-а
провадження № 2-а/336/141/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Жупанової І.Б., при секретарі Брагіній
І.В., за участю позивача, його
представника - адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
інспектора ДПС взводу супроводження
старшого сержанта міліції Дирбаба
Івана Олександровича про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
пояснив, що постановою АА2 № 892982 в
справі про адміністративне
правопорушення від 24.07.2014 року,
винесеною інспектором ДПС взводу
супроводження старшим сержантом
міліції Дирбаба І. О., його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 425 грн. за те, що 23.07.2014 року
приблизно о 10:10 год., позивач, керуючи
автомобілем марки DAEWOO Lanos, д.н. НОМЕР_1 по
вулиці Демократичній у Заводському
районі м. Запоріжжя, яка має дві смуги
для руху в одному напрямку, мав намір
здійснити розворот на найближчому
нерегульованому перехресті, для чого
завчасно зайняв крайнє ліве положення
на проїжджій частині, призначеній для
руху в цьому напрямку.

Цей маневр був виконаний ним на
прохання пасажира керованого ним
транспортного засобу ОСОБА_4, яка є
власником транспортного засобу.

Перед під'їздом до перехрестя
керований ним автомобіль був зупинений
інспектором, який зазначив, що позивач,
на думку відповідача, порушив п. 11.5 ПДР,
оскільки рухався по крайній лівій
смузі дороги, яка має дві смуги для руху
в одному напрямку, а повинен був
рухатися, за його переконанням у
крайній правій смузі.

Зауваження позивача про те, що він мав
намір здійснити розворот на
найближчому нерегульованому
перехресті, інспектор проігнорував та
склав на місці зупинки протокол про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 717191 від 23.07.2014 року, не відібравши
пояснень свідка ОСОБА_4, яка
знаходилась в його автомобілі та могла
підтвердити намір лівого повороту.

Беззаконність дій інспектора вимусила
позивача звернутись до адвоката, який
на той час перебував за межами міста, і
запропонував призначити розгляд
справи на наступний день - 24.07.2014 року о
16-00 год.

Інспектор погодився на цю пропозицію і
призначив розгляд справи на 24.07.2014 року
о 16-00 год. у приміщенні взводу
супроводження УДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Космічна, 140.

Прибувши 24.07.2014 року о 15-55 год. до міста
розгляду адміністративної справи
черговий міліціонер повідомив ОСОБА_2,
що інспектор Дирбаба І.О. знаходиться
на виїзді.

Почекавши приблизно 15-20 хвилин, позивач
залишив приміщення.

05.08.2014 року ОСОБА_2 отримав постанову, зі
змісту якої позивач зрозумів, що дана
справа була розглянута за його
відсутності та притягнуто його до
адміністративної відповідальності з
накладенням стягнення у вигляді штрафу
у розмірі 425,00 грн.

Позивач та його представник у судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав в повному обсязі, просить
його задовольнити, скасувавши
постанову та закрити справу про
адміністративне правопорушення.

Позивач суду пояснив, що
правопорушення не скоював, інспектор
протиправно зупинив його, як зупиняв
після нього всі транспортні засоби.

Відповідач - інспектор ДПС Дирбаба І.О.
у судовому засіданні пояснив, що
оскаржувана постанова винесена ним
законно, оскільки ОСОБА_2 було порушено
вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху, що
є складом адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП, а саме: порушення водіями
транспортних засобів правил
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, про що свідчить
відеозапис події, що зафіксовано
відеореєстратором в салоні автомобілю
ДАІ. Матеріали справи про
адміністративне правопорушення
містять лише протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову, диск з відеозаписом події
зберігається в архіві та надється суду
для дослідження та долучення до
матеріалів справи.

При розгляді справи ОСОБА_2 та його
захисник не були присутні, оскільки не
з'явились, про час і місце розгляду
справи ОСОБА_2 був попереджений в
протоколі про адміністративне
правопорушення. Розгляд справи було
призначено на 24.07.2014 нр. о 16 годині, він
знаходився в цей час з начальником
відділу по місцю розгляду справи,
справу розглянув, зачекавши деякий час
після часу призначення, і не
дочекавшись позивача, прийняв рішення
про накладення мінімального розміру
штрафу. При накладенні стягнення
врахував всі обставини справи та особу
правопорушника. Не застосував до нього
усне зауваження, бо вважає, що
поведінка ОСОБА_2 не давала йому
підстав вважати, що він щиро
розкаюється в скоєнні правопорушення.

Про відсутність наміру водія
здійснювати лівий поворот, на його
думку свідчить те, що автомобіль під
керуванням ОСОБА_2 доволі тривалий час
і тривалу відстань рухався по лівій
полосі руху до моменту зупинки його
працівниками ДАІ, відїзд зупиненого
автомобілю під керуванням ОСОБА_2 з
місця зупинки транспортного засобу
працівником ДАІ під час початку його
спілкування з водієм, а також поворот
праворуч після втечі автомобілю.

Вислухавши пояснення позивача, його
представника, відповідача, свідка
ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи,
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, суд вважає, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи, зобов'язані діяти лише на
підставі Конституції України та
законів України.
Згідно пп. 5 п. 4 Положення про
Державну автомобільну інспекцію МВС,
затвердженого постановою КМУ від 14.04.97
року за N 341, одним з основних завдань
ДАІ є захист прав та законних інтересів
учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а згідно з ч. 2 ст.
71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень,
суб'єкта владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти позову.

Судом встановлено, що 24.07.2014 року
інспектором ДПС взводу супроводження
старшим сержантом міліції Дирбаба І. О.
- посадовою особою суб'єкта владних
повноважень, винесено постанову АА2 №
892982 по справі про адміністративне
правопорушення про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення
на нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомочність дій відповідача по
складанню протоколу та розгляду справи
про адміністративне правопорушення
доведено суду відповідачем
матеріалами справи про
адміністративне правопорушення, та
архівним відеозаписом подій
правопорушення, з яких судом
вбачається наявність всіх підстав для
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, які доказують його
вину у вчиненні адміністративного
правопорушення, та відсутність підстав
для застосування ст. 22 КУпАП -
звільнення особи від адміністивної
відповідальності з обмеженням усним
зауваженням.

З огляду на відомості протоколу про
адміністративне правопорушення,
пояснень позивача в суді позивач
визнав факт руху керованого ним
автомобілю по лівій смузі, оскільки в
нього був намір здійснити розворот.
Тобто, фактичні обставини ним не
заперечуються, але позивач оспорює
наявність в своїх діях складу
адміністративного правопорушення,
оскільки діяв в межах вимог п. 11.5 Правил
дорожнього руху, який дозволяє рух по
лівій смузі в разі повороту наліво,
розвороту.

В якості доказу наявності таких
намірів послався на свідка ОСОБА_4 , яка
дійсно підтвердила суду про наявність
у водія такого наміру, оскільки вони
їхали в прокуратуру і по дорозі мали
забрати потрібні документи у дівчини,
яка їм їх винесла. Про своє місце
розташування вона повідомила її по
мобільному телефону, після чого вона
сказала водію, що їм треба розвернутися
в протилежному напрямку, і водій через
необхідність здійснення лівого
повороту їхав по лівій смузі руху, а не
повертав тривалий час, бо не знайомий з
місцевістю та не знав де розташоване те
місце, де очікує дівчина.

Вказані заперечення та пояснення
свідка спростовані в суді відповідачем
належними та допустимими доказами, а
саме відеозаписом подій
правопорушення, які спростовують
первісні пояснення позивача про
наявність наміру лівого повороту,
оскільки з відео вбачається, що
керований ним автомобіль здійснює рух
по лівій смузі протягом тривалої
відстані, створивши при цьому
перешкоду в русі автомобілю, що рухався
в попутному напрямку, та був вимушений
об'їжджати його по правій смузі. Після
зупинки його автомобілю інспектором
ДАІ водій пояснень своєї "правоти"
інспекторові не надає, а, натомість,
залишає на автомобілі місце зупинки
без дозволу на це працівника ДАІ,
здійснивши, врешті правий поворот, а не
лівий, про намір здійснення якого
пояснював позивач та свідок, після
якого був наздогнаний патрульним
автомобілем та зупинений працівниками
ДАІ.

Після відтворення відеозапису в суді
позивач почав посилатися на не
зазначені ним раніше доводи - а саме:
вимушеність руху по лівій смузі в
зв'язку з наявністю на правій перешкод
для руху у вигляді припаркова них
автомобілів, що також розцінюється
судом критично, оскільки з відео
вбачається можливість руху автомобілю
по правій смузі, що підтверджено тим, що
патрульний автомобіль, що їхав позаду
автомобілю позивача, рухався по правій
смузі безперешкодно.

Пунктом 11.5. Правил дорожнього руху
зазначено, що на дорогах, які мають дві
і більше смуги для руху в одному
напрямку, виїзд на крайню ліву смугу
для руху в цьому ж напрямку
дозволяється, якщо праві зайняті, а
також для повороту ліворуч, розвороту
або для зупинки чи стоянки на лівому
боці дороги з одностороннім рухом у
населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки).

Оскільки судом встановлено, що
наявність наміру здійснення лівого
повороту спростована в суді
відповідачем, він правильно прийшов до
висновку про наявність в діях позивача
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 2 статті 122 КУпАП, яка
передбачає адміністративну
відповідальність водіїв транспортних
засобів, в тому числі, і за порушення
правил розташування транспортних
засобів на проїзній частині.

Вина особи, яка притягується до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП -
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Переглянувши у судовому засіданні
наданий відповідачем відеозапис, суд
встановив, що адміністративне
правопорушення, вказане у
вищезазначеному протоколі мало місце,
позивач винний у його вчиненні, підстав
для звільнення його від
адміністративної відповідальності не
вбачається, відповідачем при розгляді
справи з'ясовані всі обставини,
передбачені ст. 280 КУпАП, покарання
призначене у відповідності до санкції
ч. 2 ст. 122 КУпАП, та за своєю мірою
направлене на досягнення мети
адміністративного стягнення,
передбаченої ст. 23 КУпАП, згідно з якою
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Відповідач спростував доводи, вказані
в позовній заяві ОСОБА_2, в зв'язку з чим
суд дійшов висновку про необхідність в
відмові в позові.

Керуючись ст.ст. 71, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, ст. ст., 289, 293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя: