Справа № 804/10103/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
при секретаріВербному Д.С. за участю:
представника позивача представника
відповідача Мондріч А.Є. Мадалиць В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "САН ФАСОН"
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
16.07.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «САН ФАСОН» (далі -
ТОВ «САН ФАСОН», позивач), в якому
просить визнати неправомірним та
14.07.2014р., прийняте Державною податковою
інспекцією Жовтневого району м.
Дніпропетровська Головного управління
Мінідоходів у Дніпропетровській
області на підставі акту перевірки
№4471/04-63-11-03/35270080 від 25.06.2014 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за основним платежем - 1007982,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) на суму - 503991, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що висновки документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при придбанні товарів
(робіт, послуг) від ТОВ «Торенія» за
період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р. та їх
подальшої реалізації на покупців, які
відображені в акті перевірки №
4471/04-63-11-03/35270080 від 25.06.2014 р., щодо не
реальності здійснення господарських
відносин позивача з ТОВ «Торенія» за
перевіряємий період, є хибними, не
ґрунтуються на дійсних фактичних
обставинах, зроблені у зв'язку з
невірним застосуванням норм
податкового законодавства, без надання
належної оцінки документам, що були
надані до перевірки в підтвердження
здійснення фінансово-господарських
операцій з контрагентом, у зв'язку із
чим податкове повідомлення-рішення №
даного акту, є незаконним та підлягає
Відповідачем подані письмові
заперечення в яких він посилається на
те, що перевіркою не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин позивача із постачальником
ТОВ «Торенія», порушення п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п. 201.1,
п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму податкового кредиту у податковій
звітності з ПДВ за січень 2014 р. на суму
1007981,94 грн.. Також посилається на акт
перевірки ТОВ «Торенія», яким
встановлено відсутність реального
здійснення господарських операцій,
зазначено, що операції ТОВ «Торенія» та
контрагентів-покупців не містять у
суті своїй розумних економічних або
інших причин (ділової мети)
систематичного (протягом місяця)
придбання та продажу товарів, а
наслідком діяльності ТОВ «Торенія» є
виключно чи переважно формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту на адресу контрагентів.
Зазначає, що акт перевірки ТОВ «САН
ФАСОН» складений правомірно, згідно із
діючим законодавством, висновки
перевірки відповідають фактичним
обставинам справи, а відтак є цілком
обґрунтованими та доведеними, у зв'язку
із чим податкове повідомлення-рішення
позовні вимоги такими, що не підлягають
Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню, виходячи з
Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «САН
ФАСОН» 25.07.2007р. зареєстроване
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради та
перебуває на податковому обліку у
Державній податковій інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області. Основний вид діяльності
підприємства у періоді, що перевірявся
- роздрібна торгівля одягом у
спеціалізованих магазинах.
31.03.2014р. ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська направлено на адресу
«Про надання інформації та її
документального підтвердження з
питань взаємовідносин з ТОВ «Торенія»,
у відповідь на який ТОВ «САН ФАСОН»
надано відповідь від 23.04.2014р. №128-14.
Також податковим органом направлено на
адресу ТОВ «САН ФАСОН» лист від 21.05.2014р.
та її документального підтвердження з
питань взаємовідносин з ТОВ «Торенія»
у період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р.
У відповідь на зазначений запит ТОВ
«САН ФАСОН» листом №169-14 від 27.05.2014р.
повідомлено ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про те, що під час
перевезення із архіву витребувані
запитом документи були викрадені
невідомими особами, також було надано
висновок за матеріалами ЖЕО №7049 від
27.05.2014р., разом з тим зазначено про
зобов'язання відновити втрачені
документи протягом 90 календарних днів.
У період з 23.06.2014 р. по 26.06.2014 р. на
підставі п. 75.1 ст. 75 та обставин,
визначених в п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України, згідно
наказу від 20.06.2014 р. № 839 головним
державним ревізор-інспектором
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «САН ФАСОН» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при придбанні товарів
(робіт, послуг) від ТОВ «Торенія» за
період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р. та
подальшої реалізації їх на покупців, за
результатами якої складено акт
№4471/04-63-11-03/35270080 від 25.06.2014 р..
Згідно висновків акту перевірки
№4471/04-63-11-03/35270080 від 25.06.2014 р.:
- перевіркою документально не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки по ланцюгу постачання: ТОВ
«Торенія» - ТОВ «САН ФАСОН»;
- перевіркою ТОВ «САН ФАСОН» за січень
2014 року встановлено відображення в
податковому обліку господарських
операцій та розрахунків по ланцюгу
постачання: ТОВ «Торенія» - ТОВ «САН
- в порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44,
ст.185, п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200,
п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України ТОВ «САН ФАСОН» сформовано
податковий кредит звітного періоду на
підставі податкових накладних, які
складені з порушенням встановленого
законодавством України порядку та
формою і не підтверджені первинними
документами, а також не підтверджені
перевіркою ДПІ у Подільському районі м.
Київа ТОВ «Торенія», в результаті чого
за січень 2014 року завищено суму
податкового кредиту у податковій
звітності з ПДВ на загальну суму 1007981,94
грн., що призвело до заниження
позитивного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту з ПДВ, яка підлягає
нарахуванню та сплаті з бюджет за
січень 2014 року на загальну суму 1007981,94
Не погодившись з актом перевірки №
4471/04-63-11-03/35270080 від 25.06.2014 р. Товариство з
обмеженою відповідальністю «САН
ФАСОН» подало заперечення на акт, які
листом Державної податкової інспекції
у Жовтневому районі м.Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
залишені без задоволення.
На підставі акта перевірки
№4471/04-63-11-03/35270080 від 25.06.2014 р. Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від
обмеженою відповідальністю «САН
ФАСОН» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах) на загальну суму
1511973,00 грн., з них: 1007982,00 грн. - за
основним платежем та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 503991, 00 грн.
Матеріали справи свідчать, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торенія»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «САН
ФАСОН» (Покупець) укладено договір
поставки від 03.01.2014 р. № 301/14-1, за умовами
якого Постачальник зобов'язується
передати у власність Покупця товар у
відповідності із видатковими
накладними, а Покупець зобов'язується
прийняти цей товар та оплатити його в
строки, обумовлені умовами договору.
Поставка товару здійснюється окремими
партіями, що підтверджується наданням
видаткових накладних до пункту
зазначеного Покупцем, на умовах СРТ
згідно правил Інкотермс-2010.
На підтвердження виконання договору
від 03.01.2014 р. № 301/14-1 Товариством з
обмеженою відповідальністю «САН
ФАСОН» надані суду: видаткова накладна
№189 від 13.01.2014р. на суму 1618029,44 грн. (з
ПДВ), видаткова накладна №599 від 27.01.2014р.
на суму 308960,23 грн. (з ПДВ), видаткова
накладна №600 від 27.01.2014р. на суму 279666,16
грн. (з ПДВ), видаткова накладна №601 від
27.01.2014р. на суму 502501,15 грн. (з ПДВ),
видаткова накладна №602 від 27.01.2014р. на
суму 721439,11 грн. (з ПДВ), видаткова
накладна №603 від 27.01.2014р. на суму 1171650,96
грн. (з ПДВ), видаткова накладна №604 від
27.01.2014р. на суму 747569,23 грн. (з ПДВ),
видаткова накладна №605 від 27.01.2014р. на
суму 698075,36 грн. (з ПДВ), відповідні
податкові накладні, реєстри приходу
товару на склад за 11.01.2014р. - 20.01.2014р.,
21.01.2014р. - 31.-1.2014р. та відповідні
відомості приходу товару на склад.
Слід зазначити, що відповідно до
наданих видаткових накладних,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «САН ФАСОН» придбано
одяг, що відповідає основному виду його
Також Товариством з обмеженою
відповідальністю «САН ФАСОН» надано
копії сертифікатів відповідності
придбаного за умовами договору від
03.01.2014 р. № 301/14-1 товару та додатки до
нього, висновок державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, згідно яких придбаний
товар відповідає встановленим
законодавством нормам та стандартам.
Відповідно до Інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 "Щодо однакового
застосування адміністративними судами
окремих приписів Податкового кодексу
України та Кодексу адміністративного
судочинства України" з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати, зокрема, такі обставини.
1. Рух активів у процесі здійснення
господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.
2. Установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції.
Зокрема, підлягає встановленню статус
постачальника товарів (послуг),
придбання яких є підставою для
формування податкового кредиту та/або
сум бюджетного відшкодування з податку
на додану вартість. Особа, що видає
податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.
В даному випадку в обов'язковому
порядку необхідно досліджувати
наявність господарської мети при
вчиненні відповідних дій платника
податку. Перевірці підлягають доводи
податкового органу, що свідчать про
відсутність ділової мети у діях
платника податку, зокрема у разі
подальшого продажу придбаного товару
нижче за ціну придбання; придбання
товарів (послуг) у посередників за
наявності прямих контактів з їх
виробниками; придбання послуг,
використання яких не може мати
позитивного впливу на результати
господарської діяльності платника
податку тощо. Слід ураховувати, що для
підтвердження права платника податку
на формування витрат та/або
податкового кредиту з податку на
додану вартість достатньо наявності
мети використання товарів та послуг, що
ним придбані, незалежно від фактичних
результатів такого використання.
Акт перевірки Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області №
4471/04-63-11-03/35270080 від 25.06.2014 р. свідчить, що
висновки контролюючого органу щодо
неправомірно сформованого податкового
кредиту звітного періоду на підставі
податкових накладних, ґрунтуються на
акті перевірок контрагента. Так, актом
ДПІ у Подільському районі м.Києва №
162/26-56-22-01-031 від 31.03.2014 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Торенія» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.01.2014р. по 28.02.2014р.» встановлено
відсутність реального здійснення
господарських операцій. Слід
зазначити, що дані висновки, в свою
чергу, ґрунтуються на інформації
отриманій стосовно постачальника ТОВ
«Торенія» - ТОВ «ЮРАЙ», зокрема акті від
26.03.2014р. №293/26-54-22-05/22886866 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ЮРАЙ» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
за період січень-лютий 2014 року».
Суд звертає увагу, що податковим
органом не було досліджено первинну
документацію «САН ФАСОН», а висновки
ґрунтуються лише на отриманій
податковій інформації стосовно не
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій контрагентом
Крім того, щодо посилання ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про не надання ТОВ «САН ФАСОН» до
перевірки товарно-транспортних
накладних, то суд зазначає, що за
умовами укладеного договору поставка
здійснюється ТОВ «Торенія», отже
товарно-транспортні накладні для ТОВ
«САН ФАСОН» по зазначеним відносинам
не є документами, на підставі яких
відбувається відображення в
податковому обліку визначених
операцій, а факт отримання товару за
договором поставки від ТОВ «Торенія»
підтверджується видатковими
Відповідно до п.2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.
Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документи це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.
Водночас, ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операція у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).
Отже, від належності первинних
бухгалтерських та розрахункових
документів залежить як податковий
облік платника податків, так і
реальність вчинення господарської
діяльності такого платника взагалі.
Згідно ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкуванням оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 р. № 1936/11/13-11: "документи та інші
дані, що спростовують реальність
здійснення господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо. При цьому сама собою наявність
або відсутність окремих документів, а
так само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце".
Матеріали справи свідчать, що під час
дослідження первинних документів
податковим органом не встановлено
жодних порушень щодо оформлення
податкових накладних. Отже наявність
належним чином оформлених накладних
надає ТОВ «САН ФАСОН» право на
формування податкового кредиту у
відповідному звітному періоді.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що в
даному випадку дослідженню підлягає
реальність господарських операцій та
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
Суд не приймає до уваги посилання на
висновки, викладені в акті ДПІ у
Подільському районі м. Києва №
162/26-56-22-01-031 від 31.03.2014 р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Торенія» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.01.2014р. по 28.02.2014р.» з огляду на те, що
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчує факт
неможливості її проведення без
встановлення висновків стосовно
документального підтвердження або не
підтвердження господарських відносин
між платниками податків, оскільки
додатком 3 до Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом ДПА України від 22.04.2011 № 236,
чітко встановлений зразок форми акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, в якому не передбачено
наявності висновку щодо реальності
(нереальності) вчинення господарських
Враховуючи положення ч. 2 ст. 61
Конституції України щодо
індивідуального характеру юридичної
відповідальності особи. Діюче
законодавство України, так само як
Податковий кодекс України не
передбачає відповідальності у виді
донарахування податкових зобов'язань,
застосування штрафних санкцій або не
підтвердження права на податковий
кредит на господарюючого суб'єкта за
можливі неправомірні дії свого
контрагента; окрім того не передбачає
обов'язку або права одного платника
податку контролювати показники
податкової звітності з податку на
додану вартість іншого платника
податку, або на господарюючих суб'єктів
не покладається обов'язок та не
надається право контролювати
дотримання законодавства платником
податків, який виступає контрагентом у
господарській операції. Ведення
податкового обліку покладено на
кожного окремого платника податку.
Такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.
Чинне законодавство не містить норм
щодо солідарної відповідальності
Згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.
Висновки податкової не узгоджуються із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява N 3991/03) Європейський Суд
з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.
Таким чином, порушення, допущені одним
платником податків у відображенні в
податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом, не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків.
Крім того, чинне законодавство не
покладає на підприємство обов'язок
збирання інформації про стан
господарської діяльності та порушення
підприємств-контрагентів. Навіть якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Враховуючи недоведення Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровської
області факту відсутності
господарських операцій між ТОВ «САН
ФАСОН» та ТОВ «Торенія», оскільки,
викладені в акті перевірки №
4471/04-63-11-03/35270080 від 25.06.2014 р., висновки
ґрунтуються на припущеннях і не
містять достатніх фактичних даних на
підтвердження таких висновків, а також
враховуючи рішення Європейського суду
з прав людини щодо відповідальності
платників податків за дії
контрагентів, суд вважає твердження
податкової про заниження податку на
додану вартість за січень 2014 року на
суму 1007982,00 грн. безпідставними, у
зв'язку з чим визнає протиправним та
Керуючись ст. ст. 8, 11, 14, 69, 70, 71, 86, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -
Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «САН
ФАСОН» до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
14.07.2014 р. про збільшення Товариству з
обмеженою відповідальністю «САН
ФАСОН» суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 1511973,00 грн..
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено
27 серпня 2014 року

Суддя Р.З.
Голобутовський