Справа № 804/6917/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
22 липня 2014 р. Справа № 804/6917/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ніколайчук
при секретарі судового засідання
представник позивача Жикіна А.Б.;
представник відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України про визнання протиправними та
скасування картки відмови та рішення, -
16 травня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Дніпропетровської митниці
Міндоходів України з позовними
- визнання протиправною та скасування
картки відмови у митному оформленні
Дніпропетровської митниці Міндоходів
- визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 04.11.2013 року
№110100000/2013/200491/1 Дніпропетровської
митниці Міндоходів України;

- повернути з Державного бюджету
України на користь Товаритсва з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім Профіль України» судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 73,08грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що під час здійснення митного
оформлення товарів були надані усі
необхідні, передбачені законодавством
документи, які обґрунтовано та
безперечно доводили вартісні
показники товару, що імпортується,
отже, у відповідача не було жодних
підстав самостійно визначати митну
вартість задекларованого позивачем
товару. В порушення норм митного
законодавства України відповідачем
були проігноровані, як основний метод
визначення митної вартості товару, що
імпортувався позивачем, так і
другорядні методи, окрім останнього -
резервного. В обґрунтування своєї
позиції відповідач послався на
наявність у нього інформації щодо
розмитнення невідомого товару за
митною декларацією №125130005/2013/162407 від
04.10.2013 року, відповідно до якої
невідомий суб'єкт
зовнішньоекономічної діяльності
здійснив митне оформлення «начебто»
подібного товару за ціною 0,87 USD за 1 кг.
Дана декларація не може бути єдиною
доказовою базою для здійснення
корегування декларації позивача,
оскільки у графі №43 не визначений
метод, за яким оформлювався товар, за
даною декларацією здійснювалося
оформлення товару на умовах CIF, тоді як
позивач здійснював оформлення товару
на умовах CFR, з графи опис товару
вбачається розмитнення товару та
обсягу поставки відмінного від товару
позивача. Наслідком протиправної
позиції відповідача стало збільшення
митної вартості товару, який
імпортувався позивачем.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили позов задоволити у повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову
заперечував, до суду надав письмові
заперечення, в яких свою позицію
обґрунтовував тим, що за результатами
проведеного контролю із застосуванням
системи управління ризиками
Автоматизованою системою аналізу та
управління ризиками відповідно до
статті 337 Митного кодексу України в
автоматизованому порядку було
виявлено ризик щодо можливого
заниження митної вартості та
сформовано повідомлення щодо
необхідності здійснення перевірки
правильності визначення митної
вартості, звернувши увагу на вартість
ідентичних або подібних товарів.
Встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності: дата
оплати не кореспондується з датою
фактичного відвантаження відповідно
до дати коносаменту, інвойсу; до
митного оформлення не надано договір
перевезення та калькуляцію
транспортних витрат (фрахт судна до
міста Одеса). Відсутність необхідних
документів, що стосуються умов
поставки, та наявність в
товаросупровідних документах
розбіжностей не дає можливості
достовірно обрахувати всі складові
митної вартості заявленого до митного
оформлення товару. У зв'язку із
неможливістю застосування першого
методу визначення митної вартості
товарів посадовою особою
Дніпропетровської митниці було
послідовно перейдено до наступного
методу визначення митної вартості.
Таким чином, рішення про коригування
митної вартості товарів та картка
відмови прийняті митницею з
урахуванням вимог чинного
законодавства.

Ухвалою суду від 04.06.2014 року
задоволено клопотання позивача про
поновлення строків звернення до суду
із даною позовною заявою та відмовлено
у задоволення клопотання відповідача
про залишення позовної заяви без
розгляду на підставі пропущення
позивачем строків звернення до суду.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне:

на виконання умов контракту
купівлі-продажу №HNM2012/12/10 від 10.12.2012року
ТОВ «Торговий Дім Профіль України»
30.10.2013 року отримав від фірми «Shandong Huayun
Material Co., LTD.» (КНР) товар наступної
номенклатури:

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,35 мм;

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,38 мм.;

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,55 мм.

Виконуючи обов'язки учасника
зовнішньоекономічних відносин позивач
30.10.2013 року сформував митну декларацію
№110100000/2013/234421 та надав її до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
а саме до митного посту
«Дніпропетровськ-Лівобережний» для
здійснення оформлення товару у митному
відношенні.

Разом із митною декларацією позивачем
були надані наступні документи:

- картка обліку особи, яка здійснює
операції з товарами №110/2012/0001937 від
03.12.2012 року;

- залізнична накладна для внутрішнього
сполучення №40683823 від 25.10.2013 року;

- коносамент (Bill of lading) від 11.09.2013 року;

- банківський платіжний документ, що
стосується товару, від 13.08.2013 року;

- платіжний документ, що підтверджує
вартість товару, Swift 1622 від 13.08.2013 року;

- калькуляція транспортних витрат
17.10.13р.

- рахунок-фактура (інвойс) HYS-13017-3IN від
06.09.2013 року;

- пакувальний лист №б/н від 06.09.2013 року;

- рахунок-проформа HYS-13017IN від 08.08.13р. ;

- доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) №17 від 08.08.2013 року;

- зовнішньоекономічний договір
№HNM2012/12/10 від 10.12.2012року;

- догорів (контракт) про перевезення №966
від 13.05.13р.;

- довідка про проведення декларування
валютних цінностей, доходів чи майна,
що належить резиденту України і
знаходиться за її межами (про
відсутність за межами України валютних
цінностей та майна) від 07.10.13р;

- інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару (для товарів і транспортних
засобів, що не підлягають екологічному
контролю) (наявність на
товаросупровідних документах відбитку
штампу «Радіологічний контроль
ввіз/вивіз дозволено») від 11.09.13р.;

- резервна позиція №915 від 26.07.2001 року;

- сертифікат про проходження товару
загальної форми ССРІ від 08.09.2013 року;

- інші некласифіковані документи
сертифікат якості №0029 від 06.09.13р.;

- єдиний уніфікований документ на
розміщення та тимчасове зберігання
товарів №110100000/0738 від 29.10.2013 року;

- митна декларація, за якою було
відмовлено у випуску товарів
№110100000.2013.234421 від 30.10.2013 року.

Під час проведення консультацій 31.10.2013
року митним органом направлено
позивачу електронне повідомлення, яким
зобов'язано декларанта надати наступні
документи: висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями; копію
експертної митної декларації країни
відправлення; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прас-листи) виробника
товару; транспортні (перевізні
документи); договори на
транспортно-експедиційні послуги,
калькуляція транспортних витрат;
розрахунок ціни (калькуляція).

ТОВ «Торговий Дім Профіль України» на
запит митного органу листом від 30.10.2013
року №01-555 надало додаткові документи.

На наступне повідомлення митниці №79318
від 01.11.13р. позивачем було надано лист
вих. 01.-564 від 04.11.13р., в якому позивач
вдруге надав відповідачу пояснення та
додаткові документи.

Після розгляду наданих позивачем
основних та додаткових документів
відповідачем винесено рішення про
коригування митної вартості товарів
№110100000/2013/200494/1 від 04.11.2013 року та
складено картку відмови в прийнятті
митної декларації №110100000/2013/00594 від
04.11.2013 року.

Відповідно до статей 52, 55 Митного
кодексу України у зв'язку з незгодою з
визначеною митним органом вартості
товарів, що декларуються за умовами
сплати митних платежів у якості
фінансової гарантії, згідно з митною
вартістю товарів, визначеною митним
органом, декларантом було надано нову
ВМД №110100000/2013/234902. Після випуску товару
у вільний обіг позивач, незгодний з
діями відповідача щодо коригування
митної вартості імпортованого товару,
скористався своїм правом та звернувся
до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
виходить із того, що відповідно до
частини першої статті 57 Митного
кодексу України визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
«імпорт» здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); д) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
Митного кодексу України.

Як зазначив позивач та вбачається з
матеріалів справи, відповідач обрав
резервний метод визначення митної
вартості товару, що імпортувався
позивачем. В обґрунтування своєї
позиції відповідач послався на
наявність у нього інформації щодо
розмитнення товару за митною
декларацією №125130005/2013/162407 від 04.11.2013
року, відповідно до якої суб'єкт
зовнішньоекономічної діяльності
здійснив митне оформлення подібного
товару за ціною 0,87 USD за 1 кг.

З приводу застосування відповідачем
декларації №125130005/2013/162407 від 04.11.2013 року
суд зазначає, що наказом Міністерства
фінансів України №651 від 30.05.2012 року
«Про затвердження Порядку заповнення
митних декларацій на бланку єдиного
адміністративного документа»
визначено, що графа 43 «Метод визначення
митної вартості» заповнюється в разі
заявлення товарів у митний режим
імпорту або в інший, відмінний від
митного режиму імпорту, митний режим,
зі справлянням митних платежів. У
лівому підрозділі графи зазначається
порядковий номер методу визначення
митної вартості, що використовувався. У
разі наявності чинного рішення про
коригування митної вартості товарів у
правому підрозділі графи зазначається
порядковий номер методу визначення
митної вартості, що використовувався
митним органом».

У графі №43 даної декларації не
зазначений метод за яким оформлювався
даний товар.

Також, за даною декларацією
здійснювалося оформлення товару на
умовах CIF (Інкотермс), тобто у вартість
товару були враховані витрати на
транспортування та страхування.
Позивач, у свою чергу, здійснював
оформлення товару на умовах CFR, Одесса
(Інкотермс), тобто вартість товару не
включала витрат на страхування.

Таким чином, відповідач при
застосуванні даної декларації не
врахував додаткові витрати у
визначенні митної вартості товару та
не взяв до уваги суттєві чинники щодо
поставки товару.

У графі 31 вантажні місця та опис
товарів міститься інформація щодо
розмитнення іншого товару, іншого
обсягу поставки (ваги).

Так, за декларацією №125130005/2013/234421 від
04.11.2013 року розмитнювався наступний
товар: сталь оцинкована плакована
(прокат) холодноката в рулонах, методом
гарячого занурення розміром 0,30 мм х 1000
мм, марка сталі DX51D+Z, покриття цинком 35
г/м2 загальною вагою 24755 кг, в той час як
позивачем розмитнювався товар з іншими
характеристиками, а саме: прокат
плоский з нелегованої сталі, з
покриттям цинком (плакований), шляхом
занурення в розплавлений цинк, марка
сталі SGCC, ступінь покриття Zn60 г/м х 1000 мм
розміром 0,35 мм, 0,38мм та 0,50 мм загальною
вагою 100825.

Відповідач припустив, що дані товари є
однаковими, у зв'язку із чим використав
резервний метод визначення вартості
товару, та прийняв оскаржувані рішення,
якими збільшив митну вартість товарів,
які імпортувались позивачем на
загальну суму 7763,02,84 USD, а саме щодо
конкретних товарних позицій:

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,35 мм -
5068,80 USD;

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,38 мм -
389,86 USD;

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,38 мм
-2304,36 USD.

Позивачу було донараховано
відповідачем додатково податок на
додану вартість в сумі 12409,95 грн.

Як вбачається зі справи,
зовнішньоекономічний контракт
купівлі-продажу №HNM2012/12/10 від 10.12.2012
року був укладений позивачем з
безпосереднім виробником продукції
(товару), який має право визначати
вартісні показники продукції, що ним
виробляється та експортується з
урахуванням рівня світових цін.

Вартість продукції (товару), що
імпортується за вищезазначеним
договором відповідно до його умов
підлягає попередній 100% оплаті, що було
виконано позивачем, та про що
відповідачу надані відповідні докази.

Позивачем при формуванні митної
вартості імпортованого товару
враховані усі належні витрати щодо
його закупівлі та транспортуванню.
Докази протилежного відсутні.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів
використовуються для:

-нарахування митних платежів;

-застосування інших заходів державного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності України;

-ведення митної статистики;

-розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки.

Згідно статті 52 Митного кодексу
України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII Митного
кодексу України.

Частиною першою статті 54 Митного
кодексу України передбачено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю та митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини
четвертої цієї статті митний орган під
час здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленого
декларантом митної вартості товарів
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товари.

Статтею 53 Митного кодексу України
передбачено, що у випадках,
передбачених цим кодексом, одночасно з
митною декларацією подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Частиною другою цієї статті перелічені
документи, які підтверджують митну
вартість товарів:

- декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у ч. 5 і
в ст. 52 Митного кодексу України, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводиться розрахунок
митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товарів та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товарів, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
на письмову вимогу митного органу
зобов'язаний протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) додаткові
документи.

Згідно пункту 2 частини шостої статті 54
Митного кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом
митною вартістю товарів виключно за
наявності обґрунтованих підстав,
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі неподання декларантом документів
згідно переліку відповідно до умов,
зазначених у частині другій - четвертій
статті 53 Митного кодексу України, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари. Рішення про
коригування митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України з поміщенням у митний режим
імпорту, приймається митним органом у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів, якщо митним
органом у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 Митного
кодексу України виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів (частина перша статті 55 Митного
кодексу України). За правилами статті 264
Митного кодексу України якщо митна
декларація не містить усіх відомостей
або подана без документів,
передбачених статтею 335 цього кодексу,
чи з порушенням інших вимог Митного
кодексу України, митний орган
відмовляє у прийнятті такої митної
декларації (частина 11 статті 264 Митного
кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного суд
зазначає, що позивачем у відповідності
до вимог митного законодавства було
подано відповідачу усі необхідні та
достатні документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів.
Разом з тим, надання додаткових
документів є необхідним у разі потреби
в підтвердженні задекларованої
позивачем митної вартості товару за
першим методом, викликаної
обґрунтованими сумнівами митного
органу в достовірності відомостей, які
містяться в поданих до митного
оформлення товару документах.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо
документи містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

За умови ненаведення митним органом
доказів того, що документи, подані ним
для митного оформлення товару є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування відповідачем переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити,
свідчить про протиправність рішення
відповідача щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим (основним)
методом, застосування відповідачем
коригування митної вартості є
передчасним.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем під час формування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 04.11.2013 року
№110100000/2013/200491/1 зазначено, що перший
метод неможливо застосувати. Також,
неможливо застосувати другорядні
методи, оскільки у відповідача
відсутні дані щодо вартості операцій з
ідентичними та подібними товарами,
скориговані відповідно до умов
поставки та партії товару (кількості),
відсутні дані, необхідні для
проведення розрахунків (мету
визначення митної вартості на основі
віднімання та додавання (обчислена
вартість) вартості). Тому, відповідачем
було застосовано резервний метод
визначення митної вартості, однак,
загальні посилання на норми Митного
кодексу України щодо причин
незастосування того чи іншого методу
визначення митної вартості не повинні
розцінюватися як достатні доводи
обґрунтованості прийнятого
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, рішення.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Перевіривши оскаржувані рішення на
відповідність вимогам частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, взявши до уваги
наведені вище обставини справи,
оцінивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку про їх
невідповідність чинному законодавству
та наявність підстав для скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 04.11.2013 року
№110100000/2013/200491/1 та картки відмови у
митному оформленні товарів 04.11.2013 року
№110100000/2013/00594.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України про визнання протиправними та
скасування картки відмови та рішення -
задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товарів від 04.11.2013 року №110100000/2013/00594,
прийняту Дніпропетровською митницею
Міндоходів України.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 04.11.2013 року
№110100000/2013/200491/1, прийняте
Дніпропетровською митницею Міндоходів
України.

Присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» за рахунок
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 73,08 грн. (сімдесят три
грн. 08 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 25
липня 2014 року

Суддя
С.В. Ніколайчук