Справа № 815/4395/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4395/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «Аквавінтекс» Носенко
І.П. - за довіреністю від 21.03.2014р. б/н.

Від відповідача: Державної податкової
інспекції в Овідіопольському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області Бєлоусов С.А. - за
довіреністю від 13.08.2014р. №12899/8/15-21-25-00.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «Аквавінтекс» до
Державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 10.04.2014р.
№ щодо визначення суми штрафу по
акцизному збору в розмірі 48342,55грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «Аквавінтекс» звернулось
до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом, у
якому просить суд визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 10.04.2014р. № щодо
визначення суми штрафу по акцизному
збору в розмірі 48342,55грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ТОВ «Спільне
підприємство «Аквавінтекс», як
платником акцизного податку виконано
свої зобов'язання перед Державним
бюджетом та сплачено податок у строк,
що встановлений нормами чинного
законодавства України, однак із
незалежних від платника податків
обставин суму податку було проведено
банком лише 03.03.2014р.

Відповідач - Державна податкова
інспекція в Овідіопольському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, з позовними вимогами
не погоджується та вважає їх
необґрунтованими з підстав, викладених
у письмових запереченнях на
адміністративний позов (від 14.08.2014р.
б/н), наголошуючи, зокрема, на
правомірності винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення від
10.04.2014р. № щодо визначення суми
штрафу по акцизному збору в розмірі
48342,55грн., оскільки ТОВ «Спільне
підприємство «Аквавінтекс»
несвоєчасно сплачено узгоджене
податкове зобов'язання з акцизного
податку у сумі 483425,46грн. за січень 2014р.
(граничний строк сплати узгодженого
податкового зобов'язання - 02.03.2014р., тоді
як фактично сплачено 03.03.2014р.), у зв'язку
з чим порушено вимоги п.57.1 ст.57
Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах
справи письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного податкового законодавства,
суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 11.03.2014р. старшим
державним податковим інспектором
відділу контролю за обігом та
оподаткуванням підакцизних товарів
Державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області Бородай А.Г., на підставі п.п.20.1.4
п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, у
порядку ст.76 Податкового кодексу
України, проведено камеральну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «Аквавінтекс» податкової
звітності з акцизного податку за
січень 2014р.

За наслідками вказаної перевірки
Державною податковою інспекцією в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області складено Акт від 11.03.2014р.
№297/15-21-21-00-27/25040503 «Про результати
камеральної перевірки даних
задекларованих у податковій звітності
з акцизного податку», у висновках якого
наголошено на несвоєчасній сплаті ТОВ
«Спільне підприємство «Аквавінтекс»
узгодженого податкового зобов'язання з
акцизного податку у сумі 483425,46грн. за
січень 2014р. (граничний строк сплати
узгодженого податкового зобов'язання -
02.03.2014р., тоді як фактично сплачено
03.03.2014р.), у зв'язку з чим порушено вимоги
п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки
від 11.03.2014р. №297/15-21-21-00-27/25040503 Державною
податковою інспекцією в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області 10.04.2014р. винесено податкове
повідомлення-рішення № щодо
визначення суми штрафу по акцизному
збору в розмірі 48342,55грн.

Не погодившись з означеним податковим
повідомленням-рішенням від 10.04.2014р.
№ ТОВ «Спільне підприємство
«Аквавінтекс» звернулось до Головного
управління Міндоходів в Одеській
області з первинною скаргою (вихід.№159
від 24.04.2014р.) про його скасування, за
результатами розгляду якої Головним
управлінням Міндоходів в Одеській
області прийнято рішення про
результати розгляду первинної скарги
№1303/10/15-32-10-02-07 від 16.06.2014р., яким
залишено без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ в
Овідіопольському районі ГУ Міндоходів
в Одеській області від 10.04.2014р. №,
а первинну скаргу директора ТОВ
«Спільне підприємство «Аквавінтекс»
Дзюбан Е.В. - без задоволення.

Не погодившись з вищеозначеними
рішеннями ТОВ «Спільне підприємство
«Аквавінтекс» звернулось до Державної
фіскальної служби України з повторною
скаргою (вихід.№257 від 04.07.2014р.) про їх
скасування, за результатами розгляду
якої Державною фіскальною службою
України прийнято рішення про
результати розгляду скарги
№304/6/99-99-10-01-02-15 від 24.07.2014р., яким
залишено без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ в
Овідіопольському районі ГУ Міндоходів
в Одеській області від 10.04.2014р. №,
та рішення ГУ Міндоходів в Одеській
області №1303/10/15-32-10-02-07 від 16.06.2014р.,
прийняте за результатами розгляду
первинної скарги, а скаргу - без
задоволення.

Не погодившись із означеним податковим
повідомленням-рішенням від 10.04.2014р.
№, ТОВ «Спільне підприємство
«Аквавінтекс» звернулось звернувся до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовною заявою про визнання
його протиправним та скасування.

Так, на думку суду, оскаржуване
позивачем податкове
повідомлення-рішення ДПІ в
Овідіопольському районі ГУ Міндоходів
в Одеській області від 10.04.2014р. №
щодо визначення суми штрафу по
акцизному збору в розмірі 48342,55грн.,
винесено податковим органом
неправомірно, безпідставно та у
порушення положень чинного
податкового законодавства України,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та
вбачається з наявних у матеріалах
справи документів, підставою для
винесення ДПІ в Овідіопольському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області оскаржуваного позивачем
податкового повідомлення-рішення від
10.04.2014р. № щодо визначення суми
штрафу по акцизному збору в розмірі
48342,55грн., слугував встановлений в ході
проведеної камеральної перевірки, факт
несвоєчасної сплати ТОВ «Спільне
підприємство «Аквавінтекс»
узгодженого податкового зобов'язання з
акцизного податку у сумі 483425,46грн. за
січень 2014р. (граничний строк сплати
узгодженого податкового зобов'язання -
02.03.2014р., тоді як фактично сплачено
03.03.2014р.).

Відповідно до п.п.212.1.1 п.212.1 ст.2012
Податкового кодексу України платником
акцизного податку, у тому числі, є
особа, яка виробляє підакцизні товари
(продукцію) на митній території
України, у тому числі з давальницької
сировини.

Згідно з п.215.1 ст.215 означеного Кодексу
до підакцизних товарів належать: спирт
етиловий та інші спиртові дистиляти,
алкогольні напої, пиво; тютюнові
вироби, тютюн та промислові замінники
тютюну; нафтопродукти, скраплений газ;
автомобілі легкові, кузови до них,
причепи та напівпричепи, мотоцикли.

Пунктом 224.1 статті 224 Податкового
кодексу України передбачено, що
контроль за правильністю обчислення і
своєчасністю сплати до бюджету податку
з підакцизних товарів (продукції), що
виробляються на території України,
здійснюється контролюючими органами.

Відповідно до п.п.223.1, 223.2 ст.223
Податкового кодексу України базовий
податковий період для сплати податку
відповідає календарному місяцю.
Платник податку з підакцизних товарів
(продукції), вироблених на митній
території України, та імпортер
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів подає щомісяця не пізніше 20
числа наступного періоду
контролюючому органу за місцем
реєстрації декларацію акцизного
податку за формою, затвердженою у
порядку, встановленому статтею 46 цього
Кодексу.

Згідно з п.46.1 ст.46 Податкового кодексу
України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пп.16.1.2., пп.16.1.3. п.16.1. ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Відповідно до п.п.49.1, 49.2. ст.49
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Порядок обчислення податку з товарів,
вироблених на митній території України
визначено ст.217 Податкового кодексу
України, відповідно до п.217.1 якого суми
податку, що підлягають сплаті, з
підакцизних товарів (продукції),
вироблених на митній території
України, визначаються платником
податку самостійно, виходячи з об'єктів
оподаткування, бази оподаткування та
ставок цього податку, що діють на дату
виникнення податкових зобов'язань.

Строки сплати податкових зобов'язань
передбачено статтею 57 Податкового
кодексу України, згідно з пунктом 57.1
якої платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.31 ПК України, строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п.п.222.1.1 п.222.1 ст.222 Податкового
кодексу України суми податку
перераховуються до бюджету
виробниками підакцизних товарів
(продукції) протягом 10 календарних
днів, що настають за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого цим Кодексом для подання
податкової декларації за місячний
податковий період.

Судом встановлено, що 19.02.2014р. ТОВ
«Спільне підприємство «Аквавінтекс»
до ДПІ в Овідіопольському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області подано
декларацію акцизного податку за січень
2014р. №, у зв'язку з чим платник
податків зобов'язаний був самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, тобто до 01.03.2014р.
включно.

Так, в ході час з'ясування фактичних
обставин справи судом встановлено, що
відповідно до наявних у матеріалах
справи Платіжних доручень від 28.02.2014р.
№226, №227, №228, №229, №230 ТОВ «Спільне
підприємство «Аквавінтекс»
перераховано до ПАТ «Банк кредит
Дніпро» акцизного податку за січень
2014р. у загальному розмірі 484763,00грн.

Водночас, судом встановлено, що
означені платежі із незалежних від
платника податку обставин ПАТ «Банк
кредит Дніпро» проведено лише 03.03.2014р.

Загальні засади функціонування
платіжних систем і систем розрахунків
в Україні, поняття та загальний порядок
проведення переказу коштів у межах
України визначено Законом України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» від 5 квітня 2001року №2346-III (зі
змінами та доповненнями), який
встановлює відповідальність суб'єктів
переказу, а також визначає загальний
порядок здійснення нагляду (оверсайта)
за платіжними системами.

Відповідно до п.8.1 ст.8 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні» банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в розрахунковому документі,
який надійшов протягом операційного
часу банку, в день його надходження. За
правилами п.32.1 ст.32 даного Закону банк,
що обслуговує платника, та банк, що
обслуговує отримувача, несуть перед
платником та отримувачем
відповідальність, пов'язану з
проведенням переказу, відповідно до
цього Закону укладених між ними
договорів.

Відповідно до п.1.24 ст.1 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" - переказ коштів це рух
певної суми коштів з метою її
зарахування на рахунок отримувача або
видачі йому у готівковій формі.
Ініціатором переказу вважається особа,
особа, яка на законних підставах
ініціює переказ коштів шляхом
формування та подання відповідного
документа на переказ або використання
спеціального платіжного засобу.

Відповідно до п.22.4 ст.22, п.24.3 ст. 24
зазначеного Закону при використанні
розрахункового документа ініціювання
переказу вважається завершеним з
моменту прийняття банком платника
розрахункового документа на виконання,
при використанні документа на переказ
готівки ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту
прийняття до виконання банком або
іншою установою - членом платіжної
системи документа на переказ готівки
разом із сумою коштів у готівковій
формі. Прийняття документа на переказ
готівки до виконання засвідчується
підписом уповноваженої особи банку або
іншої установи - члена платіжної
системи чи відповідним чином
оформленою квитанцією.

Відповідно до п.п.129.6 п.129.6 ст.129
Податкового кодексу України порушення
строку зарахування податків до
бюджетів або державних цільових
фондів, установлених Законом України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», з вини банку такий
банк сплачує пеню за кожний день
прострочення, включаючи день сплати, та
штрафні санкції у розмірах,
встановлених цим Кодексом, а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Кодексом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податків, зборів (обов'язкових
платежів) до бюджету державного
цільового фонду. При цьому, платник
податків звільняється від
відповідальності за несвоєчасне або
перерахування не в повному обсязі
податків, зборів та інших платежів до
бюджетів та державних цільових фондів,
включаючи нараховану пеню або штрафні
санкції.

Також, на виконання вимог статей 2, 8
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" та з метою виконання
статей 129, 130, 131 Податкового кодексу
України розроблено Інструкцію про
порядок нарахування та погашення пені
за платежами, що контролюються
органами державної податкової служби,
затверджену Наказом Державної
податкової адміністрації України від
17.12.2010р. №953, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2010р. за №1350/18645, відповідно до п.п.4.1, 4.2
якої за порушення строку зарахування
податків до бюджетів або державних
цільових фондів, установлених Законом
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні", з вини банку
такий банк сплачує пеню за кожний день
прострочення, включаючи день сплати, та
штрафні санкції у розмірах,
встановлених Кодексом, а також несе
іншу відповідальність, встановлену
Кодексом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податків, зборів (обов'язкових
платежів) до бюджету або державного
цільового фонду. При цьому платник
податків звільняється від
відповідальності за несвоєчасне
перерахування або перерахування не в
повному обсязі таких податків, зборів
та інших платежів до бюджетів та
державних цільових фондів, включаючи
нараховану пеню або штрафні санкції.

Визначальним у змісті даних норм є те, з
чиєї вини відбулося несвоєчасне
зарахування податку, збору
(обов'язкового платежу) до бюджету або
державного цільового фонду. Отже, якщо
не перерахування податку, збору не є
наслідком дій платника податку, то до
нього не можуть бути застосовані
штрафні санкції, пеня чи пред'явлена
вимога про повне перерахування
податкових платежів до бюджетів та
державних цільових фондів.

Водночас, судом з'ясовано, що позивачем
- ТОВ «Спільне підприємство
«Аквавінтекс», як платником
відповідного податку, своєчасно
виконано свої зобов'язання перед
Державним бюджетом та сплачено податок
у строк, що встановлений вищевказаними
нормами, оскільки днем сплати збору - є
день їх зарахування до відповідної
фінансової установи.

Таким чином, системний аналіз
наведених норм дає підстави для
висновку про те, що порушення порядку
зарахування до бюджету та державних
цільових фондів податків і зборів при
пред'явленні платником податків до
установи банку платіжних доручень у
встановлений строк, є виною банку, що
відповідно свідчить про відсутність з
боку позивача - ТОВ «Спільне
підприємство «Аквавінтекс» порушень
щодо несвоєчасного перерахування до
бюджету податкових зобов'язань з
акцизного податку за січень 2014р. у
строк, встановлений законом.

Відтак, судом встановлено, що податкові
зобов'язання ТОВ «Спільне підприємство
«Аквавінтекс», узгоджені позивачем у
податковій декларації з акцизного
податку за січень 2014р., були погашені
платником податку у повному обсязі, у
порядку, та строк, визначений чинним
законодавством України.

Вищевикладене спростовує твердження
відповідача, наведені у письмових
запереченнях на адміністративний
позов та викладені усно в ході судового
розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Натомість,
Державна податкова інспекція в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області не надала суду жодних належних
доказів на підтвердження та
обґрунтування правомірності винесення
оскаржуваного позивачем податкового
повідомлення-рішення від 10.04.2014р.
№ щодо визначення суми штрафу по
акцизному збору в розмірі 48342,55грн.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС
України позивач має право, у тому числі,
вимагати скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
та оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «Аквавінтекс»
правомірні, документально
підтверджені та обґрунтовані,
базуються на положеннях чинного
податкового законодавства, отже
підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «Аквавінтекс»,
відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС
України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94,
ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спільне
підприємство «Аквавінтекс» до
Державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 10.04.2014р.
№ щодо визначення суми штрафу по
акцизному збору в розмірі 48342,55грн.,
задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 10.04.2014р. №.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спільне
підприємство «Аквавінтекс» (67832,
Одеська обл., Овідіопольський район,
с.Великодолинське, вул.Леніна,126, ) судовий збір у сумі 182 (сто
вісімдесят дві)грн. 70коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Повний текст постанови складено та
підписано судом 09 вересня 2014 року.

Суддя
Харченко Ю.В.

.