Справа № 826/9643/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації щодо відмови
ОСОБА_2 у встановленні статусу та
видачі посвідчення інваліда війни;

- зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації встановити
ОСОБА_2 статус інваліда війни та видати
посвідчення інваліда війни.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
серпня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а оскаржувану постанову
суду - скасувати, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач має статус особи, постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії, що підтверджується копією
посвідчення Серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Крім цього, ОСОБА_2 має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
вкладкою до посвідчення громадянина,
який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи (а.с. 10).

Відповідно до довідки МСЕК від 07.05.2002
року (а.с. 11) ОСОБА_2 з 01.05.2002 року
встановлено ІІІ групу інвалідності
внаслідок захворювання, пов'язаного з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

З матеріалів справи вбачається, що
позивача було залучено у складі
формувань Цивільної оборони до
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи.

Участь позивача в період з 15.05.1986 року
по 21.05.1986 року у ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи в складі
невоєнізованого формування Цивільної
оборони підтверджується наступними
документами: копіями маршрутного листа
№ 71 від 14.03.2013, трудової книжки № 533/3,
довідки № 064/4244 від 04.04.2013, наказу № 29
від 30.04.1986, наказу № 37 від 10.05.1986 з
додатком № 2, супровідного листа № 14
від 27.01.1987 з додатком та довідки № 407
від 05.04.2013.

ОСОБА_2 звернувся до управління праці
та соціального захисту населення із
заявою про встановлення статусу
інваліда війни та видачі відповідного
посвідчення на підставі пункту 9
частини 2 статті 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року N 3551-XII (далі по тексту - Закон N
3551-XII).

Листом № 495 від 14.05.2013 позивача було
повідомлено про те, що визначити йому
статус інваліда війни та видати
відповідне посвідчення на підставі
наданих документів не є можливим,
оскільки надані документи не
підтверджують факт залучення і
виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у складі формувань цивільної оборони.

Вважаючи вказану відмову протиправною,
позивач звернулася з даним позовом до
суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
при зверненні до відповідача не надано
документів які б містили інформацію
про розпорядчі документи по лінії
Цивільної оборони про залучення
підприємства, на якому працював
позивач, до вказаного формування чи
розпорядчого документа по
підприємству, установі про залучення
позивача саме до складу формувань
цивільної оборони.

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржувана відмови відповідача
мотивована тим, що позивачем не надано
належних доказів підтвердження участі
у складі формувань Цивільної борони
під час ліквідації аварії на ЧАЕС.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість наведеного висновку
відповідача, колегія суддів зазначає
таке.

Питання регулювання правового статусу
ветеранів війни визначає Закон України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» (далі по тексту
- Закон № 3551-ХІІ).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону № 3551-ХІІ до інвалідів війни,
крім інших категорій громадян,
належать також особи, залучені до
складу формувань Цивільної оборони,
які стали інвалідами внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Положенням про Цивільну оборону СРСР,
затвердженим постановою КПРС і Ради
Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року
№1111, та Положенням про невоєнізовані
формування Цивільної оборони СРСР,
затвердженим наказом начальника ІДО
СРСР від 06 червня 1975 року № 90,
пережбачено, що формування Цивільної
оборони, в тому числі невоєнізовані,
створювались для виконання заходів по
ліквідації аварій, катастроф,
стихійних лих, великих пожеж та їх
наслідків, а також при застосуванні
засобів масового ураження (у воєнний
час), захисту і організації
життєзабезпечення населення.

Отже позивач, інвалідність якого
пов'язана з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, та який
був залучений до складу формувань
Цивільної оборони у вказаний період, за
наявності документів, підтверджуючих
право на отримання статусу інваліда
війни, має отримати такий статус з
видачею відповідного посвідчення.

Відповідно до пункту 7 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків ветеранів війни, затвердженого
постановою КМ України від 12 травня 1994
року № 302, посвідчення інваліда війни
видаються органами праці та
соціального захисту населення за
місцем реєстрації громадянина.

Згідно цього ж Положення посвідчення
інваліда війни видається на підставі
довідки медико-соціальної експертної
комісії про групу та причину
інвалідності.

Колегією суддів встановлено, позивач
працював начальником автоколони в АТП
23058 та в період з 15.05.1986 року по 21.05.1986
року залучався до робіт по ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи в
складі невоєнізованого формування
Цивільної оборони.

Та обставина, що позивач брав участь в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у складі
невоєнізованого формування Цивільної
оборони підтверджується наступними
документами:

- маршрутним листом № 71 від 14.03.2013 (а.с.
12), з якого вбачається, що позивача в
період з 15.05.1986 року по 21.05.1986 року було
направлено на роботи (перевезення
вантажів) по ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи;

- довідкою № 064/4244 від 04.04.2013 (а.с. 18), в
якій зазначено, що ОСОБА_2 15 травня 1986
року приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в складі
невоєнізованого формування цивільної
оброни Київської автотранспортного
підприємства 23058.

- наказом начальника цивільної оборони
№ 29 від 30.04.1986 про організацію заходів
Цивільної оборони у зв'язку з аварією
на ЧАЕС (а.с. 19-20), з п. 3 якого вбачаться,
що начальнику автоколони ОСОБА_2
доручено забезпечити готовність
рухомого складу та здійснювати
контроль його технічного стану.

- наказом № 37 від 10.05.1986 про участь в
роботах по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС з додатком № 2 та супровідного
листа № 14 від 27.01.1987 з додатком (а.с. 21-26),
з яких вбачається, що начальника
автоколони ОСОБА_2 було направлено на
виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ти
кілометровій зоні, з 15.05.1986 року.

- довідкою № 407 від 05.04.2013 (а.с. 27), з якої
встановлено, що станом на 26.04.1986 року
формування ЦО Київського АТП - 23058
входило в особовий склад штабів ЦО,
який направлявся до складу оперативних
груп ЦО України (м. Чорнобиль). Київське
АТП - 23058 входило до складу
автомобільної колони військового типу
2242-В1, яка залучалась до виконання
завдань по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в складі
оперативних груп ЦО України (м.
Чорнобиль).

Таким чином, право позивача на
встановлення статусу інваліда війни та
видачу відповідно посвідчення
підтверджується належними доказами, що
містяться в матеріалах справи, а тому в
суду наявні правові підстави для
задоволення позову.

Посилання відповідача на листи
Міністерства праці та соціальної
політики України за № 4 від 25
травня 2009 року, Головного управління
праці та соціального захисту населення
Київської обласної державної
адміністрації № 05728 від 14 березня 2008
року, якими вимагається для
підтвердження залучення особи до
формувань Цивільної оборони надання
органам соціального захисту населення,
крім довідки управління з питань
надзвичайних ситуацій, додаткових
документів, а саме: довідки, що містить
інформацію про наказ чи розпорядження
про залучення особи до формувань
Цивільної оборони, займану посаду та
документів про роботу, яку виконував
громадянин під час ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, колегія суддів відхиляє.

Ці листи-роз'яснення носять
інформаційний характер, не мають ознак
нормативно-правового акту, а тому не
можуть бути використані, як правова
підстава, що врегульовує порядок для
прийняття рішення про встановлення
статусу ветерана війни.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог, оскільки висновку суду не
відповідають дійсним обставинам
справи.

Отже, доводи апеляційної скарги
знайшли підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи, а тому
оскаржувана постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 серпня 2013 року
скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації щодо відмови
ОСОБА_2 у встановленні статусу та
видачі посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації встановити
ОСОБА_2 статус інваліда війни та видати
посвідчення інваліда війни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан
О.А. Губська

Головуючий суддя

Парінов А.Б.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.