Справа № 679/379/14-а
Суддя: Ходоровський Б. В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/679/78/2014
14 серпня 2014 року Нетішинський міський
суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Ходоровський Б.В.,
при секретарі -Котюк Т.А. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нетішин
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,,-
Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 29 квітня
2014 року позов ОСОБА_1 задоволено,
визнано протиправною та скасовано
постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області від 05 лютого 2014
року №33 про визнання ОСОБА_1 винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1ст.188-42 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100
11 липня 2014 року ОСОБА_1 подав заяву про
ухвалення додаткового судового
рішення щодо вирішення питання про
судові витрати, а саме стягнення з
державного бюджету України на його
користь 73,08 грн. витрат, понесених на
сплату судового збору та 400 грн. витрат
на правову допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України,
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадку, якщо судом
не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що заява про винесення
додаткової постанови підлягає
частковому задоволенню, з наступних
міркувань.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Оскільки позовні вимоги було
задоволено, суд приходить до висновку
про задоволення заяви щодо стягнення з
Державного бюджету України на користь
позивача витрати зі сплати судового
збору у розмірі 73,08 грн.

Щодо стягнення витрат на правову
допомогу заява у цій частині
задоволенню не підлягає у зв'язку з
наступним.

Згідно зі ст. 87 КАС України, судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать, зокрема,
витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України,
витрати, пов'язані з оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, які надають правову допомогу за
договором, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 90 КАС України
передбачено, що граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Таким нормативно-правовим актом є
Закон України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20 грудня 2011 року №4191-VI.

Відповідно до статті 1 вищевказаного
закону розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Згідно ст.30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
гонорар є формою винагороди адвоката
за здійснення захисту, представництва
та надання інших видів правової
допомоги клієнту. Порядок обчислення
гонорару (фіксований розмір, погодинна
оплата), підстави для зміни розміру
гонорару, порядок його сплати, умови
повернення тощо визначаються в
договорі про надання правової
допомоги. При встановленні розміру
гонорару враховуються складність
справи, кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з витягу із договору про надання
правової допомоги від 14 лютого 2014 року,
укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом
ОСОБА_2, адвокат надає клієнту правову
допомогу щодо оскарження постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області від 05 лютого 2014
року №33, за який клієнт зобов'язується
сплатити гонорар (винагороду) за надану
правову допомогу та компенсувати
фактичні витрати на її надання в обсязі
та на умовах, визначених цим договором.
Під наданням правової допомоги сторони
розуміють: збір та правовий аналіз
документів та матеріалів що стосуються
справи, складання необхідних для
справи процесуальних документів,
представництва клієнта в судах з усіма
правами представника, та ін.

Положень щодо обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
обсягу та умов його сплати у договорі
про надання правової допомоги не
міститься.

Надана позивачем квитанція від 14.02.2014
№318206 містить реквізити про оплату
адвокату ОСОБА_2 400 грн. за надання
послуг з правової допомоги ОСОБА_1
Інших реквізитів, за яку саме правову
допомогу оплачені послуги, по якому
договору, квитанція не містить.

Як вже зазначалося, в силу Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» компенсації підлягають
витрати на правову допомогу, пов'язані
з участю особи, яка надавала правову
допомогу, у судовому засіданні,
натомість, витрати, пов'язані з
підготовкою позовної заяви для подання
до суду, несе сама сторона.

Розрахунку оплати послуг адвоката про
надання правової допомоги згідно вимог
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» у матеріалах справи немає.

Таким чином суд вважає, що позивачем не
надано та не доведено факту
відповідності заявленої до стягнення
суми законодавчо встановленому
граничному розміру витрат на правову
допомогу.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 87, 90, 94, 168 КАС України,

,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової
постанови задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) витрати зі сплати судового
збору у розмірі 73 грн. 08 коп.

У задоволенні заяви про стягнення
витрат на правову допомогу в розмірі 400
грн. відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ходоровський Б.В.