Справа № 2а-6232/11 (2а-139/13, 2а/711/139/13)
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/20032/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Олексієнко М.М. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26.11.2013р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2014р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області та з урахуванням
уточнених позовних вимог просив
зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області здійснити перерахунок пенсії
з включенням набавки за
оперативно-розшукову діяльність в
розмірі 50 % від посадового окладу з
01.01.2008р., оскільки в період проходження
служби на посаді старшого
оперуповноваженого
надзорно-розшукової групи відділення
відділу виконання покарань управління
внутрішніх справ України Черкаського
облвиконкому він здійснював
оперативно-розшукову діяльність.

Постановою Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 26.11.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2014р., в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи в
межах, передбачених ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
касаційної скарги з урахуванням
наступного.

Судами встановлено, що позивача
1989 року звільнено в запас Збройних Сил
СРСР з посади «старший
оперуповноважений надзорно-розшукової
групи відділення відділу виконання
покарань УВС Черкаського
облвиконкому».

Згідно із ч. 3 ст. 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII)
усі призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою ст. 51 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів
України №1294 від 07.11.2007р. «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» з січня 2008 року
запроваджено нові умови грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ та системи виконання
покарань, зокрема, збільшені розміри
додаткових видів грошового
забезпечення.

Вказаною постановою №1294
передбачено, що особам середнього,
старшого і вищого начальницького
складу органів внутрішніх справ, які
провадять оперативно-розшукову,
розвідувальну чи контррозвідувальну
діяльність та інформаційно-аналітичне
забезпечення органів державної влади і
оперативно-службову діяльність,
установлюється надбавка в розмірі до 50%
посадового окладу.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 13.02.2008р. №45 «Про
затвердження Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» з 01.01.2008р. для перерахунку пенсій
враховуються оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентна надбавка за вислугу років у
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, щомісячні надбавки,
доплати, підвищення та щомісячна
премія в середніх розмірах, що фактично
виплачені за місяць, в якому виникло
право на перерахунок пенсії за
відповідною посадою.

Тобто, з 01.01.2008р. перерахунок
пенсій проводився, виходячи з
середнього розміру окладів за посадою,
окладів за званням, надбавок та премій,
фактично виплачених за січень 2008 року
на аналогічних посадах.

Як встановлено судами, позивачу з
01.01.2008р. проведено перерахунок пенсії з
таких видів грошового забезпечення:
оклад за посадою, оклад за званням,
надбавка за вислугу років 40%, надбавка
за виконання особливо важливих завдань
42%, премія 15%. Всього в розмірі 2050, 33 грн.

В подальшому позивачу проведено
перерахунок пенсії на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.04.2012р. № 355, згідно якої з 01.07.2012р.
до пенсій, призначених відповідно до
Закону 2262-XII встановлюється підвищення
у розмірі 11 % пенсій, обчислених
відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону, яке
збільшується з 01.09.2012р. до 23% та з 01.01.2013р.
до 35%.

При цьому в грошове забезпечення,
з якого позивачу нараховується пенсія,
не входить набавка за
оперативно-розшукову діяльність.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суди виходили з того, що позивачу не
може бути врахована надбавка за
оперативно-розшукову діяльність,
оскільки такого структурного
підрозділу як надзорно-розшукова група
структурою апаратів управління
Державної пенітенціарної служби в м.
Києві та Київській області не
передбачено. Тобто, аналогічної посади
тій, на якій проходив службу позивач в
структурі управління Державної
пенітенціарної служби в січні 2008 року
не існувало.

Колегія суддів з такими
висновками судів попередніх інстанцій
погодитись не може, оскільки всупереч
вимогам ст.ст. 11, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення судів постановлені по
недостатньо з'ясованих і перевірених
обставинах справи, що мають значення
для її правильного вирішення.

Частиною 5 ст. 23 Закону України
«Про Державну кримінально-виконавчу
службу України» визначено, що на осіб
рядового і начальницького складу
кримінально-виконавчої служби
поширюються дія статей 22 і 23 Закону
України «Про міліцію», а також порядок
і умови проходження служби та
грошового забезпечення, передбачені
для працівників органів внутрішніх
справ. На працівників
кримінально-виконавчої служби
поширюються умови оплати праці,
передбачені для працівників органів
внутрішніх справ, які не мають
спеціальних звань.

Вирішуючи спір суди не врахували,
що на виконання Постанови № 1294 з метою
визначення порядку та умов виплати
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України наказом Державного
департаменту України з питань
виконання покарань від 07.10.2009р. № 222
затверджено Інструкцію про порядок
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України.

Пунктом 6.3 вказаної Інструкції
передбачено, що особам середнього,
старшого і вищого начальницького
складу, які провадять
оперативно-розшукову діяльність,
інформаційно-аналітичне забезпечення
органів державної влади і
оперативно-службову діяльність, за
рішенням начальника органу або
установи виплачуються надбавки в
розмірі до 50 відсотків посадового
окладу. Розмір таких надбавок
установлюється індивідуально особам
середнього, старшого і вищого
начальницького складу керівниками
органів і установ на підставі
мотивованого подання керівника
структурного підрозділу та
оголошується наказом.

За таких обставин визначальним
для вирішення питання щодо врахування
позивачу в грошове забезпечення
надбавки за оперативно-розшукову
діяльність є факт зайняття позивачем
під час служби посади, яка передбачає
здійснення оперативно-розшукової
діяльності, тобто здійснення позивачем
під час проходження служби
оперативно-розшукової діяльності.

При цьому судами не надано
належної оцінки доводам позивача, що
існування такої посади як посада
старшого оперуповноваженого
оперативного відділу (оперативної
групи) в структурі Державного
департаменту України з питань
виконання покарань підтверджується
наказом Державного департаменту
України з питань виконання покарань
від 18.10.2006р. № 201 (чинним на час
виникнення спірних правовідносин),
який регулював питання пільгового
зарахування часу проходження служби до
вислуги років.

Проаналізувавши вищевказані
норми законодавства, суд вважає, що для
перерахунку пенсії можливе врахування
надбавки за оперативно-розшукову,
розвідувальну чи контррозвідувальну
діяльність та інформаційно-аналітичне
забезпечення органів державної влади і
оперативно-службову діяльність
колишнім співробітникам оперативних
служб підрозділів по виконанню
покарань за умови, якщо така надбавка
виплачувалася за січень 2008 року за
аналогічними посадами в державному
Департаменті України з питань
виконання покарань.

Крім того, вирішуючи спір, суди в
своїх рішеннях послалися на неіснуючу
редакцію пункту 5 Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб».

Статтею 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи судові рішення у даній
справі, суди зазначених вимог
процесуального закону не виконали.

Відповідно до ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального
права, які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, є
підставою для скасування оскаржуваних
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26.11.2013р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2014р.
скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді
Винокуров К.С.

Олексієнко М.М.