Справа № 522/11348/14-а
Суддя: Турецький О. С.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/787/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі судових засідань -
Гасуляк С.Г.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2, представника відповідача -
Змунчили М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одесі, справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Державної фінансової інспекції в
Одеський області про визнання
недійсною та скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Приморського
районного суду м. Одеси з вищевказаним
адміністративним позовом про визнання
недійсною та скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення, винесену 10.06.2014 року першим
заступником начальника Державної
фінансової інспекції в Одеський
області, Линник В.В., вказуючи на
наступне.

10.06.2014 року, першим заступником
начальника Державної фінансової
інспекції в Одеській області, Линник
В.В., за результатами розгляду
протоколу про адміністративне
правопорушення №15-0508/2014 від 13.05.2014 р.
(далі - Протокол від 13.05.2014р.) була
прийнята постанова про накладення
адміністративного стягнення №15-0403/2014
(далі - Постанова від 10.06.2014 р.),
відповідно до якої проректора з
розвитку Одеського національного
морського університету Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України ОСОБА_4 було визнано винним в
порушенні законодавства з фінансових
питань, веденні бухгалтерського обліку
з порушенням установленого порядку.

Однак, позивач вважає Постанову від
10.06.2014 р. неправомірною та такою, що
підлягає скасуванню, у зв'язку з тим, що
норми, на які є посилання втратили
чинність, на проректора ОСОБА_4 не
покладений обов'язок забезпечення
перевірки й узгодження
проектно-кошторисної документації,
відповідності обсягів, строків та
якості будівельних та ремонтних робіт
затвердженій проектно-кошторисній
документації, будівельним нормам та
правилам.

Також, позивач в своєму зазначає, що
посадові особи ДФІ в Одеській області
не є особами, які мають право складати
протоколи про правопорушення у справах
про адміністративні правопорушення по
ст. 164-2 КУпАП.

Посилаючись на викладене, а також ст.
ст. 7, 9, 14, 130, 254-255, 288-289 КУпАП та ст. 19
Конституції України, позивач просив
позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
просили суд їх задовольнити,
представник відповідача позов не
визнала, вважає його необґрунтованим,
та таким, що не підлягає задоволенню.

З'ясувавши обставини, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, та правовідносини сторін,
що випливають з таких обставин,
вислухавши учасників цивільного
процесу, перевіривши їх доводи
наявними в справі доказами, дослідивши
матеріали справи, надавши їм правову
оцінку, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

10.06.2014 року першим заступником
начальника Державної фінансової
інспекції в Одеській області, Линник
Вадимом Валентиновичем, за
результатами розгляду протоколу про
адміністративне правопорушення
№15-0508/2014 від 13.05.2014 р. була прийнята
постанова про накладення
адміністративного стягнення №15-0403/2014,
відповідно до якої, проректора з
розвитку Одеського національного
морського університету Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України ОСОБА_4 було визнано винним в
«порушенні законодавства з фінансових
питань, неналежний контроль та
організація за веденням
бухгалтерського обліку, що призвело до
ведення бухгалтерського обліку і
фінансової звітності з порушенням
встановленого порядку, а саме:
підписання актів виконаних робіт ф.
№КБ-2в за травень та серпень 2013 року при
виконанні робіт з капітального ремонту
гуртожитку №6 ОНМУ по вул.
Старопортофранківській, 59 в м. Одесі,
включення до зазначених актів
виконаних робіт обсягів робіт, які
фактично не виконувались підрядною
організацією ТОВ «Приморстрой».

Так, з матеріалів справи вбачається, що
Державною фінансовою інспекцією в
Одеській області (далі - ДФІ в Одеській
області, Відповідач) за результатами
проведення позапланової ревізії
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Одеського національного морського
університету Міністерства освіти і
науки, молоді та спорту України за
період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року, 10.06.2014
року був складений протокол про
адміністративне правопорушення
№15-0453/2014, однак, у зв'язку з тим, що зміст
протоколу не відповідав вимогам
Порядку оформлення Державною
фінансовою інспекцією України та її
територіальними органами матеріалів
про адміністративні правопорушення,
затвердженого наказом Міністерства
Фінансів України від 09.12.2013 р. за №1045 та
вимогам ст. 256 КУпАП, ДФІ в Одеській
області скасувала вказаний протокол та
« 13» травня 2014 року видала новий
протокол про адміністративне
правопорушення №15-0508/2014.

Зі змісту Протоколу від 13.05.2014 р.
вбачається, що ДФІ в Одеській області
було виявлено «порушення
законодавства з фінансових питань,
неналежне оформлення первинних
облікових документів, що призвело до
підписання з ТОВ «Приморстрой» актів
виконаних робіт за травень та серпень
2013 року з включенням до них обсягів
робіт, які фактично не виконувались
підрядником», що є порушенням вимог ч.1
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 3.3.9 «Правил
визначення вартості будівництва» (ДБН
Д.1.1-1-2000), затверджених наказом Держбуду
України від 27.08.2000 р. №174, які згідно
наказу Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 5 липня 2013 року №293, Закону
України «Про будівельні норми в
Україні», ст. 173, 175, 179 Господарського
кодексу України.

Проте, п. 3.3.9 «Правил визначення
вартості будівництва» (ДБН Д.1.1-1-2000),
затверджених наказом Держбуду України
від 27.08.2000 р. №174, втратили чинність на
території України, а Закону України
«Про будівельні норми в Україні»
взагалі не існує.

Також слід зазначити, що об'єктивна
сторона передбачених ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», ст. 173,
175, 179 Господарського кодексу України,
правопорушень, полягає, зокрема, у
вчиненні особою діянь з порушення
правил складання первинних документів,
які фіксують здійснення господарських
операцій, визначення вартості робіт,
порядку та змісту укладання
господарських договорів.

При цьому, частиною 3 статті 7 КУпАП
передбачено, що провадження в справах
про адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

При цьому, диспозицією ч. 1 ст. 164-2 КУпАП
передбачений перелік дій, вчинення
яких розглядається компетентним
органом влади, як порушення
законодавства з фінансових питань, а
саме: приховування в обліку валютних та
інших доходів, непродуктивних витрат і
збитків, відсутність бухгалтерського
обліку або ведення його з порушенням
установленого порядку, внесення
неправдивих даних до фінансової
звітності, неподання фінансової
звітності, несвоєчасне або неякісне
проведення інвентаризацій грошових
коштів і матеріальних цінностей,
несвоєчасне подання на розгляд,
погодження або затвердження річного
фінансового плану підприємства
державного сектору економіки та звіту
про його виконання, перешкоджання
працівникам органу державного
фінансового контролю у проведенні
ревізій та перевірок, невжиття заходів
щодо відшкодування з винних осіб
збитків від недостач, розтрат, крадіжок
і безгосподарності.

Однак, статтею 7 КУпАП передбачено, що
ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 14 КУпАП, посадові особи
підлягають адміністративній
відповідальності за адміністративні
правопорушення, зв'язані з
недодержанням установлених правил у
сфері охорони порядку управління,
державного і громадського порядку,
природи, здоров'я населення та інших
правил, забезпечення виконання яких
входить до їх службових обов'язків.

Враховуючи вищевикладене, задля
притягнення посадової особи до
адміністративної відповідальності за
правопорушення встановлених правил є
обов'язкове зазначення у відповідній
посадовій інструкції обов'язку
виконання таких правил.

Проте, на проректора з розвитку
університету, ОСОБА_4 не покладений
обов'язок забезпечення перевірки й
узгодження проектно-кошторисної
документації, відповідності обсягів,
строків та якості будівельних та
ремонтних робіт затвердженій
проектно-кошторисній документації,
будівельним нормам та правилам.

Так, у складеному стосовно ОСОБА_4
протоколі від 13.05.2014 р. вказано, що
«підписання з ТОВ «Приморстрой» актів
виконаних робіт за травень та серпень
2013 року відбулось з включенням до них
обсягів робіт, які фактично не
виконувались підрядником».

При цьому, з наявної в матеріалах
справи посадової інструкції
проректора з розвитку університету
№2-08-398 від 11.03.2009 р. (з урахуванням змін
від 31.03.2011р.), підписаною особисто
ОСОБА_4, а також вказаних у Протоколі
від 13.05.2014 р. пояснень ОСОБА_4,
вбачається, що проректор з розвитку
університету не відповідає за
правильність складання первинних
документів, а також не контролює та не
відповідає за відповідність
фінансових питань вимогам чинного
законодавства України. ОСОБА_4, як
проректор з розвитку університету, має
вищу технічну освіту та здійснює
керівництво лише господарською
роботою в університеті - забезпечує
організацію виконання господарських
робіт.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 відсутній
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 164-2
КУпАП.

У відповідності до п.7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
червня 1988р. №6 «Про практику розгляду
судами скарг на постанови у справах про
адміністративні правопорушення»
розглядаючи відповідно до ст. 293 КУпАП
скаргу або протест на постанову у
справі про адміністративне
правопорушення, суд повинен
перевірити: чи накладено
адміністративне стягнення правомочним
органом; чи є в діях даної особи ознаки
проступку, за який законом передбачена
адміністративна відповідальність, і
вина у його вчиненні; чи не сплив строк
давності для притягнення до
адміністративної відповідальності; чи
правильні висновки органу (посадової
особи), який виніс постанову, про
тяжкість вчиненого проступку і
обтяжуючі обставини; чи враховані
пом'якшуючі обставини, майновий стан
винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

Згідно ст. 255 КУпАП, визначений точний
перелік осіб, що уповноважені складати
протоколи про адміністративні
правопорушення, а також посадові особі,
що мають відповідні повноваження.
Однак, посадові особи ДФІ в Одеській
області не є особами, які мають право
складати протоколи про правопорушення
у справах про адміністративні
правопорушення по ст. 164-2 КУпАП.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що у
справах про адміністративні
правопорушення, що розглядаються
органами, зазначеними в ст. ст. 218-221
цього Кодексу, протоколи про
правопорушення мають право складати
посадові особи органів внутрішніх
справ за ст. ст. 164 - 164-11 КУпАП. Крім
цього, в зазначеній вище статті
вказано, що посадові особи органів
державного фінансового контролю мають
право складати протоколи про
адміністративне правопорушення за ст.
ст. 163-12. 164-12. 164-14 КУпАП.

Таким чином, виконуючий обов'язки
заступника начальника ДФІ в Одеській
області, Линник В.В., не уповноважений
був складати протокол про
адміністративне правопорушення
відносно проректора з розвитку ОНМУ,
ОСОБА_4, згідно з ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, так як
не відноситься до уповноваженої на те
посадової особи відповідно до вимог
даного Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст.69 та ч. 1 ст.70 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС
України, за загальним правилом, що
випливає з принципу змагальності,
кожна сторона повинна подати докази на
підтвердження обставин, на які вона
посилається, або на спростування
обставин, про які стверджує інша
сторона. При розгляді справи щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень встановлена презумпція
його винуватості. Презумпція
винуватості покладає на суб'єкта
владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод та інтересів.

Однак, матеріали адміністративної
справи не містять доказів, щодо
обґрунтованості та законності
притягнення Позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

На підставі ст. ст. 7-14, 17, 23, 70-71, 99, 122, 138,
153-154, 158-163, 167, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст. ст. 7, 14, 164-2, 247, 287-289, 293
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 -
задовольнити.

Визнати недійсною та скасувати
постанову про накладення
адміністративного стягнення серія ДФІ
№ 15-0403/2014 від 10.06.2014 року, винесену
першим заступником начальника
Державної фінансової інспекції в
Одеський області, Линник В.В., якою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у
порушенні законодавства з фінансових
питань, веденні бухгалтерського обліку
з порушенням установленого порядку та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді стягнення
штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення згідно
протоколу про адміністративне
правопорушення Серія ДФІ № 15-0508/2014,
складеного за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП від 13.05.2014
року - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
О.С.Турецький

03.09.2014