Справа № 2а-153/11/0970
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Київ К/800/54511/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області

на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
09.02.2011 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2013 року

у справі № 2а-153/11/0970

за позовом Комунального підприємства
«Долинська центральна районна аптека
№ 18»

до Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції в
Івано-Франківській області

про визнання недійсним рішення,

встановив:

Комунальне підприємство «Долинська
центральна районна аптека № 18»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Івано-Франківській області про
визнання недійсним рішення.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
09.02.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2013 року,
позов задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 08.12.2010
року №/0.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
повністю, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
колегія суддів встановила наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
виїзної планової перевірки КП
«Долинська центральна районна аптека
№ 18» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2007 року по
30.06.2010 року, відповідачем складено акт
від 30.11.2010 року №3649/231/01977576, яким
встановлено порушення, зокрема, п. 1 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», в результаті
чого позивачем не проведено через
реєстратор розрахункових операцій
суму в розмірі 136 418, 70 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 08.12.2010 року
№000265233/0, яким позивачу визначено суму
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
682 093, 50 грн.

Встановлено, що висновок податкового
органу про застосування штрафних
санкцій до позивача зроблено на
підставі даних книги обліку
розрахункових операцій №/2 станом
на 29.01.2009 року, відповідно до яких обсяг
розрахунків по продажу медичних
препаратів позивача становив 75 991, 00
грн.

За таких обставин, відповідач прийшов
до висновку про те, що позивач
зобов'язаний був застосовувати
реєстратор розрахункових операцій
починаючи з 01.03.2009 року, а саме
проводити розрахункові операції через
РРО на суму 136 418, 70 грн. з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з чим погодився суд
апеляційної інстанції, прийшов до
висновку щодо неправомірного
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення відповідних
правовідносин, погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуг)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках передбачених
цим законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Згідно із п. 1 ст. 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено
невідповідність, у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» перелік окремих форм та умов
проведення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій, а
також граничний розмір річного обсягу
розрахункових операцій з продажу
товарів (надання послуг), при
перевищенні якого застосування
реєстраторів розрахункових операцій є
обов'язковим, встановлюються Кабінетом
Міністрів України за поданням
центрального органу виконавчої влади з
питань економічної політики і
Державної податкової адміністрації
України.

Такий перелік затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 23.08.2000
року №1336 «Про забезпечення реалізації
статті 10 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

При цьому граничний розмір річного
обсягу розрахункових операцій з
продажу товарів (надання послуг), у разі
перевищення якого застосування
реєстраторів розрахункових операцій є
обов'язковим, для форм та умов
проведення діяльності, визначених у
пункті 22 переліку, тобто провадження
діяльності у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг
суб'єктами підприємницької діяльності
на території сіл і селищ міського типу,
яким згідно із Законом України «Про
статус гірських населених пунктів в
Україні» надано статус гірських,
становить 200 тис. гривень на один
суб'єкт господарської діяльності.

Терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій
або безготівковій формі із
застосуванням РРО визначені
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.02.2001 року №121, якою, зокрема,
передбачено, що строк переведення
суб'єктів підприємницької діяльності
на облік операцій із застосуванням РРО
складає один місяць з дати перевищення
граничного розміру річного обсягу
розрахункових операцій.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що село Вишків
Долинського району Івано-Франківської
області, де позивач здійснює
господарську діяльність, має статус
гірського населеного пункту, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Вишківської сільської ради
від 07.12.2010 року.

За таких обставин, враховуючи те, що
облік розрахункових операцій на суму 136
418, 70 грн. проведено позивачем із
застосуванням розрахункової книжки,
висновок відповідача про
незастосування РРО при перевищенні
граничного річного обсягу
розрахункових операцій (75 000, 00 грн.) не
може бути підставою для застосування
до позивача санкцій відповідно до п.1 ч.1
ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області відхилити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
09.02.2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16.10.2013 року у справі № 2а-153/11/0970
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, та на неї може
бути подана заява про перегляд судових
рішень Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
Н.Є.Блажівська

М.В.Сірош