Справа № 815/2961/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2961/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м. Одеса

09год.15хв.

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Аракелян М.М.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості , встановив наступне.

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області, в якій позивач
просить суд стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 суму
податкової заборгованості у розмірі
16444,59грн. по земельному податку (орендна
плата).

Згідно з п.п.15.1 ст.15 Податкового кодексу
України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно з п.46.1 ст. 46 ПК України податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України
орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

Відповідно до ст.288 ПК України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. Органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати органу державної податкової
служби за місцезнаходженням земельної
ділянки переліки орендарів, з якими
укладено договори оренди землі на
поточний рік, та інформувати
відповідний орган державної
податкової служби про укладення нових,
внесення змін до існуючих договорів
оренди землі та їх розірвання до 1 числа
місяця, що настає за місяцем, у якому
відбулися зазначені зміни. Платником
орендної плати є орендар земельної
ділянки. Об'єктом оподаткування є
земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем. Податковий період, порядок
обчислення орендної плати, строк
сплати та порядок її зарахування до
бюджетів застосовується відповідно до
вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до ст.285 ПК України базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік. Базовий
податковий (звітний) рік починається 1
січня і закінчується 31 грудня того ж
року (для новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим 12 місяців).

Підпунктом 286.2 ст.286 ПК України платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

За змістом п.п.14.1.175 ПК України
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Судом досліджені подані ДПІ докази, які
підтверджують наявність та розмір
податкового боргу з орендної плати за
землю у відповідача у спірній сумі:

- розрахунок податкової заборгованості
станом на 07.05.2014р.;

- корінець податкової вимоги від
20.01.2014р. №15-15, виставленої ФОП ОСОБА_1,
на суму 6609,92грн.;

- податкова декларація з плати за землю
за 2013р. (вх.№ від 20.02.2013р.);

- податкова декларація з плати за землю
за 2014р. (вх.№ від 19.02.2014р.).

Враховуючи наведене, суд вважає
позовні вимоги Державної податкової
інспекції у м. Заводському районі м.
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області підтвердженими
наданими доказами, обґрунтованими,
відповідаючими чинному законодавству,
що є підставою для їх задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження,
виконуються негайно.

Керуючись ст.ст.158-162,183-2, ч.1 ст.256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) податковий борг у розмірі
16 444, 59 грн. (шістнадцять тисяч чотириста
сорок чотири гривні п'ятдесят дев'ять
копійок) на користь Державного бюджету
Заводського району м. Миколаєва, р/р
0003, банк ГУДКСУ у Миколаївській
області, МФО 826013, ОКПО 37992781.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.183-2 КАС України
постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки. Строк для
подання апеляційної скарги стороною
або іншою особою, яка брала участь у
справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови. Апеляційні
скарги у справах, передбачених
пунктами 1, 2 частини першої цієї статті,
розглядаються апеляційними судами в
порядку письмового провадження.
Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) податковий борг у розмірі
16 444, 59 грн. (шістнадцять тисяч чотириста
сорок чотири гривні п'ятдесят дев'ять
копійок) на користь Державного бюджету
Заводського району м. Миколаєва, р/р
0003, банк ГУДКСУ у Миколаївській
області, МФО 826013, ОКПО 37992781.

Постанова підлягає негайному
виконанню.