Справа № 2а-8900/10/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВИПЛАТИ СЕРЕДНЬОГО
ЗАРОБІТКУ

ЗА ЧАС ЗАТРИМКИ ВИКОНАННЯ
СУДОВОГО РІШЕННЯ

09 вересня 2014 року
№ 2а-8900/10/1370

Львівський окружний адміністративний
суд, суддя Гавдик З.В., секретар
судового засідання Саковець Б.П.,
розглянувши в судовому засіданні заяву
представника позивача про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу при затримці виконання рішення
суду про поновлення на роботі у
адміністративній справі № 2а-8900/10/1370 за
адміністративним

позовом ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2до
Львівської митниці Міндоходів,
представник - Воробель І.Б.про визнання
протиправним дій, визнання
протиправними та скасування наказів та
поновлення на посаді

ВСТАНОВИВ:

12.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду в порядку ст. 236
КЗпП України із заявою про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
30.11.2010 року у справі № 2а-89000/10/1370 за
позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці
про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
наказів і поновлення на роботі.

Подана заява обґрунтована тим, що
постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30.11.2010 року,
визнано протиправним звільнення
позивача та поновлено його на роботі.

У зв'язку із невиконання вказаної
постанови суду, ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу при затримці виконання рішення
суду про поновлення на роботі.
Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2012 року
по справі № 2а-3924/11/1370 з Львівської
митниці на користь заявника стягнуто
середній заробіток за час вимушеного
прогулу при затримці виконання рішення
суду про поновлення на роботі за період
з 01.05.2008 року по 31.08.2011 року

Лише 24.02.2014 року відповідачем видано
наказ № 231-0 по особовому складу, яким на
виконання постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
30.11.2010 року по справі № 2а-8900/10/1370,
залишеної без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01.12.2011 року №729/11/9104 та ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 29.10.2013 року, згідно Постанови КМ
України від 20.03.2013 року за № 229 «Про
утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів» та на
підставі поданої особисто письмової
заяви ОСОБА_1, скасовано наказ про
звільнення позивача та поновлено його
на посаді.

Законодавцем на відповідача, згідно ст.
236 КЗпП України, покладено обов'язок
виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за
час затримки виконання рішення суду.

Представник заявника в судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 підтримав
повністю, надав суду додаткові докази
та пояснення, просив заяву задоволити
повністю.

Позиція відповідача у справі -
Львівської митниці Міндоходів
викладена у запереченні на заяву про
стягнення середньомісячного заробітку
за час затримки виконання судового
рішення у якій відповідач просить у
задоволенні заяви відмовити з підстав,
що заявник пропустив встановлений
законодавством строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання, а також
інформаційно не довів до відома
Львівської митниці Міндоходів свого
наміру приступити до виконання
посадових обов'язків на виконання
постанови суду.

Представник відповідача в судовому
засіданні у задоволенні заяви про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання судового рішення
просила відмовити, у зв'язку з
відсутністю правових підстав для її
задоволення.

При постановленні ухвали суд виходить
з наступного:

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць;
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

Згідно ст. 236 КЗпП України, у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Судом враховуються обґрунтування
заявником поданої заяви, оскільки
законодавцем встановлено обов'язок
власника виплатити працівникові
середній заробіток за весь час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на роботі. Наявними у справі
доказами підтверджується факт
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
середнього заробітку за час затримки
виконання постанови суду від 30.11.2010
року, зокрема за період з 01.09.2011 року по
23.02.2014 року.

Судом також враховуються
обґрунтування представника заявника,
про те, що постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.02.2012 року по справі № 147753/11/9104,
встановлено, що відповідачем не
виконано постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
30.11.2010 року, яка набрала законної сили
про поновлення на посаді.

Тому суд апеляційної інстанції вважає
підставною вимогу позивача щодо
виплати йому заробітної плати за час
вимушеного прогулу з 01.05.2008 року по
31.08.2011 року.

При визначенні розміру
середньомісячної заробітної плати за
час вимушеного прогулу, суд
апеляційної інстанції керувався
Порядком обчислення середньої
заробітної плати, який затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року № 100, про те, що середній
заробіток позивачу необхідно
вираховувати за вимогами останнього
абзацу п. 4 цього ж Порядку, оскільки
заявник не працював протягом останніх
п'яти місяців перед звільненням,
перебуваючи на лікуванні. Тому середню
заробітну плату слід обчислювати,
виходячи з посадового окладу позивача,
який на час звільнення становив 1193 грн.
на місяць.

Також представником заявника надано
суду Довідку Львівського міського
центру зайнятості з якої вбачається, що
ОСОБА_1 з 01.05.2008 року на обліку не
перебував і виплат з безробіття не
отримував, Довідку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
відсутності відомостей в ЄДР, довідку
про середньомісячний заробіток ОСОБА_1

Судом не враховується заперечення
відповідача, оскільки рішення суду
вважається виконаним з дня видання
роботодавцем наказу про поновлення на
посаді. Поновлення заявника відбулось
не на підставі пред'явлення ним
виконавчого листа до виконання, відтак
строк такого пред'явлення для
вирішення даного питання, не є
обставиною яка має значення. З цих же
підстав судом не враховується
посилання на ст. 267 КАС України,
оскільки вказаною нормою заявник не
обґрунтовує своє звернення по цьому
питанню. Можливо і пасивна поведінка
заявника щодо поновлення на роботі за
рішенням суду не звільняла відповідача
від виконання конституційного
обов'язку щодо обов'язковості судового
рішення. Жодних поважних причин не
виконання рішення суду протягом
тривалого часу відповідач не зазначає.

Таким чином, судом враховуються
обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1,
така підлягає задоволенню повністю,
оскільки факт затримки відповідачем
виконання рішення суду про поновлення
на роботі ОСОБА_1 відповідачем не
спростовано, що є підставою для
стягнення з відповідача на користь
заявника середньомісячну заробітну
плату за час вимушеного прогулу за
період з 01.09.2011 року по 23.02.2014 року в сумі
35505,95 грн. з утриманням з нарахованої
суми податку на доходи фізичних осіб та
всіх інших обов'язкових платежів.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 165 КАС
України, ст. 236 КЗпП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу при затримці
виконання рішення суду про поновлення
на роботі від 12.05.2014 року, задоволити
повністю.

2. Стягнути з Львівської митниці
Міндоходів (, вул. Костюшка,
1, м. Львів) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) середньомісячну заробітну
плату за час вимушеного прогулу за
період з 01.09.2011 року по 23.02.2014 року в сумі
35505,95 грн. з утриманням з нарахованої
суми податку на доходи фізичних осіб та
всіх інших обов'язкових платежів.

Ухвала суду першої інстанції може бути
оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 цього ж Кодексу, або
без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, набирає
законної сили у порядку та строки
згідно ст. 254 КАС України.

Ухвала складена у повному обсязі 11.09.2014
року.

Суддя

Гавдик З.В.