Справа № 809/733/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 р.
Справа № 876/4945/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Макарика В.Я., Глушка І.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у
Коломийському районі
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
07.04.2014 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Коломийському районі
Івано-Франківської області про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в м.Коломиї та Коломийському
районі Івано-Франківської області
03.03.2014 року звернулося до суду з
позовною заявою до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Коломийському районі
Івано-Франківської області (далі -
Відділення виконавчої дирекції фонду у
Коломийському районі) про стягнення
заборгованості в розмірі 1 114,00 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
07.04.2014 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції Відділення виконавчої
дирекції фонду у Коломийському районі
подало апеляційну скаргу. В якій
просить постанову скасувати,
апеляційну скаргу мотивовано тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення допущено
порушення норм процесуального та
матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
за період з 01.09.2013 року по 31.01.2014 року
УПФУ в м.Коломиї та Коломийському
районі здійснено виплату пенсії по
інвалідності в розмірі 1 114,00 грн.
громадянину ОСОБА_1 внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
отриманому 11.02.1986 року на шахті
«Комсомольська» ВАТ «Воркутавугілля»,
м.Воркута, Російська Федерація.

Зазначена сума виплаченої пенсії
включена позивачем до актів щомісячної
взаємозвірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, з вересня 2013 року по
січень 2014 року.

Однак, як вбачається з таблиць
розбіжностей зазначені витрати УПФУ в
м.Коломиї та Коломийському районі в
розмірі 1 114,00 грн. відповідачем до
відшкодування не прийняті з тих
мотивів, що ОСОБА_1 отримав каліцтво в
державі СНД.

Факт страхового випадку на виробництві
при виконанні трудових обов'язків та
інвалідність щодо громадянина ОСОБА_1
підтверджується актом №18 про нещасний
випадок на виробництві форми Н-1 від
11.02.1986 року, згідно якого останній
працював гірничим працівником на шахті
«Комсомольська» ВАТ «Воркутавугілля»
(м.Воркута, Російська Федерація) та
11.02.1986 року отримав трудове каліцтво -
перелом лівої верхньої кінцівки.

Так, відповідно до виписки з акта
огляду МСЕК від 12.06.1986 року ОСОБА_1
визнаний інвалідом ІІІ групи, у зв'язку
з чим потерпілому за його заявою від
12.06.1986 року Коломийським міським
управлінням соціального захисту
населення призначена пенсія по
інвалідності.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати в тому
числі шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я,
виплачуючи йому пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням,
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого, допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків, пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідно до ч.4 ст.26 Основ, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Спільною постановою №5/4/4 від 04.03.2003
року, укладеною між органом правління
Пенсійного фонду України та органом
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затверджено
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття,
якщо така надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, законодавством
передбачено обов'язок Фонду
здійснювати відшкодування пенсійними
органам чітко визначеного переліку
понесених останніми витрат. Серед
таких витрат передбачено
відшкодування витрат з виплачених
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; сума витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
держави-учасниці Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав - учасниць Угоди.

Згідно статті 3 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992
року, усі витрати, пов'язані із
здійсненням пенсійного забезпечення
за цією Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР), підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання. А пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання, якщо
страховий випадок стався на території
держав-учасниць Угоди, призначаються
за законодавством України і
виплачуються з коштів Пенсійного фонду
України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла до висновку, що позовні
вимоги про стягнення сум пенсійних
витрат на виплату пенсій по
інвалідності особам, які отримали
каліцтво в наслідок нещасних випадків
на виробництві або професійного
захворювання в розмірі 1 114,00 грн. є
обґрунтованими, а позов таким що
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Коломийському районі
Івано-Франківської області - залишити
без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
07.04.2014 року у справі №809/733/14 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
В.Я. Макарик

І.В. Глушко