Справа № 826/12359/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
22 серпня 2014 року/
Суддя Окружного
адміністративного суду міста Києва
розглянувши матеріали позовної заяви
за позовомОСОБА_1до Київської міської
державної адміністраціїпровизнання
позивача постраждалим внаслідок
ядерних випробувань на
Семипалатинському випробувальному
ядерному полігоні та зобов'язання
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва в порядку
адміністративного судочинства з
позовом до відповідача, Київської
міської державної адміністрації, в
якому просив: - визнати його особою, що
постраждала від радіаційного впливу
ядерних випробувань на
Семипалатинському полігоні; -
зобов'язати Київську міську державну
адміністрацію взяти позивача на облік
як особу, що постраждала від
радіаційного впливу ядерних
випробувань на Семипалатинському
полігоні та занести до Державного
реєстру України; - зобов'язати Київську
міську державну адміністрацію видати
позивачу посвідчення постраждалого
внаслідок ядерних випробувань на
Семипалатинському полігоні.
Відповідно до положень частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує,
зокрема: чи відповідає позовна заява
вимогам, встановленим статтею 106 цього
Кодексу (п.3); чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства (п.4);
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
Так, в першій позовній вимозі
позивач просить суд визнати його
постраждалим від радіаційного впливу
ядерних випробувань на
Семипалатинському полігоні.
Однак, визнання та встановлення
певних фактів, що мають юридичне
значення здійснюється місцевими
загальними судами у порядку цивільного
судочинства за правилами Цивільного
процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Згідно з пунктом 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних осіб
чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
Слід звернути увагу, що у
відповідності з нормами Кодексу
адміністративного судочинства України
під публічно-правовим спором
розуміється переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Окрім того, публічно-правовим
спором за Кодексом адміністративного
судочинства України є не будь-який
публічно-правовий спір, а лише той, який
випливає із здійснення суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій.
Рішеннями суб'єкта владних
повноважень можуть бути як
нормативно-правові акти, так і правові
акти індивідуальної дії
(нормативно-правові акти - це рішення,
дію яких поширено на невизначене або
визначене загальними ознаками коло
осіб і які призначені для
неодноразового застосування щодо
цього кола осіб; правові акти
індивідуальної дії - рішення, що є актом
одноразового застосування норм права і
дію яких поширено на конкретних осіб
або які стосуються конкретної
ситуації).

Дії суб'єкта владних повноважень -
це активна поведінка суб'єкта владних
повноважень, яка може мати вплив на
права, свободи та інтереси фізичних та
юридичних осіб.

Бездіяльність суб'єкта владних
повноважень - це пасивна поведінка
суб'єкта владних повноважень, яка може
мати вплив на реалізацію прав, свобод,
інтересів фізичної чи юридичної особи.

Сторонами в адміністративному
процесі є позивач та відповідач
(частина перша статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до частини третьої
цієї статті відповідачем в
адміністративній справі є суб'єкт
владних повноважень, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

В силу наведених положень,
відповідачем є суб'єкт владних
повноважень, який, на думку позивача,
своїм рішенням, дією чи бездіяльністю
порушив право, свободу чи інтерес
фізичної чи юридичної особи, задля
захисту яких позивач і звертається до
адміністративного суду.

За даним адміністративним
позовом позивач ОСОБА_1 в якості
відповідача вказав Київську міську
державну адміністрацію. Водночас, у
позові позивач не зазначає, не
обґрунтовує та не надає до позову
відповідних доказів яким рішенням,
дією чи бездіяльністю порушено право
ОСОБА_2 Київською міською державною
адміністрацією.

Відповідно до пункту 4 частини
першої статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
у позовній заяві зазначаються: зміст
позовних вимог згідно з частинами
четвертою і п'ятою статті 105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обгрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до кількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів.

На підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів (частина друга статті 106 КАСУ).

Відповідно до частини третьої
цієї статті, до позовної заяви
додається документ про сплату судового
збору, крім випадків, коли його не
належить сплачувати.

Зокрема, пунктом 9 частини першої
статті 5 Закону України «Про судовий
збір» від сплати судового збору
звільняються інваліди I та II груп,
законні представники дітей-інвалідів і
недієздатних інвалідів I та II груп,
однак крім довідок МСЕК особа повинна
мати відповідне посвідчення інваліда.

Також, позивачем до матеріалів
позовної заяви було додано клопотання
про поновлення строку на подання
адміністративного позову. При цьому
позивач посилається на приписи статей
268, 283,293 Цивільного кодексу України.

З цього приводу суд зауважує, що
строки звернення до адміністративного
суду врегульовано статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відлік яких починається з дня
коли особа дізналася, або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень.

Враховуючи вищенаведені недоліки
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів, суд вважає за необхідне
залишити позов без руху та надати
позивачу можливість усунути недоліки,
або визначитись в інший спосіб із
порядком та способом захисту свого
права.

Відповідно до частини першої
статті 108 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, встановлених
статтею 106 цього Кодексу, постановляє
ухвалу про залишення позовної заяви
без руху, у якій зазначаються недоліки
позовної заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України Окружний адміністративний суд
міста Києва -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без
руху для надання можливості усунути
викладені в ухвалі недоліки та надати
позивачу строк до 01 вересня 2014 року.

Ухвала про залишення позовної
заяви без руху може бути оскаржена у
порядку та у строки, встановлені ст.ст.
185 - 187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Шейко Т.І.