Справа № 253/14901/13-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зайченко С.В.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року
справа №253/14901/13-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Гайдара
А.В.

суддів Ханової
Р.Ф., Яковенко М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі м.Горлівки
Донецької області на постанову
Центрально-міського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 15
квітня 2014 р. у справі № 253/14901/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі м.Горлівки
Донецької області про оскарження
рішення суб'єкта владних повноважень
про відмову в призначенні пенсії,
визнання права та призначення пенсії
на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
відмову в призначенні пенсії, визнання
права та призначення пенсії на
пільгових умовах.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги - задоволені, частково,
зокрема, скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі у м.
Горлівка № 185 від 08.11.2013 року про
відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за
віком по Списку № 2 на пільгових умовах.
Зобов'язано суб'єкта владних
повноважень - Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-міському
районі м. Горлівка зарахувати трудовий
стаж робот машиніста холодильних
установок по обслуговуванню аміачних
машин з 07.02.1984 року по 31.08.1989 року, з
01.02.1992 року по 16.02.1992 року, з 17.02.1992 року
по 29.02.1992 року, з 01.08.1992 року по 21.08.1992
року, з 22.08.1992 року по 30.05.1995 року, з 01.06.1995
по 21.08.1995, з 22.08.1996 року по 20.01.1997 року до
стажу роботи, що дає право на пільгову
пенсію за вислугу років та призначити
пенсію згідно п.п. б ч.І ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення з
11.10.2013 року. (арк. справи 71-74)

Відповідач з постановою суду
першої інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилався на
порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Просив скасувати постанову суду
першої інстанції, у задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

У відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

За правилами частини першої статті 195
КАС України перегляд судового рішення
суду першої інстанції здійснюється в
межах апеляційних скарг.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне .

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 15 жовтня 2013р.
(реєстраційний № 4125) звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі м. Горлівки
з заявою про призначення пенсії із
зниженням пенсійного віку за роботу із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 відповідно до п. п. «б» ч.1
ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» №
1788 від 05.11.91р. із змінами та відповідно
до п.2 р. ХV Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням до стажу періоду роботи в
АТЗТ «Продторг» з 07.02.1984р. до 30.05.1995р., з
22.08.1996р. по 20.01.1997р. та ДП «Пищеторг» з
01.06.1995р. по 21.08.1996р. та отримала відмову у
зв'язку з відсутністю необхідного
пільгового стажу роботи. В рішенні,
зокрема, зазначено, що період роботи на
посаді машиніста холодильних
установок за період роботи:

- з 01.09.1989р. по 31.01.1992р.; з 01.03.1992р. по
31.07.1992р. - на посаді машиніста
холодильних установок зараховано до
пільгового стажу;

- з 07.02.1984р. по 31.08.1989р., з 01.02.1992р. по
16.02.1992р.( далі спірний період) не може
бути зараховано до пільгового стажу,
оскільки працювала на посаді машиніста
холодильних установок, що не
відповідає Переліку пільгових
професій, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10;

- з 17.02.1992р. по 29.02.1992р., з 01.08.1992р. по
21.08.1992р. (далі спірний період) не може
бути зарахований до пільгового стажу,
тому що документами не підтверджується
зайнятість повний робочий день на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці;

- з 22.08.1992р. по 30.05.1995р., з 01.06.1995р. по
21.08.1995р., з 22.08.1996р. по 20.01.1997р. (далі
спірний період) не може бути
зарахований до пільгового стажу,
оскільки згідно наданих документів
відсутня інформація про проведення
атестації робочих місць за умовами
праці.

Згідно до записів в трудовій книжці, з
07.02.1984р. по 16.02.1992р. позивач працювала
машиністом холодильних установок, з
17.02.1992р. по 20.01.1997р. - машиністом
холодильних установок 3 розряду
аміачних машин. Машиніст холодильних
установок за своїм функціональним
призначенням відноситься до
виконуваної роботи машиніста
холодильних установок аміачних машин.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції зробив правильний та
обґрунтований висновок щодо факту
наявності трудового стажу на посаді
машиніста холодильних установок
аміачних машин, що передбачено Списком
№2, за період з 07.02.1984 р. по 31.08.1989 р., з
01.02.1992 р. по 16.02.1992 р фактично
підтверджується як довідкою з місця
роботи так і записами в трудовій
книжці, а тому дає право позивачеві на
зарахування цього періоду до
пільгового стажу за Списком №2 при
зверненні до пенсійного фонду за
призначенням пенсії, а дії УПФУ в цій
частині є неправомірними, оскільки
право на отримання пенсії на пільгових
умовах залежить від наявності стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, а цей факт
підтверджений. Неправильний чи
невідповідний запис найменування
посади в трудовій книжці не може бути
підставою для відмови у реалізації
права громадянина на отримання ним
пенсії.

Згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

При визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно ст. 100
Закону України « Про пенсійне
забезпечення» застосовується Список №
2 виробництв, цехів, професій, посад,
робота в яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР № 1173
від 22.08.1956 р., та яка діяла та підлягала
застосуванню до 11.03.94р. В розділі ІХХХП
«Загальні професії» код 341
передбачена посада машиніста
холодильних установок, що обслуговують
аміачно-холодильні установки.

Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року №442.

Цим Порядком встановлено, що
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсії за
віком на пільгових умовах за списками
№ 1 і 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку атестація
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Результати атестації, як вперше
проведеної, так і чергові,
застосовуються при визначенні стажу,
який надає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, протягом 5 років
після затвердження її результатів. При
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах для зарахування в
стаж, який надає право на пенсію за
віком на пільгових умовах, повного
п'ятирічного періоду роботи з
шкідливими та тяжкими умовами праці
після 21 серпня 1992 року, відповідне
право протягом зазначеного періоду
повинно бути підтверджено
результатами атестації робочих місць.

У роз'ясненнях Міністерства праці та
соціальної політики України,
викладених у листі від 16 грудня 1999 року
№ 01-3/2586-02-6 «Про порядок обчислення
стажу роботи для призначення пільгових
пенсій за результатами атестації
робочих місць», встановлено, що у разі
підтвердження права за результатами
атестації 31 липня 1997 року (впродовж 5
років після введення в дію Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці), до пільгового стажу
зараховується весь період роботи за
професіями і посадами, передбаченими
Списками № 1 і № 2, тобто період до дати
видання наказу по підприємству про
результати проведення атестації і
подальший період роботи впродовж 5
років після вперше проведеної
атестації.

Атестація робочих місць в АТЗТ
«Продторг» проводилась за наказами
директора ТПП про атестацію робочих
місць №64 від 02.03.1992 року та №65 від
02.03.11992 року, за результатами яких було
підтверджено право певній категорії
працівників, в тому числі і позивача, на
пільгове пенсійне забезпечення за
Списком № 2. (арк.. справи 18-21, 23-25)

У роз'ясненнях про проведення
атестації робочих місць за умовами
праці в окремих випадках, затверджених
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 21
серпня 2000 року за №205, передбачено, що в
окремих випадках за скрутного
фінансово-економічного стану, що
склався на підприємстві з незалежних
від нього причин, для проведення
атестації робочих місць, де не сталися
докорінні зміни умов і характеру праці,
у зв'язку з впровадженням нових
технологій, засобів виробництва,
матеріалів, реконструкцією існуючих
об'єктів, приміщень тощо, можливе
використання результатів санітарно -
гігієнічних досліджень факторів
виробничого середовища і трудового
процесу, отриманих під час попередньої
атестації, за умови реалізації
технічних і організаційних заходів
щодо поліпшення умов праці та
оздоровлення працівників за
результатами попередньої атестації
робочих місць і дотримання всіх інших
вимог Порядку проведення атестації
робочих місць за умовами праці.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, своєчасність та проведення
атестації робочих місць за умовами
праці не залежить від працівника і не
може обмежувати його право на
отримання пенсії.

Несвоєчасне або неналежне проведення
атестації робочих місць не можуть
позбавити громадян їх конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань надання пенсій за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Враховуючи вищенаведене,колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції, що відповідачем
безпідставно відмовлено позивачу у
зарахуванні періоду роботи з 22.08.1992 р.
по 30.05.1995 р., з 01.06.1995 р. по 21.08.1995 р., з
22.08.1996 р. по 20.01.1997 р. до пільгового
обчислення пенсії за Списком №2, тому
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню стосовно вказаного
періоду.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про
працю України, ст.62 Закону України « Про
пенсійне забезпечення», основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно Постанови Верховної Ради
України від 06.12.1992р. «Про порядок
введення в дію Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до
затвердження Кабінетом Міністрів
України списків виробництв, професій,
посад і показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення, діяли
відповідні списки, затверджені
постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10
від 26.01.1991р., а до часу введення в дію
зазначених списків діяли списки,
затверджені постановою Ради Міністрів
СРСР № 1173 від 22.08.1956р.

Список № 2 було затверджено постановою
КМУ № 162 від 11.03.1994р., а постановою КМУ №
36 від 16.011.2003р. цю постанову визнано
такою, що втратила чинність, і
затверджено Список № 2.

Необхідність атестації робочих місць
при застосування Списку № 2
передбачена постановою Кабінету
Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991р., а також
постановою КМУ № 36 від 16.01.2003р.

Не проведення або неналежне проведення
атестації робочих місць не можуть
позбавити особу конституційного права
на соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсії на віком на
пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України « Про пенсійне
забезпечення», а відсутність атестації
робочих місць на підприємстві, де
працювала позивач, не може бути
підставою для відмови у реалізації її
законного права на пенсію за віком на
пільгових умовах, оскільки її не
проведення мало місце не з її вини як
працівника, а виключно з вини
підприємства.

Таким чином, позивач має право на
отримання пенсії, що відповідає
вимогам п. п. б ч. 1 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» № 1788 від
05.11.91р. (із змінами).

Із змісту п.п.б ч. 1 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
зазначеної норми вбачається, що для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах необхідно наявність
певного віку, загального та
спеціального стажу роботи та наявність
атестації робочих місць.

Відповідно до пп. З п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особам, які працювали на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці та мали або матимуть
право на пенсію відповідно до ст.100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пенсії призначаються за
нормами цього Закону, виходячи з вимог
віку та стажу, встановлених раніше
діючим законодавством.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача проти позову, як такі що не
засновані на Законі та спрямовані на
позбавлення позивача конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань надання пенсії на
віком на пільгових умовах.

Таким чином рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі у м.
Горлівка № 185 від 08.11.2013 року про
відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за
віком по Списку № 2 на пільгових умовах
є неправомірним та таким, що підлягає
скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 197 , п.1 ч.1 ст. 198, ст.
200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі м.Горлівки
Донецької області на постанову
Центрально-міського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 15
квітня 2014 р. у справі № 253/14901/13-а-
залишити без задоволення.

Постанову Центрально-міського
районного суду м.Горлівки Донецької
області від 15 квітня 2014 р. у справі №
253/14901/13-а - залишити без змін.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
А.В.Гайдар

Р.Ф. Ханова

М.М.Яковенко