Справа № 804/9245/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 р. Справа № 804/9245/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Постхолл»

до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі

м. Дніпропетровська

Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Постхолл»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з
невизнання як податкової звітності
декларації з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Постхолл» за
квітень 2014 року; зобов'язання Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію Товариства з
обмеженою відповідальністю «Постхолл»
з податку на додану вартість за квітень
2014 року з додатками датою її фактичного
отримання, а саме 20 травня 2014 року;
зобов'язання Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відобразити показники (дані)
податкової декларації Товариства з
обмеженою відповідальністю «Постхолл»
з податку на додану вартість за період
квітень 2014 року з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Постхолл».

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що ним на адресу відповідача
кур'єрскою доставкою надсилалась
податкова декларація з ПДВ за квітень
2014 року, проте відповідач не прийняв
вказану податкову декларацію як
податкову звітність, причини
неприйняття декларації не пояснив.
Такі дії відповідача вважає
протиправними, що і стало підставою для
звернення позивача із даним позовом до
суду.

Представник позивача проти розгляду
справи в порядку письмового
провадження не заперечував.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що
декларація, подана позивачем, не
містить обов'язкового реквізиту -
податкової адреси, а тому вона не може
вважатьсь податковою, отже, відмова у
прийнятті декларації обґрунтована. На
цій підставі просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, у відповідності до ч. 4 ст.
122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Постхолл»
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з 31 січня 2014
року.

20 травня 2014 року Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Постхолл»до ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області шляхом
направлення кур'єрскою доставкою було
подано податкову звітність у вигляді
декларації з додатками по податку на
додану вартість за квітень 2014 року.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, сторонами визнано, що у
поданій ТОВ «Постхолл» декларації у
графі «Податкова адреса» зазначено:
вулиця Червона, буд. 9/20, оф. 2,
м.Дніпропетровськ, 49000.

При цьому, за даними Єдиного державного
реєстру місцезнаходження підприємства
наступне: «49000, Дніпропетровська обл.,
місто Дніпропетровськ, вулиця Червона,
будинок 9/20, офіс 2». Крім того,
відповідно до Договору суборенди
нежитлового приміщення № Б-30/01-2014/01 від
30 січня 2014 року, відповідачем було
прийнято у користування нежитлове
приміщення,розташоване за вказаною
адресою.

Таким чином, суд доходить висновку, що у
поданій відповідачем податковій
декларації у графі «Податкова адреса»
вірно зазначено відомості щодо
місцезнаходження підприємства, та вони
повністю відповідають фактичним
обставинам.

Суд критично ставиться до твердження
відповідача про те, що у вказаній графі
податкової декларації зазначені
недостовірні відомості, оскільки це
повністю спростовується наведеними
вище фактами та зробленими на підставі
їх аналізу висновками суду.

Порядок подання податкової декларації
до органів державної податкової служби
регулюється ст. 49 ПК України та
Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року № 1492 (далі - Порядок № 1492).

Так, п.49.1 та п.49.3 ст.49 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків. Податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, в один із таких способів: а)
особисто платником податків або
уповноваженою на це особою; б)
надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення; в)
засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України,
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби.

Згідно п. 11 розділу І Порядку № 1492
податкова звітність подається до
органу державної податкової служби
особою, яка зареєстрована платником
ПДВ згідно з вимогами розділу V ПК
України.

Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст.
49 ПК України, за умови дотримання
платником податків вимог цієї статті
посадова особа контролюючого органу, в
якому перебуває на обліку платник
податків, зобов'язана зареєструвати
податкову декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 ПК України, під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі
подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, якими визначено обов'язкові
реквізити податкової декларації, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової деклараціїі з
зазначенням причин такої відмови.

Проте відповідачем не було надано
повідомлення про відмову у прийнятті
податкової декларації.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що вчиняючи дії щодо
неприйняття податкової декларації з
ПДВ за квітень 2014 року, відповідач діяв
не на підставі, не в межах повноважень
та не у спосіб, що передбачені чинним
законодавством, а тому позовні вимоги в
частині визнання протиправними дій
щодо неприйняття податкової
декларації з ПДВ за квітень 2014 року
підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача прийняти декларацію з ПДВ
за квітень 2014 року, суд зазначає
наступне.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що
податкова декларація була фактично
отримана податковим органом 20.05.2014
року.

Задоволення судом позовних вимог щодо
визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію
означає,що відповідне рішення не
створило жодних правових наслідків, а
податкова декларація є поданою вчасно
на підставі п. 49.13 ст. 49 ПК України. Тому
в такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином, а його порушені права
цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби (із
зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового
органу прийняти податкову декларацію,
визнання протиправними рішення, дії,
бездіяльності податкового органу,
визнання поданої декларації
податковою звітністю, визнання
податкової декларації поданою варто
розглядати як вимогу про визнання
протиправною відмови у прийнятті
податкової декларації, поданої
платником податків на певну дату.

Така правова позиція викладена в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
15.06.2012 року N 1503/12/13-12.

Відповідно до абзацу 10 ч. 2 ст. 162 КАС
України суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно - правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

З огляду на протиправність відмови ДПІ
у Бабушкінському районі у прийнятті
податкової декларації, суд вважає за
необхідне визнати податкову
декларацію з ПДВ, подану ТОВ «Постхолл»
за квітень 2014 року такою, що прийнята у
день її фактичного отримання ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, тобто 20.05.2014
року, та у зв'язку з відновленням
порушених прав позивача відмовити в
задоволенні позовної вимоги про
зобов'язання відповідача прийняти
податкову декларацію з ПДВ за квітень
2014 року.

Стосовно позовної вимоги зобов'язати
Державну податкової інспекцію у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відобразити показники
декларації ТОВ «Постхолл» за квітень
2014 року в картці особового рахунку з
ПДВ, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зазначена вимога є похідною вимог про
визнання протиправною відмови у
прийнятті декларації з ПДВ, та на
стадії розгляду питання про визнання
протиправною відмови у прийнятті
декларації є передчасною, з огляду на
що суд відмовляє у її задоволенні.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Жодних доказів, які б спростували
доводи позивача, відповідач суду не
надав. З огляду на вищевикладене, суд
доходить висновку, що позовні вимоги в
частині визнання протиправними дій
щодо неприйняття податкової
декларації з ПДВ за квітень 2014 року є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивачем сплачено судовий збір в сумі
73 грн. 08 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 122, 128, 160 -162, 167 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Постхолл»
- задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію Товариства з
обмеженою відповідальністю «Постхолл»
з податку на додану вартість за квітень
2014 року та вважати податкову
декларацію Товариства з обмеженою
відповідальністю «Постхолл» з податку
на додану вартість за квітень 2014 року
такою, що подана у день її фактичного
отримання Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 20 травня 2014
року.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Постхолл»
документально підтверджені судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 24 грн. 36 коп. ( двадцять чотири
гривні тридцять шість копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
25.07.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді М.В. Дєєв
М.В.Дєєв Т.С.Журавель