Справа № 2а-9181/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року
Справа № 140460/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Матковської З.М., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

з участю представника позивача:
Демчик О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.Львові на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року у справі за позовом Приватного
підприємства «ОККО-Нафтопродукт» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.Львові про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В
И Л А:

17.08.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування
податкового повідомлення-рішення від
22.02.2011 року за №.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
висновки викладенні в акті перевірки
№000006 від 28.01.2011 року є безпідставними
та не підтверджені належними
документальними доказами.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано,
прийняте Спеціалізованою державною
податковою інспекцією по роботі з
великими платниками податків у
м.Львові, податкове
повідомлення-рішення від 22.02.2011 року за
№.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що за перевіркою позивача
встановлено порушення п.1, п.2, п.8 ст.3
Закону України «Про застосування
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, горомадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 року, а саме
реалізації нафтопродуктів без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій на загальну
суму 40537 грн. 44 коп.

У ході апеляційного розгляду
представник позивача Демчик О.І. надала
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
органом державної податкової служби
контрольна закупка нафтопродуктів не
проводилась, первинні бухгалтерські
документи, які б підтверджували
реалізацію нафтопродуктів без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій, не
досліджувались, а тому, суд вважає, що
висновки про порушення підприємством
п.1 і п.2 ст.3 Закону України «Про
застосування розрахункових операцій у
сфері торгівлі, горомадського
харчування та послуг» грунтується на
суб'єктивних припущеннях перевіряючих
та не підтверджені належними засобами
доказування.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, не є правильними
і не відповідають вимогам
матеріального права та дійсним
обставинам справи.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що за результатами
перевірки господарської одиниці -АЗС,
магазин, що розташована за адресою
с.Софіївська Борщагівка, вул.Велика
Кільцева, 54, яка належить ПП
«ОККО-Нафтопродукт», 28.01.2011 року
працівниками ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області складено Акт (довідку)
фактичної перевірки за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності ліцензій.

На підставі вищезазначеного Акта
перевірки СДПІ ПВПП у м.Львові прийнято
податкове повідомлення-рішення від
22.02.2011 року за №, яким до позивача
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 202687 грн. 20 коп.

Згідно висновків Акта перевірки,
встановлено порушення підприємством
п.1, п.2, п.8 ст.3 Закону України «Про
застосування розрахункових операцій у
сфері торгівлі, горомадського
харчування та послуг» (далі-Закон
№265/95-ВР).

Відповідно до п.1 ст.3 вищенаведеного
Закону №265/95-ВР , суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

В пункті 2 цієї ж статті передбачено,
також, обов'язок видавати особі, яка
отримує або повертає товар, отримує
послугу або відмовляється від неї,
розрахунковий документ встановленої
форми на повну суму проведеної
операції.

В ході проведення перевірки
встановлено нестачу пального на
загальну суму 40537 грн. 44 грн., виявлена
нестача є реалізація відповідної
кількості пального, внаслідок чого
зазначені розрахункові операції
проведені без застосування РРО та без
видачі розрахункового документа на
загальну суму 40537.4 грн., що є порушення
п.1.2 ст.3 Закону №265/95-ВР.

Відповідно до статті 21 названого
Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

За змістом статті 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»облік товарних запасів
ведеться юридичною особою у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку.

Підпунктом 4.1.7 підпункту 4.1 пункту 4
Інструкції про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і в організаціях
України, затвердженої спільним наказом
Держнафтогазпрому, Міністерства
економіки, Міністерства транспорту,
Держстандарту, Держкомстату України
від 02.04.1998 № 81/38/101/235/122, визначено, що:

перед початком заправки автомашин
через паливороздавальну колонку
оператор АЗС повинен оприбуткувати
прийнятий нафтопродукт, тобто зробити
необхідні записи в журналі обліку
нафтопродуктів, які надійшли. Сторінки
журналу повинні бути пронумеровані,
прошнуровані та скріплені печаткою
суб'єкта підприємницької діяльності, а
сам журнал -зареєстрований у державній
податковій інспекції за місцем
здійснення підприємницької
діяльності, скріплений печаткою
державної податкової інспекції та
завірений підписом її керівника
(підпункт 4.1.7.10);

на АЗС здійснюється оперативний
кількісний контроль, результати якого
використовуються для ведення обліку,
звірки кількості отриманих і
відпущених нафтопродуктів. Кількісний
облік нафтопродуктів на АЗС
проводиться за формою змінного звіту
(підпункт 4.1.7.29);

після закінчення кожної зміни
оператором АЗС складається змінний
звіт у двох примірниках за формою N 25-НП
(додаток 25), з яких один примірник з
доданими товарно-транспортними
накладними та готівкою, що надійшли за
зміну, здається до бухгалтерії, а
другий залишається на АЗС (підпункт
4.1.7.31);

у графах 15, 16 вказуються лишки-нестачі
нафтопродуктів у резервуарах при
прийманні-передаванні, проведенні
інвентаризації або при перевірці
органами, що здійснюють контроль, які
визначаються як різниця між фактичним
і книжковим обліком. Перевищення
фактичного залишку на кінець зміни
(графа 14) над обліковим (книжковим)
залишком на кінець зміни (графа 10) за
межами ±0,8 % оприбутковується, а нестача
- стягується з винуватців. У зв'язку з
тим, що приймання-передавання зміни на
АЗС провадиться без участі її
адміністрації, виявлені лишки-нестачі
не є підставою для зупинки роботи АЗС.
За виявленими лишками-нестачами
адміністрація в триденний термін
повинна вжити заходів до встановлення
і усунення причин їх виникнення
(підпункт 4.1.7.40).

Колегія суддів зазначає, що з
урахуванням обставин справи, слід
погодитися з доводами апелянта про
обґрунтованість застосування до
позивача штрафу в сумі 202687,20 грн.

Крім того, пунктом 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» передбачено
обов'язок суб'єктів господарювання
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
та порушено норми процесуального
права.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м.Львові задовольнити, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року у справі №2а-9181/11/1370 скасувати
та прийняти нову, якою в позові
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
З.М.Матковська

В.С.Затолочний