Справа № 826/10514/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

до

Головного управління юстиції в місті Києві

про

скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києва звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві від 24.06.2014 № 41444282 про накладення штрафу в розмірі 1360 грн.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2014 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 13.08.2014, яке в подальшому було відкладено на 14.08.2014.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві від 24.06.14 про накладення на Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві за невиконання рішення суду є незаконною та такою, що порушує права боржника, оскільки боржника не в змозі самостійно виконати рішення суду.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, натомість подав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві правомірно винесено постанову про накладення штрафу, оскільки Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві не виконано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва в самостійному порядку.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У постанові про накладення штрафу зазначено, що вона прийнята на підставі статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» та в зв’язку з тим, що в термін, наданий державним виконавцем, інформація щодо виконання судового рішення від боржника не надходила.

Відповідно до статті 1 Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (із змінами та доповненнями) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (частина перша статті 17 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункт 13 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно частини першої статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи невиконання боржником рішення Окружного адміністративного суду м. Києва, 24.06.2014 старшим державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 1360 грн.

З огляду на встановлене та враховуючи, що Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві рішення Окружного адміністративного суду м. Києва не виконала, суд приходить до висновку про правомірність прийняття постанови про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. за невиконання рішення суду.

Доводи позивача про неможливість самостійного виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва судом відхиляються, враховуючи наступне.

Частиною п’ятою статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Позивач, як вже зазначалось, не надав доказів виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2013.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 158, 160-163, 181, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський