Справа № 872/12362/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 рокусправа № 2а/0470/13145/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка
О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Федосєєвої
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року у справі №2а/0470/13145/12 за позовом
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби до про Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 стягнення
податкового боргу,- ВСТАНОВИВ:

Криворізька центральна міжрайонна
державна податкова інспекція
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (далі по тексту -
позивач) звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту
- відповідач), в якому просило стягнути
з відповідача на користь державного
бюджету податковий борг з орендної
плати за землю у розмірі 85358,18 грн.
(а.с.2-3)

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року відкрито провадження в
адміністративній справі №2а/0470/13145/12.
(а.с.1)

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідач має
податковий борг з орендної плати за
землю у сумі 85 358,18 грн., який утворився
внаслідок несплати у встановлений
строк сум податкового зобов'язання,
визначеного відповідно до укладених з
Криворізькою міською радою договорів
оренди земельних ділянок, через що
податковим органом було виставлено
податкові вимоги про сплату боргу. У
добровільному порядку суму
податкового боргу відповідач не
сплатив.

Постановою Дніпропетровської
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2013 року у справі №2а/0470/13145/12
адміністративний позов задоволено.
(суддя - Турова О.М.) (а.с.88-90)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що позивачем -
суб'єктом владних повноважень була
доведена правомірність та
обґрунтованість підстав стягнення з
відповідача суми податкового боргу.

Відповідач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі, подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року у справі №2а/0470/13145/12 та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що він не
міг надати суду першої інстанції
зазначені в апеляційній скарзі докази,
оскільки не приймав участі у розгляді
справи.

11 березня 2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№12936/14
надійшли заперечення позивача на
апеляційну скаргу, в яких він,
посилаючись на дотримання судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить залишити
без змін постанову Дніпропетровської
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2013 року у справі №2а/0470/13145/12.
Крім того, позивачем заявлено
клопотання про розгляд справи без
участі його представника.

Позивач про дату, час і місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
порядку, свого представника для участі
у її розгляді не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки
представників відповідача та заяви
позивача про розгляд справи без його
участі, колегія суддів ухвалила
провести розгляд справи за відсутності
представника позивача.

Представники відповідача підтримали
вимоги апеляційної скарги, просили
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року у справі №2а/0470/13145/12 та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні, заслухавши
пояснення представників відповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на такі підстави.

Відповідно до матеріалів справи, 28
вересня 2005 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Криворізькою міською радою укладено
договори оренди земельних ділянок по
АДРЕСА_1 для розміщення станції
технічного обслуговування автомобілів
площею 960 кв.м. та для розміщення
магазину - автосалону площею 547 кв.м.

05 червня 2012 року Криворізькою
центральною міжрайонною державною
податковою інспекцією
Дніпропетровської області Державної
податкової служби було прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким відповідачу було
визначено податкове зобов'язання із
сплати орендної плати за землю на суму
64244,55 грн. і яке було отримане
відповідачем 03 липня 2012 року.

Згідно частини 4 статті 21 Закону
України «Про оренду землі», в редакції,
чинній на момент укладення договорів
оренди земельних ділянок від 28 вересня
2005 року між ОСОБА_1 та Криворізькою
міською радою, було встановлено, що
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, надходить
до відповідних бюджетів,
розподіляються і використовуються
відповідно до закону і не може бути
меншою за розмір земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю», та перевищувати 10
відсотків їх нормативної грошової
оцінки. У разі визначення орендаря на
конкурентних засадах може бути
встановлений більший розмір орендної
плати.

У відповідності до частини 1 статті 7
Закону України «Про плату за землю», в
редакції, чинній на момент укладення
договорів оренди земельних ділянок від
28 вересня 2005 року, було встановлено, що
ставки земельного податку з земель,
грошову оцінку яких встановлено,
встановлюються у розмірі одного
відсотка від їх грошової оцінки, за
винятком земельних ділянок, зазначених
у частинах п'ятій - десятій цієї статті
та частини другій статті 6 цього Закону.

Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок, на момент укладення
вищезазначених договорів оренди,
становить:

- земельної ділянки площею 547 кв. м. - 638
950,70 грн.

- земельної ділянки площею 960 кв. м. - 1 121
376,00 грн.

Згідно ч.1 та 2 ст.5 Цивільного кодексу
України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність.

Умови договорів цілком відповідають
вимогам закону, що діяв на момент їх
укладання.

Згідно ст.93 Земельного кодексу України
правом оренди земельної ділянки є
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
оренду землі» однією із істотних умов
договору оренди землі є орендна плата
із зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її не сплату.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

За загальними умовами зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться (ст.526 Цивільного
кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

За правилами ст.651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст.630 Цивільного кодексу
України договором може бути
встановлено, що його окремі умови
визначаються відповідно до типових
умов договорів певного виду,
оприлюднених у встановленому порядку.

Якщо у договорі не міститься посилання
на типові умови, такі типові умови
можуть застосовуватись як звичай
ділового обороту, якщо вони
відповідають вимогам статті 7 цього
Кодексу.

Пунктом 13 Типового договору оренди
земельної ділянки, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.03.04 р. № 220, а також п.4.5 укладених
28.09.2005 р. позивачем з Криворізькою
міською радою договорів оренди
земельної ділянки, передбачені
підстави для перегляду суми орендної
плати, зокрема, у разі зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством,
в інших випадках, передбачених
законодавством.

Вказані умови, визначаючи підстави для
перегляду суми орендної плати, разом з
тим не змінюють законодавчо
встановленого порядку перегляду, зміни
розміру орендної плати за взаємною
згодою сторін відповідного договору.
Не змінює вказаного порядку і
Податковий кодекс України.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України
«Про оренду землі» розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Отже, на момент укладення договорів
оренди земельних ділянок від 28 вересня
2005 року між Криворізькою міською радою
Дніпропетровської області та ОСОБА_1 та
до внесення змін до договору оренди
земельних ділянок, оформлених належним
чином, розмір орендної плати повинен
визначатися відповідно до Закону
України «Про плату за землю» у розмірі
одного відсотка від грошової оцінки
земельних ділянок.

Згідно ч.4. ст. 188 Господарського кодексу
України у разі якщо сторони не досягли
згоди щодо зміни (розірвання) договору
або у разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Відомості про внесення змін до
договорів оренди земельних ділянок від
28 вересня 2005 року у судовому порядку в
матеріалах справи відсутні.

Оскільки зміна договорів оренди за
домовленістю сторін не відбулась, то
відсутні підстави вважати, що орендар
має заборгованість із орендної плати,
яка нараховувалась не у відповідності
з договором.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлені позовні вимоги у даній
адміністративній справі щодо
стягнення з відповідача податкового
боргу з орендної плати за землю у
розмірі 85358,18 грн. є необґрунтованими,
заявленими без достатніх правових
підстав, оскільки податковим органом
обраховано розмір орендної плати
всупереч нормам вищезазначеного
законодавства.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи були порушені норм
матеріального права, зроблені судом
першої інстанції висновки не
відповідають фактичним обставинам
справи і тому вимоги апеляційної
скарги відповідача підлягають
задоволенню, а постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року у справі №2а/0470/13145/12 - скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст.
ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2013 року у справі №2а/0470/13145/12 -
скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову Криворізької центральної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби -
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 01 липня 2014
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна