Справа № 806/2425/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Житомир справа № 806/2425/14

категорія 10

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко Є.Ю.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області до ОСОБА_1 про стягнення 1818,35
грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просив стягнути з ОСОБА_1 суму
переплати пенсії 1818,35 грн. У
обґрунтування своїх позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі зазначало, що відповідачу
на підставі поданої ним заяви 20.08.2012
року протоколом від 12.03.2013 року
призначено пенсію за віком з
урахуванням стажу 38 років 11 місяців 7
днів та заробітної плати за період з
01.01.1987 по 31.12.1990 року. На підставі
вказаного протоколу з 20.08.2012 року
відповідачу призначено пенсію в
розмірі 1648,56 грн. щомісячно.
Розпорядженням від 12.03.2013 року з 10.01.2013
року здійснено перерахування пенсії у
зв'язку зі зміною надбавки, пенсію
ОСОБА_1 встановлено у розмірі 1841,40 грн.
щомісячно. Позивач вважає, що підстав
для зарахування при обчисленні пенсії
відповідачу страхового стажу 1 рік 10
місяців 11 днів (з 20.11.1995 по 30.09.1997 року) не
було, оскільки відповідно до довідки
управління Пенсійного фонду України в
Черняхівському районі Житомирської
області № 4789/03 від 21.11.2013 року у період з
01.01.1995 по 30.09.1997 року фермерським
господарством Леоніда Михайлова
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування не
сплачувалися. Розпорядженням від 25.11.2013
року розмір виплачуваної пенсії
відповідачу було приведено у
відповідність з наявним страховим
стажем з 20.08.2012 року. За період з серпня
2012 року по грудень 2013 року, на думку
позивача, утворилася переплата в
розмірі 1818,35 грн., яка підлягає
стягненню з відповідача.

Представник позивача прибув до суду,
подав заяву, в якій просив розглядати
справу в письмовому провадженні, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. Позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач та його представник прибули
до суду. Відповідач надав заяву з
проханням розглядати справу в
письмовому провадженні, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. Позовні вимоги не визнав,
просив відмовити у задоволенні позову,
з підстав викладених у письмових
запереченнях.

Зважаючи на відсутність перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні
та приймаючи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про необґрунтованість
позовних вимог з наступних підстав.

Безспірно встановлено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
як такий, що отримує пенсію за віком. З 20
серпня 2012 року відповідачу призначено
пенсію в розмірі 1648, 56 грн., а з 01 січня
2013 року - в розмірі 1841,40 грн. щомісячно.

15 листопада 2013 року управлінням
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області надіслано до
управління Пенсійного фонду України в
Черняхівському районі Житомирської
області лист з проханням надати
довідку про сплату страхових внесків
за період з 01.01.1995 року по 30.09.1997 року
фермерським господарством Леоніда
Михайлова.

Управління Пенсійного фонду України в
Черняхівському районі Житомирської
області надіслано довідку № 4789/03 від
21.11.2013 року про те, що страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01.01.1995 року по
30.09.1997 року фермерським господарством
Леоніда Михайловича не сплачувалися.

Вважаючи, що підстав для зарахування
при обчисленні пенсії страхового стажу
1 року 10 місяців 11 днів (з 20.11.1995 р. по
30.09.1997 р.) відповідачу не було,
розпорядженням позивача від 25.11.2013 року
розмір виплачуваної пенсії
відповідачу було приведено у
відповідність з наявними страховим
стажем з 20.08.2012 року.

Протоколом від 24.12.2013 року УПФУ в м.
Житомирі визначено, що з серпня 2012 року
по грудень 2013 року відповідачу
переплачено суму пенсії у розмірі 1818,35
грн.

ОСОБА_1 від утримання переплати
відмовився, про що свідчить заява № 752
від 22.04.2014 року.

Закон України "Про пенсійне
забезпечення" гарантує соціальну
захищеність пенсіонерів шляхом
встановлення пенсій на рівні,
орієнтованому на прожитковий мінімум,
а також регулярного перегляду їх
розмірів у зв'язку із збільшенням
розміру мінімального споживчого
бюджету і підвищенням ефективності
економіки республіки.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991
року № 1788-XII (зі змінами та
доповненнями, надалі - Закон № 1788-XII),
пенсійне забезпечення відповідно до
цього Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Основними завданнями Пенсійного фонду
України, згідно із пунктом 3 Положення
про Пенсійний фонд України,
затвердженого указом Президента
України від 06.04.2011 року № 384/2011, є,
зокрема: призначення (перерахунок)
пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та підготовка документів для їх
виплати; забезпечення своєчасного і в
повному обсязі фінансування та виплати
пенсій, допомоги на поховання, інших
виплат, які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством.

Пенсійний фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи (п. 7 наведеного
Положення).

Пунктом 1.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, районах у містах, а також у
містах та районах, затвердженого
постановою Пенсійного фонду від 30.04.2002
року № 8-2, визначено, що управління
Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах (далі -
Управління) є органами Фонду,
підпорядкованими відповідно головним
управлінням Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - регіональні
управління), що разом з цими
управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду.

Згідно із частиною 1 статті 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року № 1058-IV (зі змінами та
доповненнями), суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 Порядку
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затвердженого постановою
Пенсійного фонду України від 21.03.2003 р. №
6-4 (яким визначено механізм повернення
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання
органами Пенсійного фонду України сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення),
повернення коштів, надміру виплачених
за призначеними пенсіями, проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо.

Так, частиною 1 статті 103 Закону № 1788-XII
встановлено, що суми пенсії, над міру
виплачені пенсіонерові внаслідок
зловживань з його боку (в результаті
подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Системний аналіз наведених правових
норм свідчить на користь висновку, що
механізм повернення надмірно
сплачених сум пенсій передбачає
стягнення зазначених сум лише у
випадку, якщо така надмірна сплата
відбулась з вини пенсіонера, а саме
через зловживання, зокрема, у випадку
надання недостовірної інформації або
взагалі ненадання відповідної
інформації.

У свою чергу, управлінням Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області не обґрунтовано
та не доведено існування зазначених
вище обставин, які відповідно до
законодавства є підставами для
стягнення надмірно сплаченої суми
пенсії з відповідача.

В статті 101 Закону № 1788-XII закріплено, що
органи, що призначають пенсії, мають
право вимагати відповідні документи
від підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обгрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Отже, пенсіонер - відповідач не може
нести відповідальність за зміст та
достовірність офіційних документів,
якій видаються органами державної
влади, іншими організаціями та
установами на виконання їх
повноважень.

Подібна правова позиція викладена в
ухвалах Вищого адміністративного суду
України від 22.04.2014 року, 19.06.2014 року,
11.07.2014 року по справах №№ К/800/21370/14,
К/800/17270/13, К/800/22111/14 відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем доказів зловживання з боку
пенсіонера, які призвели до завищення
суми пенсійних виплат за період з
серпня 2012 року по грудень 2013 року на
1818,35 грн., суду надано не було.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_1 суми переплати
пенсії в розмірі 1818,35 грн. є
безпідставними, відтак у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд

постановив:

У задоволенні позову управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області до ОСОБА_1 про
стягнення 1818,35 грн. відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю. Романченко