Справа № 802/3077/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 серпня 2014 р.
Справа № 802/3077/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представника відповідача Васінкіної
О.В.,

у відсутність представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: Староміського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції

про: скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулася
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області до
Староміського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що постановою Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції від 30 липня 2014 року відмовлено
у відкритті виконавчого провадження на
підставі пункту 8 частини 1 статті 26
Закону України "Про виконавче
провадження".

Позивач вважає постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
незаконною, оскільки обставини, на які
посилається державний виконавець, є
необґрунтованими.

Зважаючи на викладене, Вінницька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області звернулася до суду
з позовом, у якому просить скасувати
постанову Староміського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 30 липня 2014
року.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився, однак надав
заяву про розгляд справи без його
участі. Додатково зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Натомість, представник відповідача
заперечував проти задоволенння позову,
посилаючись на інформаційний лист
Вищого адміністративного суду України
№ 1484/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши
адміністративну справу, суд встановив
наступне.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2013
року у справі №802/2462/13 задоволено позов
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області Державної податкової служби та
стягнуто з дочірнього підприємства
"Дитячий санаторій імені
М.М.Коцюбинського" податковий борг в
розмірі 72 279 гривень 03 копійки.

На виконання статті 258 Кодексу
адміністративного судочинства України
Вінницьким окружним адміністративним
судом 04 липня 2013 року видано виконавчий
лист №802/2462/13-а.

З метою виконання цього виконавчого
документа Вінницька об'єднана державна
податкова інспекція Вінницької
області Державної податкової служби
звернулася до Староміського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції.

Проте, постановою серії ВП№44186539 від 30
липня 2014 року Староміський відділ
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції відмовив позивачу у відкритті
виконавчого провадження на підставі
пункту 8 частини 1 статті 26 Закону
України "Про виконавче провадження" з
посиланням на інформаційний лист
Вищого адміністративного суду України
№ 1484/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року, зокрема
на те, що згідно з порядком стягнення
податкового боргу платників податків,
який регулюється статтями 95-99
Податкового кодексу України, стягнення
здійснюється органами податкової
служби.

Надаючи правову оцінку рішенню, що
оскаржується, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" (надалі -
Закон) виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(далі - державні виконавці).

Згідно зі статтею 5 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до вимог статті 11 Закону
державний виконавець зобов'язаний
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Положення частини 1 статті 17 Закону
визначають, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Частинами 1 та 2 статті 25 Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Підстави та порядок відмови у
відкритті виконавчого провадження
визначені статтею 26 Закону України "Про
виконавче провадження".

Так, у пунктах 1-8 частини 1 цієї статті
зазначені обставини, на підставі яких
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи,
відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець
керувався пунктом 8 частини 1 статті 26
Закону, який передбачає, що у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження, орган
державної виконавчої служби відмовляє
у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідач послався на
інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України
№1484/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року, у якому
йдеться про те, що законодавством
передбачено окремий порядок
примусового виконання судових рішень
про стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу.

На переконання суду, відмова у
відкритті виконавчого провадження з
підстав, що наведені у постанові, яка
оскаржується, є необгрунтованою,
зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Якщо достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу 2 пункту 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України звертається до суду з
позовом про надання дозволу на
погашення всієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі. Таке
погашення здійснюється на підставі
зазначеного рішення суду та прийнятого
на його підставі рішення органу
доходів і зборів шляхом продажу майна
платника податків на публічних торгах
та/або торгівельними організаціями у
порядку визначеному пунктами 95.7-95.21
статті 95 Податкового кодексу України.

З аналізу наведеної норми випливає, що
Податковим кодексом України
передбачено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання, є контролюючі органи в
розумінні Податкового кодексу України,
до яких належить і Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області.

Проте, вказані положення Податкового
кодексу України не виключають
здійснення виконавчого провадження на
підставі виконавчого листа, виданого
відповідно до процесуального
законодавства України.

Більше того, відповідачем
необгрунтовано відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з посиланням
на пункт 8 частини 1 статті 26 Закону
України "Про виконавче провадження",
оскільки статтями 95-99 Податкового
кодексу України не передбачено порядок
відмови у відкритті виконавчого
провадження за наявності інших,
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що відповідачем безпідставно
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження.

Відтак, вимога позивача щодо
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
прийнятої 30 липня 2014 року органом
державної виконавчої служби, підлягає
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають (ст. 94 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про відмову у відкритті
виконавчого провадження серії ВП
№44186539 від 30 липня 2014 року.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Яремчук Костянтин
Олександрович

Згідно з оригіналом: Суддя:
Секретар: