Справа № 826/11442/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шейко Т.І.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомУправління Пенсійного фонду
України в м.Черкасах Черкаської
областідо Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення в особі
Черкаської філії концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебаченняпростягнення
Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до відповідача, Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення в особі Черкаської філії
концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення, в якому просив стягнути
з Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення в особі Черкаської
філії концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення
заборгованість фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій призначених
на пільгових умовах на загальну суму 9
Позовні вимоги вмотивовані тим, що за
відповідачем обліковується борг по
відшкодуванню витрат Пенсійного фонду
України на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах по
списку № 2 за липень 2014 року в сумі 9 167,07
грн., який відповідач в добровільному
Також, позивач просив справу
розглянути без його участі.
Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог обґрунтовуючи тим, що
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ст. 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
чинним законодавством не передбачено.
Крім того, зазначені у позовній заяві
особи працювали на підприємстві
«Республіканські мережі магістральних
зв'язків і телебачення №2». Вказане
підприємство було ліквідовано за
рішенням Міністерства зв'язку України.
Наказом Державного комітету України по
зв'язку створена нова юридична особа,
Державне підприємство «Черкаський
обласний радіотелевізійний
передавальний центр», яке в свою чергу,
реорганізовано в Черкаську філію
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення, і яка не є
правонаступником підприємства
«Республіканські мережі магістральних
зв'язків і телебачення №2». Концерн
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення також не являється
правонаступником підприємства
«Республіканські мережі магістральних
зв'язків і телебачення №2».

До того ж, відповідач зазначив, що,
оскільки ні Черкаська філія, ні Концерн
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення не є правонаступником
ліквідованого підприємства, вони не
можуть бути платниками фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій колишнім працівникам
підприємства «Республіканські мережі
магістральних зв'язків і телебачення
№2».

Керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України суд
розглянув справу у письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що відповідач -
Концерн радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення - зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа Шевченківською районною
державною адміністрацією м. Києва
12.02.1992 р., внесений до Єдиного
державного реєстру установ та
організацій України за № 01190043.

Черкаська філія концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення, є філією Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення, створена без права
юридичної особи, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду в м.
Черкасах Черкаської області, .

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області до
Черкаської філії концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення були направлені
розрахунки сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених у відповідності до
п.п."б"-"з"ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», де зазначений
розрахунок щомісячних сум, які
підлягають до відшкодування.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Абзацом 1 статті 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
встановлено, що страхувальниками
відповідно до цього Закону є
роботодавці: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники - це роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до вказаної статті страхові
внески -це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 статті 15 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зазначені в статті 14
цього Закону, і застраховані особи,
зазначені в частині першій статті 12
цього Закону.

Частинами 3 та 4 цієї статті
встановлено, що страхувальники
набувають статусу платників страхових
внесків із дня їх реєстрації у
територіальному органі Пенсійного
фонду, а особи, визначені частиною
першою статті 12 цього Закону, - з дня
набрання чинності договором про їх
добровільну участь; платникам
страхових внесків у десятиденний
термін після їх реєстрації видається
повідомлення про реєстрацію платника
страхових внесків за формою,
встановленою правлінням Пенсійного
фонду.

Згідно із п. 6 ст. 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
та сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Стаття 2 Розділу XV Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали на роботах із шкідливими та
тяжкими умовами праці (відповідно до
пп.. «а», «б» - «з» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
р. № 1788-ХІІ) здійснюється згідно
окремого законодавчого акту через
професійні та корпоративні фонди.

До введення пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
цим особам пенсії призначаються згідно
норм Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

При цьому зберігається порядок
відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
який діяв до набрання чинності (з 01.01.2004
р.) цього Закону. Підприємства та
організації також відповідно до
Постанови правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 р. № 21-1 «Про
затвердження Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» із грошових коштів,
передбачених на оплату праці, вносять у
Пенсійний фонд плату, яка покриває
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій. Починаючи
із дня набрання чинності цього Закону,
у розмірі 20 % із наступним збільшенням
її на 10% до 100% розміру покриття
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Повідомлення складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
у повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах.

На виконання вимог вищевказаних норм,
відповідач був зобов'язаний сплатити
суму по відшкодуванню фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком № 2 за період з січня по
березень 2014 року.

Щодо тверджень відповідача, викладених
у письмових запереченнях, то суд вважає
їх помилковими та не бере до уваги,
оскільки, як встановлено судом,
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком № 2, мають
здійснюватися відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

При цьому частиною 4 ст. 13 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що порядок пенсійного
забезпечення осіб, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, визначається статтею 100 даного
Закону.

Згідно п. 1 постанови Верховної Ради
України від 06.12.1991 року № 1931-ХІІ Закон
України «Про пенсійне забезпечення»
введено в дію з 1 січня 1992 року - в
частині норм, що стосуються
призначення і виплати пенсій та
коригування рівнів пенсій, призначених
до введення цього Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» особам,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13-14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

До набрання чинності Законом України
«Про пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення осіб здійснювалось
відповідно до Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій, затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08,1972 року. Пунктом
16 наведеного вище Положення, зокрема,
було визначено, за наявності якого
стажу роботи та віку особи мають право
на пенсію на пільгових умовах. При
цьому вимоги щодо атестації робочих
місць за умовами праці згідно раніше
діючого законодавства були відсутні.

Виходячи з аналізу наведених вище норм,
суд звертає увагу на те, що особі, яка до
01 січня 1992 року (тобто до набрання
чинності Закону України «Про пенсійне
забезпечення») набула необхідний стаж
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, що дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
згідно із Списками №1, №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 і
після цієї дати не працювала на роботах
із важкими і шкідливими умовами праці,
пенсія призначається відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» згідно із
статтею 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Особі, яка до і після 01
січня 1992 року працювала на роботах,
передбачених Списками № 1 та № 2, пенсія
призначається відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», з урахуванням
результатів атестації робочих місць.

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини другої Розділу 15
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Черкаській філії Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення нараховано до
відшкодування пільгові пенсії за
липень 2014 року по Списку № 2 в сумі 9 167,07
грн., що виплачувались пенсіонерам:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7

Розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій по Списку
№ 2 за липень 2014 року отримано
відповідачем, що підтверджується
відміткою про вручення поштового
повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначені у позовній заяві особи
працювали на підприємстві
«Республіканських мереж зв'язків і
телебачення №2», яке ліквідовано, як
самостійне підприємство, і перетворено
у виробничий цех Республіканської
мережі магістральних зв'язків і
телебачення №2 (РМЗ-2) відповідно до
наказу РМЗ-2 №7 від 16 січня 1986 року.
Відповідно до наказу ВО РРТ МЗ УРСР №13
від 30 січня 1991 року Республіканська
мережа магістральних зв'язків і
телебачення №2 перейменована в
Черкаський обласний радіотелевізійний
передавальний центр, який, в свою чергу,
наказом Міністра транспорту та зв'язку
України №751 від 20 липня 2006 року було
реорганізовано в Черкаську філію
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення.

А тому, суд не бере до уваги твердження
відповідача, що позивачем невірно
заявлено позовні вимоги щодо
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком
№2, так як відповідач не є
правонаступником підприємства
«Республіканські мережі магістральних
зв'язків і телебачення №2».

Таким чином, відповідно до норм Закону
№ 1058-ІV, відповідач зобов'язаний
сплатити до Пенсійного фонду
невідшкодовані витрати на виплату та
доставку пенсій відповідно до пунктів
"б" -"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" по Списку № 2 в розмірі - 9
167,07 грн.

Крім того, згідно пп.6.9 п.6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, у разі
ліквідації підприємства без
правонаступників повідомлення для
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
органу Пенсійного фонду України за
місцезнаходженням ліквідованого
підприємства не направляється, а тому
суд доходить висновку щодо наявності у
відповідача, як правонаступника,
обов'язку по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пенсій.

Наведені обставини також
встановлювались Окружним
адміністративним судом міста Києва під
час розгляду справи №2а-15232/12/2670 та
покладені в основу винесеної за
результатами розгляду справи
постанови суду від 21 січня 2013 року, яка
не оскаржувалась Концерном і набрала
законної. Крім того, такі обставини
були зафіксовані і в постановах
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 04.04.2013 року у справі
№826/1714/13-а, від 22.04.2013 року у справі
№826/3350/13-а, від 25.06.2013 року у справі
№826/8455/13-а. Вказані постанови у
встановленому законодавством порядку
набрали законної сили.

Беручи до уваги те, що сума
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах до Управління
Пенсійного фонду України в розмірі 9
167,07 грн. відповідачем не сплачено, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість та законність
позовних вимог щодо стягнення з
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення в особі Черкаської
філії концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення суми
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у розмірі 9 167,07 грн. і
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі та які
підлягають стягненню з відповідача у
вищенаведеному розмірі, заявленому
позивачем у судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судові витрати, які підлягають
стягненню у відповідності до статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України - відсутні.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

постановив:

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області задоволити.

Стягнути з Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення
заборгованість фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах на
загальну суму 9 167,07 грн. (дев'ять тисяч
сто шістдесят сім грн. 07 коп.) на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області, код
37930126, на розрахунковий рахунок р/р
1855, в ОПЕРВ Обласного управління
ВАТ «Державний ощадний банк України»,
МФО 354507.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Шейко Т.І.