Справа № 826/12869/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Бабенка К.А., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державного агентства з
інвестицій та управління
національними проектами України,
Державного підприємства "Державна
інвестиційна компанія" про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до
Державного агентства з інвестицій та
управління національними проектами
України (далі - Держінвестпроект
України), Державного підприємства
"Державна інвестиційна компанія" в
якому просив:

- прийняти рішення, яким визнати
протиправними дії Держінвестпроекту
України щодо неправомірної відмови у
наданні повної інформації за
інформаційним запитом від 30.05.2013 року
№84, в частині надання інформації про
те, чи відома Держінвестпроекту
України запитувана у цьому запиті
інформація; на які проекти та які суми
бюджетних коштів із раніше
зареєстрованих 567,2 млн. грн. були
витрачені в 2012-2013 роках, та які
підприємства є партнерами по
реалізації цих проектів; який залишок
зарезервованих коштів із
вищезазначених 567,2 млн. грн. залишився
ще не використаним і може бути в
майбутньому спрямований на реалізацію
відповідних проектів.

- зобов'язати Держінвестпроект України
надати повну і вичерпну відповідь на
інформаційний запит від 30.05.2013 року №84,
а саме інформацію наступного змісту:

1. чи відомо Держінвестпроекту України
на які цілі (на які проекти) в
подальшому були витрачені 567,2 млн. грн.
із 620 млн. грн., які виділялись Державним
бюджетом України на 2011 рік на підтримку
національних проектів на умовах
співфінансування. Які суми та хто (які
підприємства, організації є партнерами
по реалізації цих проектів);

2. на які проекти та які суми бюджетних
коштів із раніше зарезервованих 567,2
млн. грн. були витрачені в 2012-2013 роках;

3. які підприємства є партнерами по
реалізації цих проектів і яких сааме;

4. який залишок зареєстрованих коштів
із вищевказаних 567,2 млн. грн. залишився
ще не використаним і може бути в
майбутньому бути спрямований на
реалізацію відповідних проектів.

- прийняти рішення, яким визнати
протиправними дії Держінвестпроекту
України щодо неправомірної відмови у
наданні повної і вичерпної інформації
за інформаційним запитом від 08.07.2013
року №131;

- зобов'язати Держінвестпроект України
надати повну і вичерпну відповідь на
інформаційний запит від 08.07.2013 року №131,
а саме інформацію наступного змісту:

1. чи відомо Держінвестпроекту України
які національні (чи інші) проекти
фінансувались (або надавалась інша
підтримка) Держінвестпроектом України
чи підпорядкованими йому
підприємствами, установами,
організаціями в 2012-2013 роках;

2. які національні (чи інші) проекти
фінансувались (або надавалась інша
підтримка) Держінвестпроектом України
чи підпорядкованими йому
підприємствами, установами,
організаціями в 2012-2013 роках
(фінансування, співфінансування,
надання позик, гарантій тощо) та на які
суми надано таке фінансування (або інша
підтримка). Інформацію надати в розрізі
по кожному з проектів;

- прийняти рішення, яким визнати
протиправними дії Державного
підприємства «Державна інвестиційна
компанія» щодо неправомірної відмови у
наданні повної інформації за
інформаційним запитом від 30.05.2013 року
№84, в частині надання інформації про
те, на які проекти та які суми бюджетних
коштів із раніше зарезервованих 567,2
млн. грн. були витрачені в 2012-2013 роках;
які підприємства є партнерами по
реалізації цих проектів і яких саме;
який залишок зарезервованих коштів із
вищевказаних 567,2 млн. грн. залишився ще
не використаним і може бути в
майбутньому спрямований на реалізацію
відповідних проектів;

- зобов'язати Державне підприємство
«Державна інвестиційна компанія»
надати повну і вичерпну відповідь на
інформаційний запит від 30.05.2013 року №84,
а саме: інформацію про те, на які
проекти та які суми бюджетних коштів із
раніш зарезервованих 567,2 млн. грн. були
витрачені в 2012-2013 року; які
підприємства є партнерами по
реалізації цих проектів і яких саме;
який залишок зарезервованих коштів із
вищезазначених 567,2 млн. грн. залишився
ще не використаним і може бути в
майбутньому спрямований на реалізацію
відповідних проектів.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 вересня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач звернувся до
Держінвестпроекту України із запитом
на отримання публічної інформації від
30.05.2013 року №84 , яким просив надати йому
наступну інформацію:

1. чи відомо Держінвестпроекту України
на які цілі (на які проекти) в
подальшому були витрачені ці кошти, які
суми та хто (які підприємства,
організації тощо) є партнерами по
реалізації цих проектів;

2. якщо Держінвестпроекту така
інформація відома (він володіє цією
інформацією), прошу надати інформацію
про те: на які проекти та які суми
бюджетних коштів із раніш
зарезервованих 567,2 млн. грн. були
витрачені в 2012-2013 роках; які
підприємства є партнерами по
реалізації цих проектів і яких саме;
який залишок зарезервованих коштів із
вищевказаних 567,2 млн. грн. залишився ще
не використаним і може бути в
майбутньому спрямований на реалізацію
відповідних проектів.

У відповідь на вказаний запит
Держінвестпроект України направило
позивачу лист від 05.06.2013 року №1841-08/13, в
якому повідомило, що запит позивача від
30.05.2013 року №84 в частині партнерів по
реалізації національних проектів, а
також використання бюджетних коштів
було направлено за належністю
Державному підприємству «Державна
інвестиційна компанія» (далі - ДП
«Державна інвестиційна компанія»).

В своєму листі за вих. №05/19-150 від 18.06.2013
року ДП «Державна інвестиційна
компанія» повідомило позивача про те,
що на проекти у 2012-2013 роках
вищезазначені кошти не витрачалися.

08.07.2013 року позивач звернувся до
Держінвестпроекту із запитом за № 131, в
якому просив надати наступну
інформацію:

- чи відомо Держінвестпроекту України
які національні (чи інші) проекти
фінансувались (або надавалась інша
підтримка Держінвестпроектом України
чи підпорядкованими йому
підприємствами, установами,
організаціями в 2012-2013 роках;

- якщо Держінвестпроекту України така
інформація відома, просив надати
інформацію про те, які національні (чи
інші проекти) фінансувались (або
надавалась інша підтримка)
Держінвестпроектом України чи
підпорядкованими йому підприємствами,
установами, організаціями в 2012-2013 роках
(фінансування, співфінансування,
надання позик, гарантій, тощо) та на які
суми надано таке фінансування (або інша
підтримка).

Крім того, у тексті самого запиту від
08.07.2013 року №131 позивачем було
акцентовано увагу на тому, що даний
запит стосується виключного самого
Держінвестпроекту, тому він не може
бути перенаправлений будь-яким іншим
підприємствам.

У відповідь на вказаний запит позивачу
було направлено лист від 12.07.2013 року
№2360-08/13, в якому надано інформацію щодо
фінансування (або надання іншої
підтримки) національних (чи інших)
проектів Держінвестпроектом України у
2012-2013 роках, а саме: у 2012 році
Держінвестпроектом України, як
головним розпорядником бюджетних
коштів, було спрямовано відкритих
асигнувань у сумі 360 123,8 тис. грн. на
фінансування реалізації національного
проекту «Нове життя» - нова якість
охорони материнства та дитинства».
Разом з тим, згідно Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік» за
шість місяців 2013 року розмір бюджетних
асигнувань, спрямованих
Держінвестпроектом України по
зазначеній бюджетній програмі, склав 65
102,881 тис. грн. Також, у даному листі від
12.07.2013 року було зазначено, що у 2012 році
касові видатки Держінвестпроекту
України, як головного розпорядника
бюджетних коштів, склали 36 517,5 тис. грн.
(реалізація національного проекту
«Вчасна допомога» - утворенням єдиних
регіональних
оперативно-диспетчерських служб з
використанням сучасних GPS-технологій
для зменшення часу прибуття бригад
швидкої медичної допомоги до
пацієнта»). Також зафіксовано, що за
шість місяців 2013 року бюджетні кошти на
реалізацію національного проекту
«Вчасна допомога» - утворенням єдиних
регіональних
оперативно-диспетчерських служб з
використанням сучасних GPS-технологій
для зменшення часу прибуття бригад
швидкої медичної допомоги до пацієнта»
не витрачались.

Що стосується фінансування (або
надання іншої підтримки) національних
(чи інших) проектів державними
підприємствами та установами, які
належать до сфери управління
Держінвестпроекту України у 2012-2013
роках, у своєму листі від 12.07.2013 року
Держінвестпроект України повідомив
позивача, що інформацію з порушеного
питання було надано листом
Держінвестпроекту України від 05.06.2013
року №1841-08/13.

Вважаючи відповіді на запити від 30.05.2013
року №84 та 08.07.2013 року №131 такими, що не
були належним чином розглянуті
відповідачами, позивач звернувся з
позовом до суду.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Право на доступ до публічної
інформації є конституційним правом
людини, передбаченим і гарантованим
статтею 34 Конституції України, яка, у
свою чергу, ґрунтується на положеннях
статті 10 Конвенції про захист прав та
основоположних свобод людини, статті 19
Загальної декларації прав людини,
статтях 18 та 19 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права.

В силу ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 5 вказаного Закону
передбачено, що доступ до інформації
забезпечується шляхом надання
інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України "Про
практику застосування
адміністративними судами положень
Закону України від 13 січня 2011 року №
2939-VI "Про доступ до публічної
інформації" від 30.09.2013 №11, якщо
запитуваний запит про надання
публічної інформації є фактично
зверненням (заявою, клопотанням) про
надання інформації згідно із Законом
України "Про звернення громадян", то в
такому разі судам необхідно відмовляти
в задоволенні позову щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
розпорядників публічної інформації.

Суди також повинні відмовляти в
задоволенні позову, який пред'явлено з
вимогою щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників публічної
інформації щодо її ненадання, якщо під
час судового розгляду буде
встановлено, що позивач зажадав у
відповідача інформацію відповідно до
законів України "Про інформацію", "Про
звернення громадян" тощо з підстав, що
право позивача на отримання публічної
інформації не порушено.

Як було вірно зазначено судом першої
інстанції, в своєму листі від 12.07.2013
року №2360-08/13 (а.с. 22) Держінвестпроект
України повідомило позивача про
результат розгляду його запиту від
08.07.2013 року №131, зі змісту якого зокрема
вбачається, що ОСОБА_2 була надана
інформація щодо фінансування (або
надання іншої підтримки) національних
(чи інших) проектів Держінвестпроектом
України у 2012-2013 роках та листом від
05.06.2013 року №1841-08/13 додатково надано
інформацію стосовно фінансування (або
надання іншої підтримки) національних
(чи інших) проектів державними
підприємствами та установами, які
належать до сфери управління
Держінвестпроекту України у 2012-2013
роках.

Таким чином, аналізуючи обставини
даної справи та оцінюючи зібрані по ній
докази, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідачі на час
розгляду інформаційних запитів ОСОБА_2
діяли на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
відтак ознаки протиправності в їх діях
не вбачаються.

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги колегія суддів знаходить
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків К.А. Бабенко І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.