Справа № 2а-13729/12/2070
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/13086/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.за участю
секретаряГончар Н.О.та представників
сторін: від позивача Краюшкін В.В.від
відповідачівне з'явилисьрозглянувши у
відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуПублічного
акціонерного товариства
«Південкабель»на
постановуХарківського окружного
адміністративного суду від 09.01.2013на
ухвалуХарківського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2013

у справі № 2-а-13729/12/2070за
позовомПублічного акціонерного
товариства «Південкабель»до1.
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби 2.
Головного управління казначейської
служби України по Харківській
областіпростягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Завод
«Південкабель» звернулося до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби, Головного
управління державної казначейської
служби України по Харківській області,
в якому просить стягнути з держбюджету
в особі ГУДКСУ у Харківській обл. на
користь ПАТ «Завод «Південкабель» 6 713
грн. бюджетного відшкодування ПДВ та
пеню у сумі 115,59 грн. за 70 днів
прострочки за період з 03.10.2012 по 12.12.2012.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.01.2013,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2013,
позов задоволено частково, стягнуто з
Державного бюджету України в особі
Головного управління Державної
казначейської служби України по
Харківській області (платник УДКСУ у м.
Харкові за кодом 14010200 «Бюджетне
відшкодування ПДВ грошовими коштами»,
символ звітності банку 030, р/р 0002 у
банку ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Завод «Південкабель»
бюджетну заборгованість по
відшкодуванню податку на додану
вартість у сумі 6 713 грн., в іншій частині
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням судів
першої та апеляційної інстанцій в
частині відмови в задоволенні позову,
позивач подав касаційну скаргу, в якій
просить їх скасувати в цій частині та
постановити в цій частині нове рішення
про задоволення позову, оскільки
вважає, що рішення судів попередніх
інстанції були прийняті з порушенням
норм матеріального права.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, заслухавши
пояснення представника позивача,
перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що:

- 19.12.2011 позивачем подано до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
декларацію з податку на додану
вартість за листопад 2011 року, в рядку 23
якої задекларовано суму, що підлягає
бюджетному відшкодування та згідно
рядка 23.1 декларації визначено напрямок
відшкодування - на рахунок платника у
банку;

- до декларації з ПДВ за листопад 2011
року позивачем подано заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування та розрахунок
бюджетного відшкодування;

- на підставі акту перевірки
№107/40-028/00214534 від 17.02.2012 відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 17.02.2012,
яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за листопад 2011 року на 6 713 грн.
та застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) на суму 3 357 грн.;

- постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.05.2012 у
справі № 2а-2373/12/2070 адміністративний
позов Публічного акціонерного
товариства «Завод «Південкабель»
задоволено частково, скасовано
податкове повідомлення-рішення від
17.02.2012 року за формою «В1» № в
частині зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за листопад 2011 року у розмірі
6638,00 грн. та штрафу 3319,00 грн., в іншій
частині позовних вимог відмовлено;

- постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.09.2012 у
справі № 2а-2373/12/2070, яка набрала
законної сили, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Завод «Південкабель» задоволено
частково, скасовано постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 04.05.2012 по
справі № 2а-2373/12/2070 в частині відмови у
задоволенні позову та в цій частині
позов задоволено, визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 17.02.2012 року №
в частині зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за листопад 2011 року у
розмірі 75 грн.

Задовольняючи позов в частині
стягнення з Державного бюджету України
на користь позивача суми бюджетного
відшкодування ПДВ в розмірі 6 713, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
мотивував своє рішення тим, що судовими
рішеннями, які набрали законної сили,
встановлено правомірність
декларування позивачем бюджетного
відшкодування на суму 6 713 грн. за
листопад 2011 року, в той час як СДПІ по
роботі з ВПП у м. Харкові ДПС на момент
розгляду справи не надав до Головного
управління державної казначейської
служби України у Харківській області
висновок на відшкодування позивачу
суми ПДВ у розмірі 6713,00 грн., заявленої у
податковій декларації з ПДВ за
листопад 2011 року.

Відмовляючи в задоволенні позову в
іншій частині, суди першої та
апеляційної інстанції виходили з того,
що, оскільки станом на час розгляду
справи відшкодування бюджетної
заборгованості з ПДВ у заявленій сумі
не відбулося, то нарахування пені на
суму такої заборгованості та стягнення
цієї пені є безпідставним.

Колегія суддів касаційної інстанції не
може погодитися з висновками судів
попередніх інстанцій в частині відмови
в задоволенні позовних вимог про
стягнення пені. При цьому, суд
касаційної інстанції виходить з
наступного.

Так, судом першої та апеляційної
інстанції встановлено, що постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.09.2012 у
справі № 2а-2373/12/2070, яка набрала
законної сили, підтверджено право
позивача на отримання бюджетного
відшкодування ПДВ та достовірність
розрахунку заявленої до відшкодування
суми. Проте, податковим органом не
подано у визначений законодавством
строк до органу Державного
казначейства України висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п.200.15 ст.200 Податкового
кодексу України у разі якщо за
результатами перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування, платник
податку або контролюючий орган
розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, контролюючий орган не
пізніше наступного робочого дня після
отримання відповідного повідомлення
від платника або ухвали суду про
порушення провадження у справі
зобов'язаний повідомити про це орган,
що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів
припиняє процедуру відшкодування в
частині оскаржуваної суми до набрання
законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження контролюючий орган
протягом п'яти робочих днів, що настали
за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що постанова Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 10.09.2012 отримана Спеціалізованою
державною податковою інспекцією по
роботі з великими платниками податків
у місті Харкові 02.10.2012, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції на супровідному листі.

Згідно п.200.23 ст.200 Податкового кодексу
України суми податку, не відшкодовані
платникам протягом визначеного цією
статтею строку, вважаються
заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість. На суму такої заборгованості
нараховується пеня на рівні 120
відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення.

Таким чином, на суми податку, не
відшкодовані протягом визначених
статтею 200 Податкового кодексу України
строків, які вважаються заборгованістю
бюджету з відшкодування ПДВ,
нараховується пеня на рівні 120
відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення.

Неподання органом державної
податкової служби після закінчення
перевірки до органу Державного
казначейства України висновку із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету, та
непогашення у зв'язку з цим
заборгованості бюджету з ПДВ, не
позбавляє платника податку права
пред'явити вимоги про стягнення
зазначеної пені.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що
судами першої та апеляційної інстанцій
не досліджено питання щодо початку
перебігу строку заборгованості
бюджету з відшкодування позивачу ПДВ
на суму 6 713 грн. за листопад 2011 року та
не встановлено, з якого моменту виникла
така заборгованість та, відповідно, у
позивача виникло право на нарахування
та стягнення пені на підставі п.200.23
ст.200 Податкового кодексу України.

Вищевказані обставини та фактичні дані
залишилися поза межами дослідження
судами першої та апеляційної
інстанцій, що, з урахуванням
повноважень касаційного суду (які не
дають касаційній інстанції права
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні),
виключає можливість перевірити Вищим
адміністративним судом України
правильність висновків судів
попередніх інстанцій в цілому по суті
спору.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що судами
попередніх інстанцій на підставі
належних та допустимих доказів не було
з'ясовано належним чином обставини
справи, в той час як їх встановлення
впливає на правильність вирішення
спору, ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню в частині
відмови в позові про стягнення пені з
направленням справи в цій частині на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам
слід взяти до уваги вищевикладене,
встановити повно і правильно фактичні
обставини відповідно до заявлених
позовних вимог та предмету доказування
у справі та, в залежності від
встановленого й у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права, вирішити даний спір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 221, 223, 224, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Південкабель» задовольнити частково.

2. Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
09.01.2013 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20.02.2013 у даній справі в частині
відмови в задоволенні позову скасувати
та справу в цій частині направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

3. В іншій частині - постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 09.01.2013 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2013
залишити без змін.

4. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, передбачених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.В. Борисенко

Судді
В.В. Кошіль

О.А. Моторний