Справа № 2а-3915/10/0770
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2014 рокум. Ужгород№ 2а-3915/10/0770

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д., суддів
Гаврилко С.Є., Луцович М.М.

при секретарі судового засідання
Нагорній Л.І.

за участю сторін:

позивач: не з'явився ,

представник відповідачів 1,2: не
з'явився ,

представник відповідача 3 : не з'явився ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Територіального управління Державної
судової
адміністрації України в Закарпатській
області, Державної судової
адміністрації України, Державного
казначейства України про перерахунок
заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
20 серпня 2014 року було проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Повний текст постанови
виготовлено та підписано 22 серпня 2014
року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Закарпатській області (далі-
відповідач 1), Державної судової
адміністрації України (далі відповідач
2), Державного казначейства України
(далі - відповідач 3) яким просить
визнати протиправною бездіяльність
Державної судової адміністрації
України, Територіального управління
ДСА України в Закарпатській області
щодо не нарахування та не виплати
позивачу перерахованої заробітної
плати; зобов'язати Державну судову
адміністрацію України та ТУ ДСА
України в Закарпатській області
провести перерахунок та виплату
проіндексованої заробітної плати за
період з 01 березня 2010 року по день
розгляду справи судом з розрахунку
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом про Державний
бюджет України на 2010 рік. Також в
позовній заяві позивач просить
розглянути справу без його участі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
постановою КМУ від 31.12.05 "Про внесення
змін до постанови Кабінету Міністрів
України від 03 вересня 2005 року №865"
доповнено постанову № 865 пунктами 2-1 та
4-1, який передбачає, що розміри
посадових окладів, передбачених цією
постановою, встановлюються виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати
332 грн. і в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не проводиться. Постановою
окружного адміністративного суду м.
Києва від 21.05.2008 року, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009 р.,
п.4-1 постанови Кабінету Міністрів
України № 865 "Про оплату праці суддів та
щомісячне грошове утримання суддів"
від 03.09.05 р. визнано незаконною. Однак,
судова адміністрація продовжує
нараховувати та виплачувати заробітну
плату позивачу, виходячи із
мінімальної заробітної плати в 332 грн.,
що є, на думку позивача, порушенням
права на оплату праці та належний
матеріальний рівень, як складової
гарантії незалежності суддів.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак в позовній заяві просив
розглядати справу без його участі.

20.08.2014 р. від представника відповідачів
1- Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в
Закарпатській області та 2 - Державної
судової адміністрації України
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності за матеріалами
наявними в справі.

Представник відповідача 3 - Державного
казначейства України не забезпечив в
судове засідання явку належним чином
уповноваженого представника, хоча про
час та місце проведення судового
засідання повідомлявся вчасно та
належним чином, проте надав суду
письмові пояснення на позов, якими
просить відмовити в задоволені позову
та розглядати справу без участі
представника.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, а відтак у
відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснюється.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки ТУ ДСА України в Закарпатській
області від 13.10.2010 року № 1474, ОСОБА_1 з
21.06.1982 р. по 24.09.1985 року працював на
посаді судді Виноградівського
районного суду Закарпатської області,
а з 17.04.1990 р. працює на посаді голови
Виноградівського районного суду
Закарпатської області.

Посадовий оклад голови
Виноградівського районного суду
Закарпатської області встановлено в
розмірі 2822, 00 грн. Розмір вказаного
посадового окладу визначено схемою
посадових окладів керівників та суддів
місцевих загальних судів, відповідно
до додатку 6 постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005 року № 865, з
розрахунку 8,5 мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до ст. ст. 92, 126 Конституції
України статус суддів визначається
виключно Конституцією і законами
України, які повинні гарантувати
незалежність і недоторканність
суддів.

Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону
України "Про статус суддів" (у редакції,
що була чинною на час виникнення
спірних правовідносин) гарантії
незалежності судді, включаючи заходи
його правового захисту, матеріального
і соціального забезпечення,
передбачені цим Законом, поширюються
на всіх суддів України і не можуть бути
скасовані чи знижені іншими
нормативними актами України і
Автономної Республіки Крим.

Конституційний Суд України у своєму
рішенні №8 - рп/2005 роз'яснив, що за
змістом ст. 126 Конституції України
положення ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
статус суддів" у взаємозв'язку із ч. 8 ст.
14 Закону України "Про судоустрій
України" треба розуміти як таке, що
гарантує досягнутий рівень
незалежності суддів і забороняє при
прийнятті нових законів та інших
нормативних актів, внесенні змін до них
скасовувати чи звужувати існуючі
гарантії незалежності суддів, у тому
числі заходи їх правового захисту та
матеріального і соціального
забезпечення.

Згідно із ст. 44 Закону України "Про
статус суддів" (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
заробітна плата судді, як складова його
матеріального і соціально -побутового
забезпечення, є елементом статусу
судді. Вона складається з посадового
окладу, премій, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок.
Розміри посадових окладів суддів
встановлюються у відсотковому
відношенні до посадового окладу Голови
Верховного Суду України і не можуть
бути меншими від 50 відсотків його
окладу. У свою чергу посадовий оклад
судді не може бути меншим від 80
відсотків посадового окладу голови
суду, в якому працює суддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
"Про оплату праці", умови та розміри
оплати праці працівників установ та
організацій, що фінансуються з
державного бюджету, визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005р. №865, яка
набрала чинності з 01.01.2006р., було
затверджено схеми посадових окладів
керівників та суддів Конституційного
Суду України, Верховного Суду України,
вищих спеціалізованих судів,
Апеляційного суду України, апеляційних
та місцевих судів згідно з додатками 1-6,
які розраховано виходячи з кратності
до мінімальної заробітної плати, а
також розміри надбавок до посадових
окладів суддів за кваліфікаційні
класи.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Питання оплати праці вищих посадових
осіб України, окремих керівних
працівників органів державної влади і
органів місцевого самоврядування та
суддів" від 21.12.2005р. №1243 встановлено, що
для вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів, розміри
посадових окладів яких визначаються
залежно від кількості розмірів
мінімальної заробітної плати, зокрема,
згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України від 03.09.2005р. №865 та іншими
нормативно-правовими актами, розміри
посадових окладів встановлюються
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 332,00грн. і в подальшому
при підвищенні мінімальної заробітної
плати перерахунок не провадиться.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.12.2005р. №1310 постанову Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865
доповнено пунктом 4-1, відповідно до
положень якого розміри посадових
окладів, передбачених цією постановою,
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332,00грн. і
в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не проводиться.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 19.03.2007р. визнано
протиправним та скасовано пункт 4-1
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005р. №865.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2007р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29.10.2009р. постанову
Печерського районного суду міста Києва
від 19.03.2007р. в частині визнання
протиправним та скасування пункту 4-1
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005р. №865
залишено без змін.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.05.2008р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009р.,
визнано незаконними постанови
Кабінету Міністрів України "Про
питання оплати праці вищих посадових
осіб України, окремих керівних
працівників органів державної влади і
органів місцевого самоврядування та
суддів" від 21.12.2005р. №1243 в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям; пункт 4 постанови
Кабінету Міністрів України "Про
внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865" від
31.12.2005р. №1310 та пункт 4-1 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про оплату
праці та щомісячне грошове утримання
суддів" від 03.09.2005р. №865.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 13.04.2011р. постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 21.05.2008р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009р.
скасовано, у задоволенні позову про
визнання незаконними та скасування
зазначених постанов Кабінету
Міністрів України відмовлено.

Відповідно до положень ч.5 ст.124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

За вимогами ч.1 ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі, а
також для всіх органів, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб, інших фізичних осіб і
підлягає виконанню на всій території
України.

Враховуючи викладене, постанова
Печерського районного суду міста Києва
від 19.03.2007р. була обов'язковою з 03.12.2007р.
(дати набрання нею законної сили) до
01.01.2012р. (дати втрати чинності
скасованої нею постанови Кабміну), а
постанова окружного адміністративного
суду міста Києва від 21.05.2008р. - з 19.08.2009р.
(дати набрання нею законної сили) до
13.04.2011р., дати її скасування постановою
Вищого адміністративного суду України.

Проте, постанова Печерського районного
суду міста Києва від 19.03.2007р. не може
бути підставою для задоволення
позовних вимог, оскільки нею визнано
протиправним та скасовано лише п.4-1
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005р. №865,
відповідно до положень якого розміри
посадових окладів, передбачених цією
постановою, встановлюються виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати
332,00грн. і в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не проводиться.

Аналогічні обмеження було передбачено
також Постановою Кабінету Міністрів
України "Питання оплати праці вищих
посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів" від 21.12.2005р.
№1243, якою встановлено, що для вищих
посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів, розміри
посадових окладів яких визначаються
залежно від кількості розмірів
мінімальної заробітної плати, зокрема,
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 03.09.2005р. №865 та іншими
нормативно-правовими актами, розміри
посадових окладів встановлюються
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 332,00грн. і в подальшому
при підвищенні мінімальної заробітної
плати перерахунок не провадиться.
Положення зазначеної постанови стали
преамбулою Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865.

Крім того, у справах щодо оскарження
нормативно-правових актів органів
виконавчої влади відповідно до
положень ч.11 ст.171 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд зобов'язаний у
резолютивній частині постанови
вирішити питання не тільки про
визнання нормативно-правового акта
незаконним або таким, що не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили,
але й обов'язково зазначити у
резолютивній частині постанови про
визнання нормативно-правового акта
нечинним. Тобто, нормативно-правовий
акт у відповідності до положень ст.171
Кодексу адміністративного судочинства
України втрачає чинність лише за умови
наявності відповідного запису про це у
резолютивній частині рішення суду.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 19.03.2007р. постанова
Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р.
№1243 незаконною та нечинною не
визнавалась, тому підлягала виконанню.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.168 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову у випадку, якщо
суд, вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення. Додаткова постанова у
зазначеній справіі судом не
приймалась.

Крім того, згідно із вимогами ст.47
Бюджетного кодексу України, Кабінет
Міністрів України забезпечує
виконання Державного бюджету України.
Міністерство фінансів України
здійснює загальну організацію та
управління виконанням Державного
бюджету України, координує діяльність
учасників бюджетного процесу з питань
виконання бюджету.

Відповідно до вимог ч.2 ст.51 Бюджетного
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
розпорядники коштів Державного
бюджету України одержують бюджетні
асигнування, що є підставою для
затвердження кошторисів, відповідно до
затвердженого бюджетного розпису.
Кошторис є основним плановим
документом бюджетної установи, який
надає повноваження щодо отримання
доходів і здійснення видатків,
визначає обсяг і спрямування коштів
для виконання бюджетною установою
своїх функцій та досягнення цілей,
визначених на бюджетний період
відповідно до бюджетних призначень.

Частиною 5 ст.51 Бюджетного кодексу
України встановлено, що розпорядники
бюджетних коштів, до яких відноситься і
Державна судова адміністрація України,
беруть бюджетні зобов'язання та
провадять видатки тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами.

Відповідно до вимог ч.6 ст.51 Бюджетного
кодексу України, будь-які зобов'язання,
взяті фізичними та юридичними особами
за коштами Державного бюджету України
без відповідних бюджетних асигнувань
або ж з перевищенням повноважень,
встановлених Законом України "Про
Державний бюджет України" та Бюджетним
кодексом України, не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
державного бюджету на покриття таких
зобов'язань не можуть здійснюватись.

Статтею 96 Конституції України
визначено, що Державний бюджет України
затверджується щорічно Верховною
Радою України на період з 01 січня по 31
грудня.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За приписами ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги про перерахунок заробітної
плати - є необґрунтованими та не
підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 160 -163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Закарпатській
області, Державної судової
адміністрації, Державного
казначейства України про перерахунок
заробітної плати - відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.
Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуюча: СуддяН.Д. Маєцька

Судді:
Гаврилко С.Є.

Луцович М.М.