Справа № 810/4661/14
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/4661/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року №810/4661/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопостач 2013» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним дій, зобов’язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

2 вересня 2014 року через канцелярію суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у зв’язку з чим позивач просив: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення зустрічних звірок, які оформлені актами від 07.07.2014 року №309/22-03/38560002 та від 22.05.2014 року №215/22-09/38560002; визнати протиправними дії відповідача щодо внесення інформації до АІС «Співставлення податкових зобов’язань і податкового кредиту» за період грудень 2013 року, січень 2014 року та березень 2014 року на підставі актів від 07.07.2014 року №309/22-03/38560002 та від 22.05.2014 року №215/22-09/38560002; зобов’язати відповідача внести відповідний запис до АІС «Співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту» шляхом вилучення інформації, що внесена на підставі актів від 07.07.2014 року №309/22-03/38560002 та від 22.05.2014 року №215/22-09/38560002.

В обґрунтування позову позивач посилається на статті 72, 73 Податкового кодексу України, Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджені наказом ДПА України від 22 квітня 2011 року № 236, з огляду на положення яких, відповідач не мав законних підстав проводити зустрічну звірку. Також позивач вважає, що під виглядом зустрічної звірки фактично проведена позапланова перевірка, на підставі якої і були складені акти про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Зернопостач 2013». Крім того, позивач наголошував на протиправності коригування показників податкової звітності ТОВ «Зернопостач 2013» в інформаційних базах податкового органу, з огляду на безпідставність висвітлених в акті висновків.

Позивач звертав увагу суду, що підприємство знаходиться за відповідною адресою, що підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, договором оренди приміщення за вказаною адресою.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідачем не було дотримано вимог податкового законодавства при здійсненні перевірок ТОВ «Зернопостач 2013» що оформлені актами про неможливість проведення зустрічної звірки.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що складання акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Зернопостач 2013» не порушувало прав або законних інтересів останнього, оскільки перевірка фактично не відбулась. Натомість, дії посадових осіб контролюючого органу щодо проведення зустрічної звірки є лише збиранням податкової інформації, що фіксуються в акті звірки, який виступає носієм доказової інформації, отже не спричиняє для позивача жодних негативних наслідків. Крім того, внесення або зміна інформації в базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, здійснюється виключно на підставі рішень, які за результатами звірки не приймались. За таких обстави відповідач просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 6 серпня 2014 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 2 вересня 2014 року представники позивача та відповідача не з’явились, натомість через канцелярію суду надійшли клопотання сторін про розгляд справи за відсутності їх повноважних представників.

В силу положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

За таких обставин, суд ухвалив продовжувати розгляд справи у порядку письмового провадження та на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши норми закону, які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернопостач 2013» зареєстроване Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 7 березня 2013 року, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 48-56).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на підставі пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, було здійснено заходи щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Зернопостач 2013» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами – постачальниками та контрагентами – покупцями за період грудень 2013 року, лютий 2014 року та березень 2014 року.

За результатами вжитих заходів відповідачем складені:

Акт від 22 травня 2014 року №215/22-09/38560002 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Зернопостач 2013» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами – покупцями за період грудень 2013 року та лютий 2014 року» (т.1, а.с. 12-22);

Акт від 7 липня 2014 року №309/22-03/38560002 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Зернопостач 2013» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами – покупцями за період з 1 березня 2014 року по 31 березня 2014 року» (т.1, а.с. 23-35).

Як вбачається зі вступної частини актів звірок, перевіряючими зазначено, що перевірку провести не виявляється можливим у зв’язку з тим, що підприємство за податковою адресою не знаходиться та у зв’язку з ненаданням позивачем документів на запит податкового органу.

В акті від 22 травня 2014 року також зазначено, що перевіряючи складено акт про неможливість вручення запиту з метою підтвердження взаємовідносин з контрагентами від 22 травня 2014 року №169/2209/38560002 та направлено запит на встановлення місцезнаходження підприємства ТОВ «Зернопостач 2013» від 22 травня 2014 року №56/22-09 (т.1, а.с. 12)

З огляду на ненадання позивачем пояснень та витребуваних документів, перевіряючі дійшли висновку про відсутність у ТОВ «Зернопостач 2013» об’єктів, які підпадають під визначення статті 135 , 138, 187, 198, 201 Податкового кодексу України.

Як наслідок, відображені позивачем у декларація з податку на прибуток та у декларація з податку на додану вартість операції з товарно-матеріальними цінностями, отриманими від підприємств постачальників та реалізовані контрагентам за період грудень 2013 року, лютий 2014 року та березень 2014 року, податковим органом визнані недійсними.

Висновки актів звірок також містять висновок щодо неможливості реального здійснення фінансово-господраських операцій та ведення господарської діяльності ТОВ «Зернопостач 2013» у порядку, передбаченому діючим законодавством України по зазначеним операціям з контрагентами за період грудень 2013 року, лютий 2014 року та березень 2014 року.

Інформація про результати господарських операцій позивача з контрагентами за період грудень 2013 року, лютий 2014 року та березень 2014 року, відображена в актах від 07.07.2014 року №309/22-03/38560002 та від 22.05.2014 року №215/22-09/38560002 внесена відповідачем до АІС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» (т.2, а.с .5-10).

Суд встановив, що за результатами акту звірки, відповідачем податкові повідомлення-рішення не приймались.

Вважаючи дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки та внесення даних на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки протиправними, позивач звернувся до суду.

Вважаючи дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки та внесення даних на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки до інформаційних баз відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У силу положень пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Правовідносини з приводу проведення податковими органами зустрічних звірок платників податків визначені Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок" від 27 грудня 2010 року №1232 (далі – Порядок №1232).

Згідно пункту 2 Порядку №1232 зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 3 Порядку № 1232 передбачено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

З пункту 4 Порядку №1232 вбачається, що орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1232 визначено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1232 визначено, що за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

З аналізу вказаних положень Податкового кодексу України та Порядку вбачається, що безумовними підставами для проведення зустрічної звірки є необхідність зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання по господарським операціям, за наявності сумнівів стосовно факту здійснення таких операцій. При цьому, Законом визначено чіткий порядок дій податкового органу, спрямованих на проведення зустрічної звірки.

Як підставу для проведення перевірки, закон передбачає обов’язкову наявність письмового запиту податкового органу, яким здійснюється основна перевірка суб'єкта господарювання, щодо перевірки його контрагента, за виключенням коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж податковому органі.

Із змісту Порядку також вбачається, що зустрічна звірка може бути проведена контролюючим органом лише в разі наявності у його розпорядженні первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит.

З актів про неможливість проведення зустрічної звірки від 07.07.2014 року №309/22-03/38560002 та від 22.05.2014 року №215/22-09/38560002 вбачається, що посилання на будь-яку підставу, що спричинила необхідність у зіставленні господарських взаємовідносин ТОВ «Зернопостач 2013» із його контрагентами в актах відсутня.

У ході розгляду справи, відповідачем запиту податкового органу-ініціатора на проведення зустрічної звірки ТОВ «Зернопостач 2013», отримання якого передує проведенню зустрічної звірки, не надано, хоча суд ухвалою від 6 серпня 2014 року зобов’язував відповідача надати усі документи, що були підставою для звірки.

Посилання в актах про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Зернопостач 2013» на наявність у податкового органу інформації щодо розбіжностей між даними податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, отриманої з податкових декларацій та інформаційних баз, як на підставу для звірки суперечать змісту підпункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України і Порядку №1232 та не спростовують вказаних судом порушень. Формальна наявність такої інформації, або надходження від інших податкових органів транзитних актів, за відсутності відповідного запиту, не може розглядатися як підстава для проведення зустрічної звірки. Податковий кодекс та Порядок №1232 не передбачають інших випадків для проведення зустрічної звірки суб'єктів господарювання, окрім як при перевірці платників податків.

Порядком №1232 регламентовано також виключний випадок, коли перевірка можлива без запиту податкового органу-ініціатора, а саме у разі коли платник податків, щодо якого здійснюється перевірка, перебуває на обліку у тому ж податковому органі, що і суб’єкт господарювання, з яким необхідно провести зустрічну звірку.

З акту перевірки вбачається, що позивач знаходиться на податковому обліку у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області, водночас, контрагенти – покупці/постачальники з якими проводилась звірка знаходяться на обліку у Житомирській, Волинській, Дніпропетровській областях, місті Києві та інших містах України.

Дана обставина виключає можливість проведення відповідачем звірки за відсутності запиту від податкового органу – ініціатора.

Разом з тим, відповідачем не доведено факту отримання запитів від податкових органів – ініціаторів, відтак не спростовано тверджень позивача про відсутність законодавчих підстав для проведення звірки.

Крім того, аналіз вищевикладених положень Закону, свідчить про те, що податкові органи мають право проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання, яким рекомендованою поштовою кореспонденцією на податкову адресу направлено запит про подання інформації та її документального підтвердження, або такий запит вручено особисто представникові під розписку.

Суд констатує, що відповідачем не надано доказів існування і направлення позивачу запиту щодо документального підтвердження показників податкової звітності за період звірки.

Сам факт виїзду працівниками ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області за податковою адресою відповідача з метою вручення запиту не може вважатись достатньою підставою як для висновку про відсутність позивача за місцем знаходження так і не може слугувати підставою для зустрічної звірки.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Звідси, належними та допустимими доказами при встановленні факту відсутності керівних органів - юридичної особи за її місцезнаходженням є саме відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Наявні у матеріалах справи витяги з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців станом на серпень 2014 року (т.1, а.с. 48-56) не містить запису про відсутність за юридичною адресою ТОВ «Зернопостач 2013», натомість Реєстр містить запис про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Одночас суд підкреслює, що положення Порядку №1232 та статті 73 Податкового кодексу України не передбачають звільнення податкового органу від обов’язку надсилання запиту про надання пояснень рекомендованою кореспонденцією у разі неможливості вручення запиту особисто при виїзді на податкову адресу платника податків.

Суд звертає увагу, що належних та допустимих доказів надсилання позивачеві запитів, саме за податковою адресою, відповідачем суду не надано і, як наслідок, не було отримано від позивача потрібної для звірки інформації.

Судом також враховано, що відповідачем не надано жодних доказів щодо вчинення податковим органом за фактом встановлення відсутності позивача за місцезнаходженням дій, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» та Порядком обліку платників податків і зборів та внесення до Єдиного реєстру відповідних відомостей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що жодних підстав для проведення зустрічної звірки відповідачем не надано та в актах зустрічної звірки не наведено, хоча суд неодноразово наголошував на необхідності надання таких доказів. Встановлені у ході розгляду справи обставини також свідчать про порушення відповідачем порядку здійснення зустрічних звірок, що полягає у ненаправлені позивачу відповідних запитів.

Суд зазначає, що наявність у відповідача податкової інформації, яка може свідчити про можливі порушення позивачем податкового законодавства, або надходження від інших податкових органів актів перевірок, що містять таку інформацію, є самостійною підставою для направлення позивачу письмового запиту у порядку визначеному статтею 78 Податкового кодексу України, про надання пояснень та їх документального підтвердження і здійснення документальної перевірки.

Податковий кодекс не наділяє податковий орган повноваження по здійсненню в рамках проведення зустрічних звірок контролю за додержанням податкового законодавства. Зустрічна звірка є заходом виключно інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової інспекції. В той час, як функція контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, реалізується шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Із цих підстав суд відхиляє доводи представника відповідача, що типова форма акту про неможливість проведення зустрічної звірки не містить конкретних застережень щодо неможливості відображення фактів господарських операцій платника податку.

Суд наголошує, що податковий орган у своїй діяльності керується виключно положеннями Закону, і відсутність у Законі певних застережень не може тлумачитись податковим органом на власний розсуд. Тим більше у тому випадку, коли Податковий кодекс встановлює вичерпні підстави та порядок перевірки реальності господарських операцій та даних податкової звітності.

Так, згідно пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Всупереч викладеному, відповідач на підставі положень Податкового кодексу, якими встановлено порядок і підстави здійснення зустрічних звірок, фактично провів документальну перевірку, результати якої оформлено актом про неможливість проведення зустрічної звірки від 11 липня 2014 року №340/22-03/38851234.

З матеріалів справи не вбачається дотримання відповідачем поряду проведення документальної перевірки, як і не вбачається існування в межах спірних правовідносин будь-якої підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки податковий орган виявив обставини, за яких проведення зустрічної звірки позивача не є можливим.

Таким чином, викладені в акті про неможливість проведення перевірки висновки суб'єкта владних повноважень про нереальність здійснення господарських операцій та відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (робіт, послуг) за період з 1 березня 2014 року 31 травня 2014 року, є безпідставними.

Слід також зазначити, що податковим органом зроблені висновки про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами покупцями/постачальниками виключно на підставі даних податкової звітності позивача та інформацій баз податкового органу. Разом з тим, перелічені дані, якими користувався податковий орган не містить відомостей про господарську операцію.

Беручи до уваги, що відповідачем не надано суду жодних доказів, що свідчили б про наявність законних підстав для здійснення зустрічної звірки, вчинення дій, спрямованих на отримання документів та пояснень, відносно показників податкової звітності, що підлягають звірці, суд приходить до висновку, що відповідач ініціювавши та провівши зустрічну звірку ТОВ «Зернопостач 2013» діяв протиправно.

Щодо вимог позивача про вилучення із інформаційних баз Міндоходів інформації, внесеної на підставі актів про неможливість проведення зустрічної звірки інформації, та поновлення попередніх значень, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Пунктом 7 Наказу ДПА України від 22 квітня 2011 року № 236 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок” передбачено процедуру реалізації матеріалів проведеної зустрічної звірки.

Так, результати проведеної зустрічної звірки суб'єкта господарювання підлягають врахуванню в результатах перевірки платника податків органом ДПС - ініціатором та долучаються до матеріалів такої перевірки.

При отриманні матеріалів зустрічної звірки після закінчення перевірки платника податків орган ДПС - ініціатор:

у разі підтвердження реальності здійснення господарських відносин із суб'єктом господарювання (їх виду, обсягу, якості, розрахунків тощо) - долучає матеріали зустрічної звірки до матеріалів перевірки;

у разі не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із суб'єктом господарювання (їх виду, обсягу, якості, розрахунків тощо) - здійснює заходи щодо проведення документальної позапланової перевірки такого платника податків з урахуванням вимог Кодексу.

З аналізу положень зазначеного Порядку та норм Податкового кодексу України вбачається, що жодним нормативним актом не передбачено такого наслідку проведення перевірок, як коригування сум податкового кредиту та податкових зобов'язань в базах даних Державної податкової служби на підставі висновків акту перевірки.

Єдиною підставою для внесення змін до бази є наявність узгоджених податкових зобов'язань, які визначені податковим повідомленням-рішенням, на підставі висновків акту перевірки про порушення платником податків податкового законодавства.

Оскільки за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, то відповідачем протиправно було скореговані показники відповідної податкової звітності позивача на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки.

Такі дії суб'єкта владних повноважень суперечать матеріальному інтересу, котрий має платник податків у податкових правовідносинах, і який полягає у належній фіксації податковим органом обставин господарської діяльності платника податків, неухильному дотриманні органом управління визначених законом процедур реалізації владних управлінських функцій, здійснення таких процедур лише в разі наявності визначених законом підстав.

Крім того, у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин, доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Суд наголошує, що в силу приписів чинного законодавства України, протиправні дії не можуть породжувати будь-які правомірні наслідки, будь то складений акт, довідка, висновки тощо, а так само не може вважатися правомірною, законною та достовірною інформація та дані, що містяться в даних документах. Розглянутий акт про неможливість проведення зустрічної звірки, по суті, є доказом здобутим з порушенням закону, а тому такий акт та наведені в ньому обставини не можуть бути підставою для прийняття будь-якого рішення, або використовуватися будь-яким податковим органом, а також іншими державними органами та їх посадовими (службовими) особами, в якості носія доказової бази чи податкової інформації.

Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних наслідків, зокрема, у вигляді виключення з бази задекларованих ним даних, до моменту донарахування йому податкового зобов`язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

Таким чином, відповідачем безпідставно були внесені зміни до показників відповідної податкової звітності позивача за період грудень 2013 року, лютий та березень 2014 року, тому показники податкової звітності позивача за ці періоди підлягають відновленню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даній справі відповідачем не надано належних та достатніх доказів, на підтвердження правомірності дій, щодо проведення зустрічних звірок та внесення відомостей за результатами звірки до інформаційних баз даних.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв’язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що позивачем доведено протиправність дій відповідача, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області щодо проведення зустрічних звірок ТОВ «Зернопостач 2013», які оформлені актами від 22 травня 2014 року №215/22-09/38560002 та від 7 липня 2014 року №309/22-03/38560002.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області щодо внесення інформації до АІС «Співставлення податкових зобов’язань і податкового кредиту» за період грудень 2013 року, січень 2014 року та березень 2014 року на підставі актів від 22 травня 2014 року №215/22-09/38560002 та від 7 липня 2014 року №309/22-03/38560002.

Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області внести відповідний запис до АІС «Співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту» шляхом вилучення інформації, що внесена на підставі актів від 22 травня 2014 року №215/22-09/38560002 та від 7 липня 2014 року №309/22-03/38560002.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні – протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Леонтович А.М.