Справа № 804/8578/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 р. Справа № 804/8578/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпродзержинського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпродзержинський міський центр
зайнятості звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю в
сумі 3584,95 грн. (з врахуванням уточнення
позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ОСОБА_1 з 13.06.2013
року по 16.01.2014 року перебував на обліку
в Дніпродзержинському міському центрі
зайнятості, наказом від 13.06.2013 року
відповідачу надано статус
безробітного та призначена допомога по
безробіттю. Проте, на період виплат по
безробіттю, відповідач був
зареєстрований фізичною особою
підприємцем в установленому порядку. У
зв'язку з чим не мав права на виплату
йому допомоги з безробіття у період з
18.09.2013 року по 25.12.2013 року в сумі 4184,95
грн. з врахуванням добровільної сплати
відповідачем зазначених сум. ОСОБА_1
частково сплатив заборгованість у сумі
1800,00 грн. Станом на дату розгляду
адміністративного позову
заборгованість ОСОБА_1 складає 3584,95 грн.
На підставі вищевикладеного, просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, 07.08.2014 року до
суду надав клопотання про розгляд
справи без участі представника,
позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
відповідно до вимог ст.33 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі, проаналізувавши
чинне законодавство, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 29.05.2003 року. З 25.12.2013
року Фізична особа - підприємець
знаходиться в стані припинення.

13 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Дніпродзержинського міського центру
зайнятості із заявою про надання йому
статусу безробітнього.
Дніпродзержинським міським центром
зайнятості наказом від 13.06.2013 року №
НТ130613 було встановлено відповідачу
статус безробітнього з 13.06.2013 року.

Відповідно до наказу від 20.06.2013 року №
НТ130620 ОСОБА_1 призначена допомога по
безробіттю з 20.06.2013 року до 14.06.2014 року.

Відповідно до наказу від 20.06.2013 року №
НТ 130620 скорочено виплату допомоги по
безробіттю з 20.06.2013 року по 17.09.2013 року.

Відповідно до наказу від 20.09.2013 року №
НТ130920 розпочато (поновлено) виплату
допомоги по безробіттю ОСОБА_1 з 18.09.2013
року.

Відповідно до наказу від 27.11.2013 року №
НТ131127 скорочено виплату по безробіттю
з 26.11.2013 року по 10.12.2013 року.

Наказом від 25.12.2013 року № НТ131225
розпочато (поновлено) виплату допомоги
по безробіттю з 11.12.2013 року.

10 січня 2014 року Дніпродзержинським
міським центром зайнятості отримано
інформацію від Управління пенсійного
фонду України в Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, згідно якої встановлено, що
при призначенні пенсії по інвалідності
ОСОБА_1 було виявлено, що він перебував
в Дніпродзержинському міському центрі
зайнятості з 18.09.2013 року по 25.11.2013 року,
де йому за цей період була виплачена
допомога по безробіттю, та одночасно,
зареєстрований як фізична особа -
підприємець з 29.05.2003 року.

Згідно наказом від 16.01.2014 року № НТ140116
припинено виплату допомоги по
безробіттю з 26.12.2013 року у зв'язку з
призначенням виплати безробітньому на
підставі документів, що місять
неправдиві відомості.

Наказом від 16.01.2014 року № НТ140116
припинено реєстрацію безробітних,
зокрема ОСОБА_1, у зв'язку з
встановленням факту подання особою
недостовірних даних та документів, на
підставі яких прийнято рішення про
надання їй статусу безробітнього,
призначення виплати матеріального
забезпечення на випадок безробіття з
16.01.2014 року.

Згідно даних Дніпродзержинського
міського центру зайнятості, за період
з 18.09.2013 року по 25.12.2013 року ОСОБА_1 було
нараховано та виплачено допомогу по
безробіттю у розмірі 5384,95 грн.

16 січня 2014 року Дніпродзержинським
міським центром зайнятості було
проведено розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення, внаслідок
чого складено акт № 10, яким
встановлено, що згідно даних ПФУ, ДПА
ОСОБА_1 являється приватним
підприємцем з 29.05.2003 року, в цей час
перебував на обліку в
Дніпродзержинському міському центрі
зайнятості як безробітній з 13.06.2013 року
з виплатою допомоги по безробіттю з
18.09.2013 року.

31.01.2014 року позивачем було прийнято
наказ № 59 про відшкодування коштів
безробітною особою, зайво виплачених
як допомога по безробіттю відносно
ОСОБА_1 у розмірі 5 384,95 грн.

Станом на 31.07.2014 року заборгованість
ОСОБА_1 складає 3 584,95 грн., враховуючи
сплату боргу у розмірі 1800,00 грн.

Неповернення коштів в повному обсязі
відповідачем у добровільному порядку
стало причиною звернення позивача до
суду для їх стягнення у судовому
порядку.

Надаючи правову оцінку вказаним
обставинам, суд виходив з наступного.

Правовідносини, що виникли між
сторонами врегульовані нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 02.03.2000р. N 1533-III,
Закону України «Про зайнятість
населення» від 05.07.2012р. N 5067-VI.

Статтею 1 Закону України від 02.03.2000
№1533-ІІІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» (далі - Закон
№1533-ІІІ) визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття (далі - страхування на
випадок безробіття) - система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття з незалежних від
застрахованих осіб обставин та надання
соціальних послуг за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.

Відповідно до п.п.25 п.4 Положення про
Державну службу зайнятості України,
затвердженого указом Президента
України від 16 січня 2013 року №19/2013,
Державна служба зайнятості України
виконує функції виконавчої дирекції
Фонду, забезпечує організацію
діяльності правління Фонду.

Частиною 1 ст.22 Закону №1533-ІІІ
передбачено, що право на допомогу по
безробіттю залежно від страхового
стажу мають застраховані особи,
визнані в установленому порядку
безробітними, страховий стаж яких
протягом 12 місяців, що передували
реєстрації особи як безробітної,
становить не менше ніж шість місяців
за даними Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Стаття 31 Закону №1533-III містить
вичерпний перелік обставин, за яких
виплати з безробіття мають бути
припинені. Зокрема, виплата допомоги з
безробіття припиняється у разі
приховання відомостей про
працевлаштування на тимчасову роботу
або здійснення іншої діяльності за
винагороду за період одержання
допомоги з безробіття.

Підпункт 1 п.5.5 Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 №307,
встановлено, що виплата допомоги з
безробіття припиняється у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими
угодами (з дня працевлаштування,
державної реєстрації як суб'єкта
підприємницької або іншої
діяльності, виконання робіт (послуг)
за цивільно-правовими угодами).

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI
передбачено, що до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Отже не можуть бути безробітними особи,
що отримують дохід на умовах,
визначених законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону №1533-III
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з ч.3 ст.36 Закону №1533-III сума
виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Абз.5 ч.1 ст.34 Закону №1533-III встановлено
право Фонду стягувати відповідно до
закону кошти Фонду, виплачені особам,
зареєстрованим як безробітні, у
вигляді матеріального забезпечення на
випадок безробіття та витрачені на
надання соціальних послуг
безробітним у разі встановлення
факту їх отримання на підставі
недостовірних відомостей, поданих
особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 13.06.2013 року був зареєстрований в
Дніпродзержинському міському центрі
зайнятості та отримав статус
безробітного. За період з 18.09.2013 року по
25.12.2013 року ОСОБА_1 було нараховано та
виплачено допомогу по безробіттю у
розмірі 5384,95 грн. В зв'язку з частковою
сплатою ОСОБА_1 заборгованості в
розмірі 1800,00грн., його заборгованість
перед Дніпродзержинським міським
центром зайнятості складає 3584,95грн.

Як встановлено в ході судового
розгляду, ОСОБА_1 зареєстрований як
фізична особа-підприємець 29.05.2003 року,
що виключає можливість отримання
статусу безробітного та отримання
допомоги по безробіттю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов
Дніпродзержинського міського центру
зайнятості обґрунтований,
підтверджений належними доказами та
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпродзержинського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь
Дніпродзержинського міського центру
зайнятості кошти у сумі 3584,95 грн. (р/р
3017, , ГУДКСУ в
Дніпропетровській області, МФО 805012) .

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
С.І. Озерянська