Справа № 817/1571/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1571/14

03 вересня 2014 року 11год. 54хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О. за
участю секретаря судового засідання
Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Якубець К.М.,

відповідача: представники Полюхович
Л.С., Ковальська Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Рівненського державного гуманітарного
університету

доДержавної фінансової інспекції в
Рівненській області про визнання
нечинними та скасування окремих
пунктів вимог, ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до відповідача про визнання не
чинними та скасування окремих пунктів
вимог, а саме: 3,4,6,12,14. Свої позовні
вимоги обґрунтовує з підстав,
викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представники відповідача надали суду
письмові заперечення в яких позовні
вимоги заперечували, та надали
пояснення в судовому засіданні,
аналогічні викладеним у письмових
запереченнях. Просили у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не належать з
огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем в лютому-березні місяцях
2014 року була проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
Рівненського державного гуманітарного
університету за період з 01.01.2012 по
01.02.2014, з питань «Організація та
здійснення державних закупівель»,
«Взяття на облік зобов'язань, у тому
числі фінансових» за період з 01.01.2012 по
01.03.2014. За наслідками проведення
вказаної перевірки був складений акт
№17-03-06/35 від 26.03.2014, яким встановлені
порушення чинного законодавства (а. с.
9-63).

14.04.2014 позивачем подані заперечення до
акту ревізії, а 30.04.2014р. відповідачем
надані висновки на заперечення
позивача (а. с. 64-80).

07.05.2014р. відповідачем виставлено вимогу
№17-03-17/3544 про усунення виявлених
ревізією порушень.

Так, пунктом 3 вимоги зазначено, що
ревізією встановлено факт утримання
понадштатної посади директора
Інституту післядипломної освіти та
довузівської підготовки, в порушення
вимог абз.1 п. 32, абз.16 п. 47 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 № 228, із змінами, в частині, що
кошториси, … плани використання
бюджетних коштів … і штатні розписи
затверджуються керівником відповідної
вищестоящої установи; та зміни до
штатних розписів вносяться у порядку
та за формою, встановленими для їх
затвердження, до штатного розпису
Університету були внесені зміни,
затверджені ректором Університету
Постоловським Р.М., яким з 11.06.2013 за
спеціальним фондом введено посаду
директора Інституту післядипломної
освіти та довузівської підготовки.

Протягом періоду з 11.06.2013 по 31.08.2013
Університетом проведено утримання за
рахунок коштів спеціального фонду
посади директора Інституту, яка
штатними розписами, затвердженими
Міністерством освіти і науки і України,
не передбачена. На оплату праці
директора Інституту за цей період
витрачено 16400,05грн. та, відповідно,
перераховано єдиного соціального
внеску на суму 5953,22 грн. Порушення
завдало матеріальної шкоди (збитків)
Університету на загальну суму 22353,27
гривень.

Зважаючи на вищевикладене необхідно
стягнути з осіб, винних у безпідставних
виплатах коштів на суму 22353,27грн., шкоду
у порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю
України. Відшкодовану суму збитків за
минулий бюджетний період перерахувати
до державного бюджету.

Пунктом 4 вимоги зазначено, що у 2012-2013
роках ректору та проректорам
проводилося нарахування та виплата
премії, згідно наказів ректора
Університету Постоловського Р.М. без
погодження з Міністерством освіти
науки України, чим порушено вимоги абз.
2 підпункту 5 пункту 4 наказу
Міністерства освіти і науки України
від 26.09.2005 № 557 «Про впорядкування умов
оплати праці та затвердження схем
тарифних розрядів працівників
навчальних закладів, установ освіти та
наукових установ», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 03.10.2005 за
№ 1130/11410, в частині, що преміювання
керівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ, їх
заступників, установлення їм надбавок
і доплат до посадових окладів, надання
матеріальної допомоги здійснюються за
рішенням органу вищого рівня у межах
наявних коштів на оплату праці.
Внаслідок допущеного порушення, зайво
нарахована та виплачена премія на
загальну суму 130446грн., відповідно,
зайво перераховано єдиного
соціального внеску на суму 47351,9
гривень.

Зважаючи на вищевикладене необхідно:
стягнути 130446грн. зайво виплачених
виплат, з осіб, які їх отримали
безпідставно, в порядку та розмірах
встановлених ст.ст.127, 136 КЗпП України. У
разі пропуску встановленого строку -
відшкодувати порушення за рахунок
винних осіб, що допустили зайві грошові
виплати (ст. 133 КЗпП); - провести
перерахунок та відповідну
взаємозвірки щодо суми по єдиному
соціальному внеску, повернути до
державного бюджету 47351,9грн. зайво
сплаченого єдиного соціального внеску
до державних цільових фондів.

Пункт 6 вимоги зазначає, що
Університетом за мировою угодою від
29.01.2008 взяті зобов'язання по оплаті
боргу, який на облік органом Державного
казначейства не узятий, та за даними
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності (форма № 7д, спеціальний
фонд), станом на 01.01.2013 не рахувалась,
чим порушено п. 49 Порядку № 228 в частині,
що видатки спеціального фонду
кошторису здійснюються у
послідовності, передбаченій пунктом 23
Порядку № 228 (за встановленими
напрямами використання, на погашення
заборгованості установи з бюджетних
зобов'язань за спеціальним фондом
кошторису).

Порушення призвело до стягнення у
серпні 2012 року та у лютому 2013 року
інфляційних втрат в сумі 215399,06грн., 3 %
річних від простроченої суми боргу за
виконані ремонтні роботи в сумі
23364,01грн., витрат ПМП фірми «Градієнт»
по оплаті державного мита в сумі
5579,19грн., по сплаті судового збору в
сумі 1609,5грн. та витрат на оплату послуг
з інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу в сумі
118грн., всього на загальну суму 246069,76
гривень.

Зважаючи на вищевикладене необхідно
стягнути з осіб, винних у допущенні
витрат бюджетних коштів на суму
246069,76грн., шкоду в порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Пунктом 12 встановлено, що
університетом протягом 2012-2013 років до
калькуляцій вартості проживання в
гуртожитках включені витрати на оплату
заробітної плати працівників
гуртожитку, утримання яких згідно
штатних розписів передбачено із
загального фонду. Відповідно, студенти
сплачуючи вартість проживання,
частково покривали витрати на
заробітну плату обслуговуючого
персоналу та сплату нарахувань на
заробітну плату. Всього у 2012-2013 роках,
за рахунок сплачених студентами сум за
проживання в гуртожитках покрито
витрат на оплату заробітної плати
чергових гуртожитків та сплату
нарахувань на їх заробітну плату на
суму 812505,79 гривень.

Кошти в сумі 812505,79грн. використано на
видатки, не пов'язані із виплатою
заробітної плати чергових гуртожитків
та сплатою нарахувань на їх заробітну
плату та проведено в порушення вимог ч.4
ст.13 Бюджетного кодексу України від
08.07.2010 № 2456-УІ, де передбачено, що власні
надходження бюджетних установ,
використовуються на покриття витрат
пов'язаних з організацією додаткової
(господарської) діяльності бюджетних
установ (за рахунок надходжень
підгрупи 2 першої групи), п. 1.7 Порядку
надання інших платних послуг №736/902/758,
якими передбачено, що кошти, отримані
навчальним закладом від надання
платних послуг використовуються
згідно із затвердженим кошторисом з
урахуванням вимог законодавства.

Як наслідок, у 2012-2013 роках за рахунок
коштів загального фонду державного
бюджету, КПКВ 2201160 «Підготовка кадрів
вищими навчальними закладами III і IV
рівнів акредитації та забезпечення
діяльності їх баз практики», проведено
видатків, які мають здійснюватись за
рахунок спеціального фонду, на
загальну суму 812505,79грн. Відповідно, на
суму 812505,79грн. загальному фонду
державного бюджету нанесено
матеріальної шкоди (збитків).

Зважаючи на вищевикладене вимагається
від позивача внести зміни до штатного
розпису в частині утримання посад
працівників гуртожитків за рахунок
коштів спеціального фонду кошторису за
рахунок коштів, що надходять від
надання платних послуг (проживання в
гуртожитку) відповідно до затверджених
калькуляцій; внести відповідні зміни
до кошторису та зменшити асигнування
на оплату праці та нарахування за КПКВ
2201160 на вказану суму.

Пунктом 14 зазначено, що у штатних
розписах Університету за 2012 - 2014 роки
затверджено штатну посаду директора
навчально-виробничого центру з
інформаційно-технічного та
редакційно-видавничого забезпечення з
посадовим окладом на рівні 19 тарифного
розряду, найменування якої не
передбачено схемами тарифних розрядів
посад (професій) керівних,
науково-педагогічних, педагогічних,
наукових працівників, професіоналів,
фахівців та інших працівників
навчальних закладів, установ освіти та
наукових установ згідно з додатками до
наказу Міністерства освіти і науки
України від 26.09.2005 № 557 «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ»,-
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 03.10.2005 за № 1130/11410, із
змінами, чим порушено п. 2 цього наказу.

За період з 01.01.2012 по 31.01.2014 для
директора навчально-виробничого
центру нарахована та виплачена
заробітна плата на суму 119004,97грн.,
відповідно, перераховано єдиного
соціального внеску на суму 43198,8
гривень.

Зважаючи на вищевикладене, вимагається
внести зміни до штатного розпису
Університету та привести у
відповідність оплату праці до схем
тарифних розрядів посад (професій),
затверджених наказом Міністерства
освіти і науки України від 26.09.2005 № 557
«Про впорядкування умов оплати праці
та затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ».

Вирішуючи спір щодо визнання не
чинними пунктів 3, 4, 6 вимоги
відповідача та надаючи правову оцінку
встановленим обставинам, суд виходить
з такого.

Як описано вище по тексту постанови,
вказаними пунктами вимог вимагається
забезпечити відшкодування збитків у
спосіб, визначений чинним
законодавством України, в тому числі за
рахунок винних осіб.

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженим Указом Президента
України №499/2011 від 23.04.2011, (далі
Положення), Державна фінансова
інспекція України (Держфінінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення,
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що
Держфінінспекція України має право
звернутись до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" № 2939-ХІІ від 26.01.1993, згідно з
якими державній контрольно-ревізійній
службі надано право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Окрім цього, відповідно до пункту 49
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №550 від 20.04.2006 (далі
Порядок № 550), у разі коли діями чи
бездіяльністю працівників об'єкта
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
орган служби ставить вимоги перед
керівником об'єкта контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Згідно з пунктом 50 Порядку №550 за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав контролюючі органи
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю; порушення перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства;
звернення до суду в інтересах держави
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів, а
також стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Між тим, пункт 49 Порядку № 550 передбачає
конкретний порядок пред'явлення
цивільних позовів, а саме: до винних
працівників об'єкта контролю.

Отже, встановивши, що державному
підприємству завдано шкоду,
Держфінінспекція ставить вимоги перед
керівником об'єкта контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

При цьому, приписи зазначених норм
матеріального права не наділяють
суб'єкта владних повноважень правами
щодо спонукання господарюючого
суб'єкта на стягнення коштів.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутись до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і в цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Наведене свідчить про наявність у
органу державного фінансового
контролю права заявляти вимогу про
усунення порушень, виявлених у ході
перевірки підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

У справі, яка розглядається, відповідач
пред'явив вимогу від 07.05.2014р. №17-03-17/3544
про усунення порушень, виявлених під
час ревізії позивачу. При цьому, пункти
3, 4, 6 оскаржуваної вимоги вказують на
виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов, а не
позов підконтрольної установи про
визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постановах від 15.04.2013 №
21-40а14 та 13.05.2013 №21-89а14 та є обов'язковою
для врахування судом відповідно до ч.1
ст.244-2 КАС України.

Щодо позовних вимог позивача про
скасування пунктів 12, 14 вимоги
відповідача, то такі позовні вимоги теж
задоволенню не належать.

По пункту 12 вимоги відповідача про
усунення виявлених порушень, суд
виходить з наступного.

Порядок встановлення вартості платної
послуги, яка надається державним
навчальним закладом, регламентовано
Порядком надання інших платних послуг
державними та комунальними
навчальними закладами, затвердженим
наказом Міністерства освіти і науки
України, Міністерства економіки
України, Міністерства фінансів України
від 23.07.2010 № 736/902/758, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30.11.2010 за
№ 1196/18491 (далі - Порядок надання інших
платних послуг № 736/902/758).

Відповідно до п. 2.1 Порядку,
встановлення вартості платної послуги
здійснюється на базі економічно
обґрунтованих витрат, пов'язаних з її
наданням, а відповідно до пунктів 2.2., 2.3.
Порядку, складовими витрат, окрім
інших, є витрати на оплату праці
працівників, залучених до надання
платної послуги.

Тобто, при складанні калькуляції
вартості проживання в гуртожитках
Університету враховано витрати на
оплату праці чергових гуртожитків, які
залучені до надання цієї платної
послуги, відповідно, студенти
Університету, сплачуючи вартість
послуги з проживання в гуртожитках,
частково покривали витрати на оплату
праці чергових та сплату нарахувань на
заробітну плату.

Одночасно заробітна плата черговим
гуртожитків у 2012-2013 роках фактично
виплачувалась за рахунок коштів
загального фонду кошторису, КПКВ 2201160
«Підготовка кадрів вищими навчальними
закладами III і ІУ рівнів акредитації та
забезпечення діяльності їх баз
практики», оскільки штатними розписами
Університету на 2012-2013 роки утримання
чергових гуртожитків передбачено за
рахунок коштів загального фонду
бюджету (а. с. 86-88).

Всього у 2012-2013 роках за рахунок
сплачених студентами сум за проживання
в гуртожитках Університету, покрито
витрат на оплату заробітної плати
чергових гуртожитків та сплату
нарахувань на їх заробітну плату на
суму 812505,79грн. (розрахунки підтверджено
відповідними додатками, які підписано
відповідальними посадовими особами
Університету).

Водночас видатки на оплату праці
чергових гуртожитків Університету та
сплату нарахувань на їх заробітну
плату, всього на суму 812505,79грн.,
проведено за рахунок асигнувань
загального фонду бюджету, КПКВ 2201160
«Підготовка кадрів вищими навчальними
закладами ІІІ-ІУ рівнів акредитації та
забезпеченні діяльності їх баз
практики». При цьому, кошти в сумі 812505,79
грн. використано згідно затверджених
кошторисів по спеціальному фонду
бюджету, КПКВ 2201160, однак на видатки, не
пов'язані із виплатою заробітної плати
чергових гуртожитків та сплатою
нарахувань їх заробітну плату.

Тобто, при складанні проектів
кошторисів на 2012-2013 роки за видатками
спеціального фонду, КПКВ 2201160, порушено
вимоги п. 19 Порядку № 228 в частині, що
розподіл видатків бюджету
спеціального фонду проекту кошторису
проводиться виключно в межах і за
рахунок відповідних надходжень,
запланованих на цю мету в зазначеному
фонді, оскільки в калькуляції вартості
проживання в гуртожитках видатки з
метою оплати праці чергових та сплату
нарахувань на їх заробітну плату
планувались.

Так як видатки в сумі 812505,79грн.
проведено не на покриття витрат,
пов'язаних з оплатою праці чергових,
задіяних до надання платної послуги з
проживання в гуртожитках Університету,
порушено вимоги ч. 4 ст. 13 Бюджетного
кодексу України від 08.07.2010

№2456-УІ, де передбачено, що власні
надходження бюджетних установ
використовуються на покриття витрат,
пов'язаних з організацією додаткової
(господарської) діяльності бюджетних
установ (за рахунок надходжень
підгрупи 2 першої групи), п. 1.7 Порядку
надання інших платних послуг № 736/902/758,
яким передбачено, що кошти, отримані
навчальним закладом від надання
платних послуг використовуються
згідно із затвердженим кошторисом з
урахуванням вимог законодавства.

Протягом 2012-2013 років відновлення
касових видатків за загальним фондом
кошторису доходів і видатків
Університету, КПКВ 2201160 «Підготовка
кадрів вищими навчальними закладами
IIIі ІУ рівнів акредитації та
забезпечення діяльності їх баз
практики», на загальну суму 812505,79грн. (у
тому числі, 2012 рік - 424613,19грн., 2013 рік -
387892,60грн.) не проводилось, чим порушено
п. 1.11. Порядку № 44, яким регламентовано,
що кошти, які протягом звітного періоду
надходять на відновлення касових
видатків згідно із законодавством
України, відображаються у відповідних
формах бюджетної звітності як
зменшення касових видатків за тим
кодом економічної класифікації
видатків, за яким вони були проведені у
попередніх звітних періодах в межах
одного звітного періоду.

Як наслідок, у 2012-2013 роках за рахунок
коштів загального фонду державного
бюджету, КПКВ 2201160 «Підготовка кадрів
вищими навчальними закладами III і IV
рівнів акредитації та забезпечення
діяльності їх баз практики», проведено
видатків, які мають здійснюватись за
рахунок спеціального фонду (без
відновлення видатків загального
фонду), на загальну суму 812505,79грн., у
тому числі: за 2012 рік - на суму 424613,19грн.,
за 2013 рік - на суму 387892,60 грн. Відповідно,
на суму 812505,79грн. загальному фонду
державного бюджету нанесено
матеріальної шкоди (збитків).

Крім того, судом встановлено, що
студенти, оплачуючи вартість
проживання в гуртожитках, частково
покривали витрати на оплату праці
чергових на сплату нарахувань на їх
заробітну плату, зокрема, на оплату
праці чергових - 596115,77грн., на сплату
нарахувань на заробітну плату -
216390,02грн. При цьому фонд заробітної
плати чергових гуртожитків згідно
затверджених штатних розписів на 2012, 2013
роки перевищує суму 596115,77грн.. а саме: на
2012 рік фонд оплати чергових складає
437376грн.; на 2013 рік - 461898грн., а всього на
загальну суму 899274грн., що на 303157,23грн.
перевищує суму витрат на оплату праці
чергових, яку покрили студенти,
оплачуючи вартість проживання в
гуртожитках.

В той же час, враховуючи, що у
гуртожитках проживають студенти
пільгових категорій, обмеження
граничного розміру вартості
проживання в гуртожитках для
студентів, відповідачем у акті ревізії
витрати на оплату праці чергових
гуртожитків, які проведені за рахунок
коштів загального фонду, у повній сумі
не трактовано як незаконні.

Таким чином, за наведених обставин,
пункт 12 вимоги є правомірним.

Щодо п.14 вимоги відповідача.

Так, у штатних розписах на 2012-2013 роки
для директора навчально-виробничого
центру з інформаційно-технічного та
редакційно-видавничого забезпечення
ОСОБА_5 встановлено посадовий оклад,
виходячи з 19 тарифного розряду.

Згідно з додатком №2 «Схема тарифних
розрядів посад керівних та
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації», до наказу Міністерства
освіти і науки України від 26.09.2005 № 557
«Про впорядкування умов оплати праці
та затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 03.10.2005 за №1130/11410, із
змінами (далі - наказ № 557), для
керівника навчально-наукового або
науково-виробничого інституту (центру)
передбачено 15-21 тарифні розряди.

Разом з тим, згідно з положенням про
навчально-виробничий центр з
інформаційно-технічного та
редакційно-видавничого забезпечення
Рівненського державного гуманітарного
університету, затвердженим ректором
Постоловським P.M. 22.02.2011, основними
завданнями центру є: здійснення єдиної
політики університету в галузі
програмного і технічного забезпечення
автоматизації навчального та
адміністративного процесу;
впровадження і забезпечення
ефективного функціонування
електронного документообігу;
створення, розвиток та забезпечення
функціонування корпоративної
комп'ютерної мережі РДГУ; визначення
разом з навчальними та науковими
підрозділами перспективних програмних
засобів навчального призначення та
методів використання комп'ютерної
техніки; організація впровадження та
використання нових програмних та
технічних засобів інформаційних
технологій в РДГУ; організація обліку
комп'ютерної техніки і комп'ютерних
програм, що використовуються в
університеті; контроль за
використанням комп'ютерних програм;
супроводження веб- сторінки РДГУ;
організація видавничої роботи в РДГУ.

Безпосереднє керівництво роботою
служби інформаційно-технічного
забезпечення здійснює директор
навчально-виробничого центру з
інформаційно-технічного та
редакційно-видавничого забезпечення,
на посаду якого наказом ректора
призначається особа, яка має повну вищу
освіту відповідного напряму
підготовки (спеціаліст, магістр),
післядипломну освіту в галузі
управління та стаж роботи в галузі
автоматизації оброблення інформації
за професією: для магістра або
спеціаліста - не менше 2 років.

Навчально-виробничий центр має у
своєму складі: відділ інформаційних та
мережевих технологій (керівництво
здійснює завідувач відділу);
редакційно-видавничий відділ
(керівництво здійснює начальник
відділу.

Тобто, діяльність
навчально-виробничого центру та його
керівника не пов'язана з науковою
роботою, що підтверджується положенням
про навчально-виробничий центр з
інформаційно-технічного та
редакційно-видавничого забезпечення
та посадовою інструкцією директора
навчально-виробничого центру з
інформаційно-технічного та
редакційно-видавничого забезпечення.

Згідно з Переліком посад педагогічних
та науково-педагогічних працівників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 14.06.2000 № 963, із
змінами, посада директора
навчально-виробничого центру
відноситься до посад педагогічних
працівників.

Тарифні розряди посад педагогічних
працівників передбачені у додатку З
«Схема тарифних розрядів посад
керівних, науково-педагогічних та
педагогічних працівників вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації» та додатку 4 «Схема
тарифних розрядів посад окремих
категорій педагогічних працівників
навчальних закладів і установ освіти»
до наказу № 557.

З врахування викладеного, суд прийшов
до висновку про те, що у штатних
розписах Університету за 2012-2014 роки
затверджено штатну посаду директора
навчально-виробничого центру з
інформаційно-технічного та
редакційно-видавничого забезпечення з
посадовим окладом на рівні 19 тарифного
розряду, найменування якої не
передбачено схемами тарифних розрядів
посад (професій) керівних,
науково-педагогічних, педагогічних,
наукових працівників, професіоналів,
фахівців та інших працівників
навчальних закладів, установ освіти та
наукових установ згідно з додатками до
наказу №557, зокрема, згідно додатку 2
«Схема тарифних розрядів посад
керівних та науково-педагогічних
працівників вищих навчальних закладів
III-IV рівнів акредитації», додатку 3
«Схема тарифних розрядів посад
керівних, науково-педагогічних та
педагогічних працівників вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації», додатку 4 «Схема тарифних
розрядів посад окремих категорій
педагогічних працівників навчальних
закладів і установ освіти», чим
порушено п. 2 наказу № 557, відповідно до
якого працівникам навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ
конкретні розміри посадових окладів
(ставок заробітної плати) повинні бути
встановлені відповідно до
затверджених цим наказом схем тарифних
розрядів, а відтак пункт 14 вимоги
відповідача є таким, що винесений у
відповідності до чинного
законодавства, а порушення,
встановлені відповідачем дійсно мають
місце.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог позивача в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
судові витрати позивачу не
присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рівненському державному гуманітарному
університету у задоволенні позову до
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області про визнання
нечинними та скасування окремих
пунктів вимог відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комшелюк
Т.О.