Справа № 826/9655/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9655/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15 серпня 2014 року 10:30 № 826/9655/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Саніна Б.В. при секретарі судового засідання Борисовій Т.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Маніфесто"

до

1. Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних

осіб-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби

Головного управління юстиції у місті Києві

2. Державної податкової інспекції у Солом'янському районі

Головного управління Міндоходів у м. Києві

про

визнання дій та рішень протиправними, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До судді Окружного адміністративного суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маніфесто» (надалі – позивач/ТОВ «Маніфесто») до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом’янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі-відповідач 1/ВДРЮОФОП Солом’янського р-н РС ГУЮ у м. Києві), Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі-відповідач 2/ДПІ у Солом’янському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просить суд (із врахуванням уточнень):

4. Зобов’язати Управління Державної казначейської служби України у Печерському р-н м. Києва стягнути судові витрати в сумі 194 грн. 88 коп. на користь ТОВ «Маніфесто» за рахунок Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунків ВДРЮОФОП Солом’янського р-н РС ГУЮ у м. Києві, ДПІ у Солом’янському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.07.2014 р. провадження по справі було відкрито та призначено до судового розгляду.

В судове засідання з’явився відповідач 2, який проти позову заперечує в повному обсязі, просить суд в його задоволенні відмовити, зокрема зазначає, що Рішення №59/18 було винесено правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов’язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Відповідно до положень ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в письмовому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Не погоджуючись з вчиненими діями та прийнятими рішеннями відповідачів, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, останній звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок внесення до ЄДРПОУ запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу визначено Законом №755.

Відповідно до ч.12 ст.19 Закону №755 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Як вбачається з матеріалів справи, до ВДРЮОФОП Солом’янського р-н РС ГУЮ у м. Києві від ДПІ у Соломянському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві надійшло повідомлення за формою 18-ОПП №275 від 29.04.2014 р. про відсутність ТОВ «Маніфесто» за місцезнаходженням.

Частиною 14 ст.19 Закону №755 встановлено, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до ЄДРПОУ запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що повідомлення щодо підтвердження відомостей про юридичну особу повинно бути направлено обов’язково поштою рекомендованим повідомленням.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що ВДРЮОФОП Солом’янського р-н РС ГУЮ у м. Києві на підтвердження своїх доводів не було надано до суду ні рекомендованого повідомлення про вручення, ні витягу з реєстру направлених рекомендованих листів, в той же час, як доказів невручення поштового відправлення, яким було направлено на адресу позивача повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки до суду також не надано.

Таким чином, суд критично ставиться до вчиненої ВДРЮОФОП Солом’янського р-н РС ГУЮ у м. Києві дії, так як в ході розгляду адміністративної справи судом було встановлено відсутність у відповідача 1 підстав для внесення до ЄДРПОУ оскаржуваного запису, оскільки є недоведеним факт належного повідомлення позивача про необхідність надання державному реєстратору підтвердження відомостей про юридичну особу.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2014 р. на підставі вчиненої реєстраційної дії щодо внесення до ЄДРПОУ інформації про відсутність підтвердження відомостей ТОВ «Маніфесто», ДПІ у Солом’янському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві було прийнято оскаржуване позивачем Рішення №59/18.

Відповідно пп. «ж» п.184.1 ст.184 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) реєстрація платника податку діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи.

Частиною 1 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене суд, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Маніфесто». Відповідно до положень ст.94 КАС України, судовий збір відшкодовується позивачу.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маніфесто» до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом’янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій та рішень протиправними, зобов’язання вчинити дії – задовольнити.

5. Присудити на користь Товариства з обмеженої відповідальності «Маніфесто» понесені судові витрати в розмірі 73 (сімдесят три) грн.08 коп. із видатків Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Б.В. Санін