Справа № 2а/0470/10981/12
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2014р. м. Київ
К/800/21330/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Юрченко В.В. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Нікопольської міжрайонної виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2014р. у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Стройпрогрес" до Нікопольської
міжрайонної виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року ТОВ "Стройпрогрес"
звернулося в суд з позовом до
Нікопольської міжрайонної виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності з вимогами про
визнання протиправним та скасування
рішення.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05.10.2012р. у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.03.2014р. апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стройпрогрес"
задоволено. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05.10.2012р. у
справі скасовано. Позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
рішення Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності від
09.07.2012р. про повернення коштів
Орджонікідзевської міської виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на загальну суму 6737,05
грн.

Задовольняючи позовні вимоги,
апеляційний суд виходив з того, що
відповідно до довідки про розмір
заробітної плати за грудень 2010 року та
розміру нарахованих страхових внесків
ОСОБА_2 страхові внески сплачувались
менше ніж календарний місяць, тому
позивачем розрахунок розміру допомоги
по вагітності та пологах за
страхуванням у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності правомірно
здійснено виходячи із заробітної плати
того періоду, в якому сплачувались
страхові внески, а саме за грудень 2010
року.

У касаційній скарзі Нікопольська
міжрайонна виконавча дирекція
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності з посиланням на
порушення норм матеріального і
процесуального права, допущених судом
апеляційної інстанції, просить рішення
апеляційного суду скасувати і залишити
без змін рішення суду першої інстанції.
Вказує на те, що у рішенні суду
апеляційної інстанції не враховано
стаж роботи ОСОБА_2, не враховано, що
заробітні плата не нараховувалася у
зв'язку з перебуванням працівника у
відпустці, не надано оцінки
оскаржуваному рішенню та скасовано
рішення Відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в частині, що не
оскаржувалося та стосувалося виплати
допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_3

Представником відповідача подано до
суду заперечення на касаційну скаргу, в
якому він просив відмовити у
задоволенні вимог касаційної скарги
через її необґрунтованість.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
касаційної скарги з урахуванням
наступного.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27.06.2012р.
Орджонікідзевською міською виконавчою
дирекцією Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності проведено
планову перевірку правомірного
використання Товариством з обмеженою
відповідальністю "Стройпрогрес" коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності за
період з 01.04.2011р. по 01.04.2012р. та складено
акт від 27.06.2012р., яким встановлено
неправомірне використання коштів
Фонду, витрачених на допомогу по
вагітності та пологах (листок
непрацездатності № 215514 від 28.04.2011р.,
виданий ОСОБА_2 у сумі 4 261,32 грн. та
коштів по листу непрацездатності № 314673
від 09.02.2011р., виданого ОСОБА_3

На підставі акту перевірки прийнято
рішення № 13/25 від 09.07.2012р. про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за
порушення Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням" від
18.01.2001р. № 2240-ІІІ.

Оскаржуване рішення № 13/25 від 09.07.2012 р.
було оскаржено в порядку
адміністративного оскарження до
Орджонікідзевської міської виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та до Виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності. За результатами
розгляду скарг рішення залишено без
змін, а скарги - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України
від 18.01.2001 р. № 2240-ІІІ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням»
фінансування
страхувальників-роботодавців для
надання матеріального забезпечення
найманим працівникам здійснюється
районними, міжрайонними, міськими
виконавчими дирекціями відділень
Фонду в порядку, встановленому
правлінням Фонду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 вказаного Закону
України допомога по тимчасовій
непрацездатності надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 28 зазначеного
Закону України страховик має право
накладати фінансові санкції та
адміністративні штрафи, передбачені
цим Законом та іншими актами
законодавства.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням»
страхувальники та інші отримувачі
страхових коштів у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми. За
несвоєчасне повернення або повернення
не в повному обсязі страхових коштів
відповідно до частини першої статті 21
та статті 22 цього Закону на
страхувальників та інших отримувачів
коштів Фонду накладається штраф у
розмірі 10 відсотків несвоєчасно
повернутих або повернутих не в повному
обсязі страхових коштів.

Статтею 53 вказаного Закону України
визначено, що при обчисленні середньої
заробітної плати (доходу) для
забезпечення допомогою по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах враховуються всі види
заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.
Порядок обчислення середньої
заробітної плати для надання допомоги
по тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.03.2001 р. № 1266
розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
(дохід) для розрахунку страхових виплат
(крім страхування на випадок
безробіття) та оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності за
рахунок коштів роботодавця, є період
роботи за останнім основним місцем
роботи (зайняття підприємницькою
діяльністю) перед настанням страхового
випадку, протягом якого застрахована
особа працювала та сплачувала страхові
внески або за неї сплачувалися
страхові внески.

Пунктом 4 вказаного Порядку
встановлено, що розрахунковим
періодом, за який обчислюється середня
заробітна плата (дохід, грошове
забезпечення) для застрахованих осіб
(включаючи осіб, які працюють неповний
робочий день (робочий тиждень) та
добровільно застрахованих осіб), є
останні шість календарних місяців (з
першого до першого числа), що передують
місяцю, в якому настав страховий
випадок (для страхування на випадок
безробіття - в якому припинено дію
трудового договору або особу знято з
обліку у державного реєстратора як
суб'єкта підприємницької діяльності,
припинення адвокатської, нотаріальної,
творчої або іншої діяльності,
закінчення проходження служби; для
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання осіб, у яких через деякий
час погіршився стан здоров'я у зв'язку з
раніше отриманим ушкодженням здоров'я
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання - період роботи за
останнім основним місцем роботи перед
настанням тимчасової
непрацездатності).

Згідно з п. 5 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням -
якщо застрахована особа працювала та
сплачувала страхові внески або за неї
сплачувалися страхові внески менш як 6
календарних місяців, середня заробітна
плата (дохід, грошове забезпечення)
обчислюється за фактично
відпрацьовані календарні місяці (з
першого до першого числа), в яких
сплачено страхові внески.

Зважаючи на викладене, судом першої
інстанції обґрунтовано зазначено, що
розрахунковим періодом для обчислення
допомоги по вагітності та пологах
працівнику ТОВ «Стройпрогрес» ОСОБА_2 є
період з 01.01.2011р. по 31.03.2011р., оскільки
вказаний працівник працював на
підприємстві хоча і не весь період
отримував заробітну плату у зв'язку з
перебуванням у відпустці.

Суд апеляційної інстанції, вказавши на
помилковість застосування п. 5 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням
необґрунтовано вказав на необхідність
використання абз. 2 п. 6 Порядку № 1266,
яким передбачено, що у разі коли
застрахована особа працювала та
сплачувала страхові внески або за неї
сплачувалися страхові внески менше ніж
календарний місяць, середня заробітна
плата (дохід) для розрахунку допомоги
по вагітності та пологах за
страхуванням у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
обчислюється з нарахованої заробітної
плати, з якої сплачуються страхові
внески, але не вище за розмір середньої
заробітної плати за всіма видами
економічної діяльності в місяці, що
передує місяцю, в якому настав
страховий випадок, відповідно в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (за даними
Держкомстату) та не нижче за розмір
мінімальної заробітної плати,
встановлений законом у місяці настання
страхового випадку.

Крім того, як встановлено з матеріалів
справи, оскаржуваним рішенням № 13/25 від
09.07.2012р. про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
застосовано санкції за неправомірні
виплати позивачем для двох різних
працівників.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги про визнання протиправним та
скасування рішення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 09.07.2012 № 13/25, судом
апеляційної інстанції не досліджено
питання щодо правомірності
застосування санкцій щодо виплати
допомоги по тимчасовій
непрацездатності одного з працівників.

Доводи заперечення на касаційну скаргу
не спростовують правомірності вимог,
викладених у касаційній скарзі на
рішення суду апеляційної інстанції.

Суд першої інстанцій повно і всебічно
встановив обставини справи, надав їм
належну юридичну оцінку, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, тому були
відсутні підстави для скасування або
зміни прийнятого ним рішення.

Таким чином, рішення
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду підлягає
скасуванню, постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду - залишенню в
силі.

Відповідно до ст. 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
рішення суду апеляційної інстанції і
залишає у силі рішення суду першої
інстанції, ухвалене відповідно до
закону і скасоване помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Нікопольської
міжрайонної виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності задовольнити,
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.03.2014р. скасувати, постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05.10.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

Винокуров К.С.

Юрченко В.В.