Справа № 751/4421/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 751/4421/14
1-й інстанції: Косач І.А.
Суддя-доповідач: Глущенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській
О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Чернігівської
міської ради, ОСОБА_4 про визнання факту
та зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 13 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до
Чернігівської міської ради та ОСОБА_4, у
якому просив визнати погодженими межі
земельної ділянки, яка розташована в
АДРЕСА_1 в адміністративних межах
Чернігівської міської ради,
орієнтовною площею 0,0026 га без згоди
ОСОБА_4, яка є землекористувачем
суміжної земельної ділянки, відповідно
до акту встановлення та погодження меж
від 11.02.2014 року, виконаного БПП
«Позитив», а також зобов'язати міську
раду затвердити проект землеустрою
щодо відведення зазначеної земельної
ділянки в користування на умовах
оренди для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) та оформити оренду
без погодження з названою особою.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 13 травня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі за цим
позовом.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
в частині, з направленням справи в
частині вимог на продовження розгляду,
з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в
адміністративній справі, місцевий суд
дійшов висновку, що даний спір не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Проте, з таким висновком суду не можна
погодитися в повній мірі.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Чернігівської міської ради
від 30.01.2014 року позивачу надано дозвіл
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0026 га в АДРЕСА_1 на
умовах оренди для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), при умові
розроблення та затвердження в
установленому порядку землевпорядної
документації протягом року.

На виконання вказаного рішення
позивачем замовлено розробку
відповідного проекту землеустрою у БПП
«Позитив». Зазначеним підприємством,
при виконанні замовлення, було
складено акт визначення та погодження
зовнішніх меж згаданої земельної
ділянки в натурі. Із указаного акту
випливає, що суміжний землекористувач
ОСОБА_4 відмовилась погодити межі цієї
ділянки.

У зв'язку із відсутністю погодження меж
з усіма суміжними землекористувачами,
Управлінням земельних ресурсів
Чернігівської міської ради
направлялись позивачу листи з відмовою
в погодженні проекту землеустрою щодо
відведення вищезгаданої земельної
ділянки у користування.

З огляду на викладені обставини,
позивач звернувся у суд з вимогами про
визнання погодженими меж земельної
ділянки без згоди ОСОБА_4 та
зобов'язання міської ради затвердити
відповідний проект землеустрою.

Надаючи оцінку обставинам справи,
висновкам суду першої інстанції та
доводам апеляційної скарги, колегія
суддів виходить із наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Таким чином, захист суспільних
інтересів та інтересів держави шляхом
оскарження до адміністративного суду
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень можливий
лише у сфері публічно-правових
відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Отже, спори можуть вирішуватись в
порядку адміністративного судочинства
лише за умови, що одним із учасників
спірних правовідносин є особа, яка
здійснює владні управлінські функції
по відношенню до іншого їх учасника.

Враховуючи специфіку завдання
адміністративного судочинства,
відповідачами в адміністративних
справах, як правило, виступають
суб'єкти владних повноважень.

У частині 4 статті 50 КАС України
закріплено, що громадяни України,
іноземці чи особи без громадянства, їх
об'єднання, юридичні особи, які не є
суб'єктами владних повноважень, можуть
бути відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень у встановлених цим
Кодексом та іншими законами випадках.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 вказаного Кодексу
суб'єктом владних повноважень
вважається орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Враховуючи приведені норми,
адміністративними судами не можуть
розглядатись вимоги, заявлені фізичною
особою до іншої фізичної особи, яка не
являється суб'єктом владних
повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо заяву не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства. У разі відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі
з наведеної підстави, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд такої
справи (ч. 6 цієї норми).

Відповідно до статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що
першою вимогою позивача є визнання
погодженими меж земельної ділянки.
Водночас, за правилами КАС України,
адміністративний позов не може містити
такої вимоги (ч. 4 ст. 105 Кодексу),
оскільки вона не узгоджується із
повноваженнями адміністративного суду
на випадок задоволення
адміністративного позову, визначеними
ч. 2 ст. 162 цього Кодексу. Натомість, у
цивільному судочинстві такі обмеження
відсутні.

Враховуючи те, що позивач прагне
захистити свої права та інтереси, що
виникли із земельних відносин, та
пов'язані із дією (бездіяльністю)
фізичної особи - ОСОБА_4, колегія суддів
доходить висновку, що даний спір в
частині першої вимоги позивача
належить розглядати місцевим
загальним судом в порядку цивільного
судочинства, визначеному за правилами
територіальної підсудності.

Відтак, суд першої інстанції
правомірно відмовив у відкритті
провадження в адміністративній справі
за даною вимогою.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись із аналогічним висновком
суду першої інстанції щодо вимог,
звернених позивачем до Чернігівської
міської ради.

Як було з'ясовано судом, позивач
звертався до названого органу із
проханням затвердити розроблений на
його замовлення проект землеустрою, на
що отримав відмову від Управління
земельних ресурсів Чернігівської
міської ради.

Положенням ст. 12 Земельного кодексу
України передбачено, що до повноважень
місцевих рад у галузі земельних
відносин належить, зокрема,
організація землеустрою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» управління місцевих рад
являються її виконавчими органами, є
підконтрольними і підзвітними
відповідним радам, а з питань
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади - також
підконтрольними відповідним органам
виконавчої влади.

Згідно пп. 9 п. «б» ч. 1 ст. 33 цього Закону
до відання виконавчих органів місцевих
рад належать делеговані повноваження з
організації та здійснення землеустрою,
погодження проектів землеустрою.

Враховуючи приведені норми, питання
погодження проектів землеустрою та їх
затвердження органами місцевого
самоврядування відноситься до владних
управлінських функцій, зокрема,
органів місцевого самоврядування, до
яких належить Чернігівська міська
рада. Тобто, спір щодо такого
погодження й затвердження є
публічно-правовим та підлягає розгляду
в порядку адміністративного
судочинства.

Тому, в частині вимог позивача,
звернених до Чернігівської міської
ради, місцевий суд помилково відмовив у
відкритті провадження в
адміністративній справі, порушивши
норми процесуального права.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим скарга
підлягає частковому задоволенню.

Отже, оскаржувана ухвала в частині
підлягає залишенню без змін як законна
і обґрунтована, а в іншій частині -
скасуванню, з направленням справи на
продовження розгляду на підставі ст.ст.
199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 204, 205, 206,
211, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 13 травня 2014 року
скасувати в частині відмови у
відкритті провадження в
адміністративній справі в частині
вимоги, зверненої до Чернігівської
міської ради. В цій частині справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

У решті ухвалу Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 13
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. В частині скасування
рішення суду першої інстанції з
направленням справи на продовження
розгляду ухвала оскарженню не підлягає
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі. В іншій частині
ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня складання у повному
обсязі шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 08
вересня 2014 року.)

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М