Справа № 826/9833/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9833/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

в порядку письмового провадження

м. Київ

04 серпня 2014 року № 826/9833/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокдейл ЛТД"

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про

визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рокдейл ЛТД" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо не відображення показників декларації з податку на додану вартість позивача за травень 2014 року у автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", електронної бази даних АІС "Податковий блок" та до облікової картки платника податків в розрізі контрагентів, задекларованих позивачем;

- вважати декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року поданою позивачем 16.06.2014;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві відобразити показники декларації з податку на додану вартість позивача за травень 2014 року у автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", електронній базі даних АІС "Податковий блок" та в облікових картках платника податків в розрізі контрагентів, задекларованих позивачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2014 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

В судове засідання 22.07.2014 сторони прибули.

Позивач позов підтримує в повному обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим, що позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року відповідно до вимог податкового законодавства, про що свідчить відповідна квитанція, водночас в картці особового рахунку позивача з податку на додану вартість відповідні показники зазначеної податкової декларації не відображені.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях, в яких зазначено про безпідставність позовних вимог, оскільки податкова декларація позивача з податку на додану вартість за травень 2014 року не була визнана контролюючим органом податковою декларацією у зв'язку із зазначенням у ній позивачем недостовірних реквізитів щодо місцезнаходження платника податків.

Оскільки сторонами подано заяви про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження, судом на підставі частини четвертої статті 122, частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

ТОВ "Рокдейл ЛТД" подано до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року з відповідними додатками.

Листом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 17.06.2014 №5266/10/26-59-15-03-66 позивача повідомлено про невизнання його декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року податковою декларацією з податку на додану вартість в зв'язку із зазначенням платником податків у вказаній податковій декларації недостовірних реквізитів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок – документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (абзац перший пункту 46.1). Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац перший пункту 46.5).

Згідно з пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов’язкові реквізити, зокрема, як місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

В розумінні статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України встановлено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як убачається з поданої позивачем до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року, вказана декларація відповідає формі, встановленій Наказом №678 та містить усі передбачені, зазначеним наказом та пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, дані.

Водночас, як убачається із матеріалів справи, такий запис був внесений державним реєстратором на підставі повідомлення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 27.05.2014 №1110/9/26-59-18-05-20.

Таким чином, наведеними вище доказами підтверджується, що ТОВ "Рокдейл ЛТД" зазначено достовірні відомості щодо свого місцезнаходження у рядку 05 "Податкова адреса" податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до підпункту 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови протягом п’яти робочих днів з дня її отримання, у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку.

Відповідачем надано копію листа Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 17.06.2014 №5266/10/26-59-15-03-66, яким позивача повідомлено про невизнання його декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року податковою декларацією з податку на додану вартість в зв'язку із зазначенням платником податків у вказаній податковій декларації недостовірних реквізитів.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем заповнено податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року з дотриманням форми та порядку її заповнення, а також вказано достовірні відомості щодо місцезнаходження (податкової адреси).

Також, за висновком суду, невизнання відповідачем податкової декларації позивача з податку на додану вартість за травень 2014 року податковою декларацією суперечить положенням пункту 49.11 статті 49 ПК України, оскільки у разі подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог податкового законодавства, контролюючий орган зобов’язаний відмовити у прийнятті такої податкової декларації, а не приймати рішення про невизнання такої декларації податковою декларацією. Тому, таке твердження відповідача є безпідставним.

Крім того, відповідачем не надано доказу направлення позивачу листа Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 17.06.2014 №5266/10/26-59-15-03-66, не зазначено про наявність таких доказів та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань.

Тому, за висновком суду, відповідачем протиправно відмовлено у прийнятті податкової декларації ТОВ "Рокдейл ЛТД" з податку на додану вартість за травень 2014 року, мотивуючи таку відмову зазначенням позивачем у вказаній податковій декларації недостовірних відомостей щодо місцезнаходження, а також допущено протиправну бездіяльність щодо не направлення позивачу письмового повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Підпунктом 49.9.2 пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, оскільки відповідачем не надіслано позивачу повідомлення про неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року, а також зважаючи на те, що судом визнано протиправною відмову відповідача у прийнятті вказаної декларації позивача, податкова декларація ТОВ "Рокдейл ЛТД" з податку на додану вартість за травень 2014 року вважається прийнятою в день її подання позивачем, тобто 16.06.2014.

Щодо строку звернення з даним позовом до суду, то суд вважає, що позивачем дотримано встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку, оскільки про порушене право, інтерес, щодо неприйняття органом державної податкової служби податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року позивач повинен був дізнатися після отримання листа Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 17.06.2014 №5266/10/26-59-15-03-66, водночас позивач звернувся з даним позовом до суду 09.07.2014, про що свідчить відмітка суду про прийняття адміністративного позову.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в його інформаційному листі від 15.06.2012 №1503/12/13-12, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкової декларації такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати). Вимоги про зобов'язання податкового органу прийняти податкову декларацію, визнання протиправними рішення, дії, бездіяльності податкового органу, визнання поданої декларації податковою звітністю, визнання податкової декларації поданою варто розглядати як вимогу про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації, поданої платником податків на певну дату. Суди повинні розглянути питання щодо протиправності відмови у прийнятті податкової декларації, незважаючи на те, в якій словесній формі сформульовані позовні вимоги позивача, якщо зі змісту таких вимог вбачається, що вони спрямовані на відновлення прав платника податків, порушених внаслідок такої відмови.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до абзацу десятого частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що наведені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, з урахуванням правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в його інформаційному листі від 15.06.2012 №1503/12/13-12, та відповідно до вимог статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, слід визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві прийняти податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за травень 2014 року від 16.06.2014 та вважати вказану податкову декларацію такою, що подана позивачем у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві – 16.06.2014. Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З матеріалів справи убачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 74,00 грн. (квитанція від 08.07.2014 №6073).

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною першою названої статті судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, – у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З урахуванням розміру мінімальної заробітної плати – 1218,00 грн., визначеною згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" станом на 01.01.2014, судовий збір за подання даного адміністративного позову повинен становити 73,08 грн.

Оскільки, позов задоволено повністю, то на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відповідно до встановленого розміру у сумі 73,08 грн. Щодо переплати судового збору у розмірі 0,92 грн., то це питання слід вирішувати у окремому порядку, водночас позивач не звертався до суду з заявою про повернення йому надміру сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 97, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві прийняти податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокдейл ЛТД" (ідентифікаційний код 39019658) з податку на додану вартість за травень 2014 року від 16.06.2014.

Вважати податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокдейл ЛТД" (ідентифікаційний код 39019658) з податку на додану вартість за травень 2014 року від 16.06.2014 такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві – 16.06.2014.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокдейл ЛТД" (ідентифікаційний код 39019658) понесені ним судові витрати в сумі 73,08 грн. (сімдесят тири грн. 08 коп.) з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання Державною казначейською службою України (відповідним підрозділом Державної казначейською службою України).

Постанова набирає законної сили згідно зі статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна