Справа № П/811/2688/14
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/2688/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд
у складі: головуючого - судді
при секретарі - Козоріз О.М.,
за участю представників:
прокуратури - Юшициної К.С.,
відповідача-1 - Смалиуса В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Кіровограді справу за
адміністративним позовом заступника
прокурора Кіровоградської області в
інтересах держави в особі
Олександрівського виправного центру
управління Державної пенітенціарної
служби України в Кіровоградській
області (№104) до реєстраційної служби
Олександрівського районного
управління юстиції, державного
реєстратора Реєстраційної служби
Олександрівського районного
управління юстиції Гури Володимира
Віталійовича, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Державне
підприємство "Сільськогосподарське
підприємство Олександрівського
виправного центру управління
Державної пенітенціарної служби
України в Кіровоградській області (104)",
про визнання протиправним та
скасування рішення, -
Заступник прокурора Кіровоградської
області в інтересах держави в особі
Олександрівського виправного центру
управління Державної пенітенціарної
служби України в Кіровоградській
області (№104) звернувся з позовом до
Реєстраційної служби
Олександрівського районного
управління юстиції та державного
реєстратора Реєстраційної служби
Олександрівського районного
управління юстиції Гури Володимира
Віталійовича, вказавши третьою особою
Державне підприємство
"Сільськогосподарське підприємство
Олександрівського виправного центру
управління Державної пенітенціарної
служби України в Кіровоградській
- визнання протиправними дій
державного реєстратора Реєстраційної
служби Олександрівського районного
управління юстиції Гури Володимира
Віталійовича щодо проведення
державної реєстрації права постійного
користування земельною ділянкою
площею 51,0400 га ріллі,
нормативно-грошовою оцінкою 1093011,39 грн.,
розташованої на території
Староосотської сільради
Олександрівського району
Кіровоградської області (кадастровий
підприємством "Сільськогосподарське
підприємство Олександрівського
виправного центру управління
Державної пенітенціарної служби
України в Кіровоградській області
(№104)";
- визнання протиправним та скасування
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень №9257968 від 19.12.2013 року;

- зобов'язання реєстраційної служби
Олександрівського районного
управління юстиції внести до
Державного реєстру прав на нерухоме
майно про реєстрацію іншого речового
права реєстраційний запис про
скасування рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №9257968
від 19.12.2013 року.

В обґрунтування позову прокурор
посилається на те, що на підставі
розпорядження голови Олександрівської
районної державної адміністрації №
762-р від 19.11.2009 року, Олександрівському
виправному центру управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань в
Кіровоградській області (№104) 29.09.2010
року було видано державний акт серії ЯЯ
№159133 на право постійного користування
земельною ділянкою площею 51,0400 га,
розташованої на території
Староосотської сільради
Олександрівського району
Кіровоградської області. 26.04.2012р.
Олександрівський виправний центр
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в
Кіровоградській області (№104) було
перетворено в Олександрівський
виправний центр управління Державної
пенітенціарної служби України в
Кіровоградській області (№104). Однак,
19.12.2013 року державним реєстратором -
відповідачем-2 прийнято рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 9257968, на підставі якого
зареєстровано право постійного
користування земельною ділянкою за ДП
"Сільськогосподарське підприємство
Олександрійського виправного центру
управління Державної пенітенціарної
служби України в Кіровоградській
області №104" на підставі державного
акта на право постійного користування
земельною ділянкою серії ЯЯ №159133,
виданого 29.09.2010 р. позивачу. Відтак,
враховуючи, що позивач та третя особа є
окремими юридичними особами та
самостійно реалізують свої права та
обов'язки, на думку прокурора, всупереч
нормам чинного законодавства,
відповідачем-2 було зареєстровано
речове право на земельну ділянку за
державним підприємством, яке ніколи не
набувала права постійного
користування на цю земельну ділянку.

Ухвалою суду від 26.08.2014 року прийнято
відмову прокурора від частини позовних
вимог та закрито провадження у справі в
частині визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії.

В судовому засіданні прокурор
підтримав заявлені вимоги в повному
обсязі з урахуванням заяви про відмову
від частини позовних вимог.

Представник Олександрівського
виправного центру управління
Державної пенітенціарної служби
України в Кіровоградській області (№104)
в судове засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений вчасно та належним чином
(а.с.37).

Представник відповідача-1 -
реєстраційної служби
Олександрівського районного
управління юстиції у судовому
засіданні позовні вимоги визнав,
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача-2 та третьої
особи у судове засідання не з'явились,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлені вчасно і належним чином.
Правом подання письмових пояснень чи
заперечень проти позову, або заяви про
його визнання суду не скористалися.
(а.с.36, 38).

Дослідивши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників прокуратури та
відповідача-1, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи та вирішення спору по
суті, суд дійшов до наступних
висновків.

Так, Олександрівський виправний центр
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в
Кіровоградській області №104
(перетворено у Олександрівський
виправний центр управління державної
пенітенціарної служби України в
Кіровоградській області №104 (а.с.20-21))
зареєстрований Олександрівською
районною державною адміністрацією
06.11.1999 р. та діє відповідно до Положення
(а.с.13-14, 25-26).

Відповідно до п.п.1, 15 Положення про
Олександрівський виправний центр
УДПтСУ в Кіровоградській області (№104),
затвердженого наказом Державної
пенітенціарної служби України від
24.03.2012 №175, виправний центр є
кримінально-виконавчою установою
відкритого типу, яка входить до складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України. Виправний центр є
юридичною особою, має самостійний
баланс, рахунки в установах
казначейської служби, печатку із
зображенням Державного Герба України і
своїм найменуванням, інші печатки та
штампи (а.с.25-26).

На території Олександрівського району
також здійснювало господарську
діяльність державне підприємство
"Підприємство Олександрівського
виправного центру управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у
Кіровоградській області №104",
зареєстроване Олександрівською
районною державною адміністрацією
22.06.2000 р., яке наказом Державної
пенітенціарної служби України №540 від
18.11.2011 р. перетворено у державне
підприємство "Сільськогосподарське
підприємство Олександрівського
виправного центру управління
Державної пенітенціарної служби
України в Кіровоградській області №104",
що діє відповідно до Статуту (а.с.12).

Згідно до Статуту, державне
підприємство засноване на державній
власності і належить до сфери
управління Державної пенітенціарної
служби України, яка є його засновником.

Пунктом 3.1 Статуту визначено, що
підприємство є юридичною особою
(а.с.22-24).

Судом встановлено, що згідно постанови
від 10.02.2014 року прокуратурою
Кіровоградською області проведено
перевірку з питань додержання вимог
земельного законодавства в діяльності
Олександрівського виправного центру
УДПтСУ в Кіровоградській області №104,
за результатами якої 06.05.2014 р. складено
доповідну записку (а.с.15, 17-19).

Так, перевіркою встановлено, що за ДП
"Сільськогосподарське підприємство
Олександрівського ВЦ №104"
зареєстровано право постійного
користування на земельні ділянки, що
надані в постійне користування
Олександрівському ВЦ №104.

Зокрема, судом встановлено, що на
підставі розпорядження голови
Олександрівської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
№762-р від 19.11.2009 року, Олександрівському
ВЦ УДПтСУ в Кіровоградській області
(№104) 29.09.2010 року видано державний акт
серії ЯЯ №159133 на право постійного
користування земельною ділянкою
загальною площею 51,0400 га., розташованої
на території Староосотської сільської
ради Олександрівського району
Кіровоградської області для ведення
підсобного сільського господарства
(а.с.10-11).

Проте, 19.12.2013 р. державним реєстратором
Реєстраційної служби
Олександрівського районного
управління юстиції Гурою В.В. було
прийнято рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №9257968,
згідно якого проведено державну
реєстрацію іншого речового права -
права постійного користування
земельною ділянкою за ДП
"Сільськогосподарське підприємство
Олександрівського виправного центру
управління Державної пенітенціарної
служби України в Кіровоградській
області №104" на підставі державного
акта на право постійного користування
земельною ділянкою серії ЯЯ №159133 від
29.09.2010 р. на земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
для ведення підсобного сільського
господарства загальною площею 51,0400 га,
кадастровий номер: :02:000:8012 (а.с.8-9,
49-52).

На думку прокурора, всупереч нормам
чинного законодавства, державним
реєстратором зареєстровано речове
право на земельну ділянку за державним
підприємством, яке ніколи не набувало
право постійного користування на цю
земельну ділянку.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з наступного.

Відповідно статті 398 Цивільного
кодексу України право володіння
виникає на підставі договору з
власником або особою, якій майно було
передане власником, а також на інших
підставах, встановлених законом.

Частиною 3 статті 407 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
користування земельною ділянкою
державної або комунальної власності
для сільськогосподарських потреб не
може бути відчужено її
землекористувачем іншим особам,
внесено до статутного фонду, передано у
заставу.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.92
Земельного кодексу України право
постійного користування земельною
ділянкою - це право володіння і
користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.
Права постійного користування
земельною ділянкою із земель державної
та комунальної власності, серед іншого,
набувають підприємства, установи та
організації, що належать до державної
та комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Статтею 125 Земельного кодексу України
визначено, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно до ст.126 Земельного кодексу
України право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, нормативно-правовим актом, що
визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації, та їх
обтяжень і спрямований на забезпечення
визнання та захисту державою цих прав,
створення умов для функціонування
ринку нерухомого майна є Закон
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 01.07.2004 року №1952- IV (надалі -
Закон №1952-IV).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1952-IV
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно; право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки.

Приписами п.1 ч.1 ст.8 Закону №1952-IV
передбачено, що органи державної
реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку,
проводять державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляють у їх
реєстрації.

Згідно п.1 ч.2 ст.9 Закону №1952-IV
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав;

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1952-IV
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

При цьому, орган державної реєстрації
прав, державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
В свою чергу, перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
(ч. 2 ст.15 Закону №1952-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 р. №703 затверджено Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - Постанова
№703 в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин), який визначає
процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна.

Так, пп.5 п.12 Постанови №703 визначено, що
під час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком (п. 26
Постанови №703).

Документом, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
є, зокрема, державний акт на право
власності на земельну ділянку або на
право постійного користування
земельною ділянкою (п.27 Постанови №703).

Як зазначалось судом, на підставі
розпорядження голови Олександрівської
районної державної адміністрації №762-р
від 19.11.2009 р., Олександрівському
виправному центру УДПтСУ в
Кіровоградській області (№104) 29.09.2010 р.
було видано державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою серії ЯЯ №159133 загальною
площею 51,0400 га., що розташована на
території Староосотської сільської
ради Олександрівського району (а.с.10-11).

Доказів скасування державного акту
суду не надано.

Натомість, на підставі державного акту
серії ЯЯ №159133 19.12.2013 р. відповідачем-2
прийнято рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №9257968,
згідно якого проведено державну
реєстрацію іншого речового права -
права постійного користування
земельною ділянкою площею 51,0400 га,
кадастровий № :02:000:8012 за
державним підприємством
"Сільськогосподарське підприємство
Олександрівського виправного центру
управління Державної пенітенціарної
служби України в Кіровоградській
області №104" (а.с.49-52).

Так, пунктом 23 Постанови №703
встановлено, що державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі №1952-IV.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, зокрема,
якщо із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа.

Відтак, відповідачем-2, всупереч
вказаним нормам та фактичним
обставинам справи, було зареєстровано
речове право за державним
підприємством, яке ніколи не набувало
права постійного користування
земельною ділянкою площею 51,0400 га,
розташованої на території
Староосотської сільської ради, з чим
погодився й представник відповідача-1.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно до частини третьої ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. При
цьому, за приписами частини другої
статті 71 цього Кодексу в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем-2 та третьою
особою не було надано суду жодних
доказів на підтвердження
правомірності прийняття 19.12.2013 року
рішення №9257968, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень №9257968 від 19.12.2013 року
щодо проведення державної реєстрації
іншого речового права - права
постійного користування земельною
ділянкою площею 51,0400 га ріллі,
нормативно-грошовою оцінкою 1093011,39 грн.,
розташованої на території
Староосотської сільської ради
Олександрівського району
Кіровоградської області (кадастровий
номер: :02:000:8012) за Державним
підприємством "Сільськогосподарське
підприємство Олександрівського
виправного центру управління
Державної пенітенціарної служби
України в Кіровоградській області
(№104)".

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, апеляційної скарги,
копія якої одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено - 01.09.2014
року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Т.М.Кармазина