Справа № 363/2605/14-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"02" вересня 2014 р.
Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Чіркова Г.Є.,

при секретарі
Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Нижчедубечанської сільської
ради Вишгородського району Київської
області, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання неправомірним та скасування
рішення,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним
позовом, в якому просить визнати
неправомірним та скасувати рішення
Нижчедубечанської сільської ради
Вишгородського району Київської
області № 27 від 25 березня 2003 року «Про
надання земельних ділянок у володіння
громадян», яким переоформлено право
власності на земельні ділянки з ОСОБА_3
на ОСОБА_2, оскільки згідно Закону
відповідач повноважень на це не мав, а
вказана земельна ділянка належить їй
на праві власності.

Позивачка та його представник в
судовому засіданні позов підтримали в
повному обсязі та просили його
задовольнити з викладених у ньому
підстав.

Третя особа по справі ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечив, вважав
що позивачка пропустила строк для
звернення до суду.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, надіслав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, проти задоволення позову
не заперечив.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно державного акту серії ІІІ-КВ
№025626 виданого 24 березня 1999 року ОСОБА_1
на підставі рішення виконкому
Нижчедубечанської сільської ради
Вишгородського району Київської
області № 42 від 22 грудня 1998 року
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0.400 га, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, цільове призначення
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд та для особистого підсобного
господарства.

На підставі договору купівлі-продажу
від 25 листопада 2002 року ОСОБА_2 придбав
у власність житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою АДРЕСА_2.

У той же час, рішенням виконавчого
комітету Нижчедубечанської сільської
ради Вишгородського району Київської
області № 27 від 25 березня 2003 року «Про
надання земельних ділянок у володіння
громадян» переоформлено право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_2 без зміни цільового
призначення у зв'язку з оформленням
спадщини, дарування, купівлею-продажем
з ОСОБА_3 на ОСОБА_2.

Згідно зі статтями 8 і 19 Конституції
України та ст. 9 КАС України, суд при
розгляді цієї справи, виходить з
принципів верховенства права й
законності, відповідно до яких органи
державної влади, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать власні (самоврядні)
повноваження - підготовка і внесення на
розгляд ради пропозицій щодо
встановлення ставки земельного
податку, розмірів плати за
користування природними ресурсами,
вилучення (викупу), а також надання під
забудову та для інших потреб земель, що
перебувають у власності
територіальних громад; визначення в
установленому порядку розмірів
відшкодувань підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форм власності за забруднення
довкілля та інші екологічні збитки;
встановлення платежів за користування
комунальними та санітарними мережами
відповідних населених пунктів.

Відповідно до ст. 40 ЗК України в
редакції чинній станом на 25 березня 2003
року громадянам України за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування можуть
передаватися безоплатно у власність
або надаватися в оренду земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і гаражного
будівництва в межах норм, визначених
цим кодексом. Понад норму безоплатної
передачі громадяни можуть набувати у
власність земельні ділянки для
зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами.

Згідно п. а, ч. 1 ст. 81 ЗК України в
редакції чинній станом на 25 березня 2003
року громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі придбання за договором
купівлі-продажу, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ст. 121 ЗК України в
редакції чинній станом на 25 березня 2003
року Громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах:

а) для ведення фермерського
господарства - в розмірі земельної
частки (паю), визначеної для членів
сільськогосподарських підприємств,
розташованих на території сільської,
селищної, міської ради, де
знаходиться фермерське господарство.
Якщо на території сільської, селищної,
міської ради розташовано декілька
сільськогосподарських підприємств,
розмір земельної частки (паю)
визначається як середній по цих
підприємствах. У разі відсутності
сільськогосподарських підприємств на
території відповідної ради розмір
земельної частки (паю) визначається як
середній по району;

б) для ведення особистого селянського
господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше
0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка) у селах -
не більше 0,25 гектара, в селищах - не
більше 0,15 гектара, в містах - не більше
0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного
будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних
гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що
передаються безоплатно громадянину
для ведення особистого селянського
господарства, може бути збільшено у
разі отримання в натурі (на місцевості)
земельної частки (паю).

Відтак нормами ЗК України, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та Конституції України органи
місцевого самоврядування не наділені
повноваженнями щодо переоформлення
права власності на земельну ділянку в
разі набуття права власності на
житловий будинок під нею.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що при прийнятті
оскаржуваного рішення в частині п. 2.2.,
яким переоформлено право власності на
земельні ділянки з ОСОБА_3 на ОСОБА_2,
відповідач всупереч наданих йому
повноважень, якими він наділений
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та без
достатніх на те правових підстав,
прийняв рішення про переоформлення
права власності на згадану земельну
ділянку.

Що стосується тверджень третьої особи
стосовно пропущення позивачкою
строків звернення до суду (ст. 99 КАС
України), яка на його думку значно
раніше дізналася про порушення своїх
прав, то вони необхідними доказами не
підтверджені, тоді як позивачка
обґрунтувала і довела, що про
оспорювань рішення вона дізналася при
відкритті провадження в іншій
цивільній справи за позовом ОСОБА_2 до
неї. Таким чином шестимісячний строк на
звернення до суду в даному випадку не
порушений.

Таким чином, суд доходить висновку, що
позов є обґрунтованим і підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 160-163 КАС України,

постановив:

позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати
рішення Нижчедубечанської сільської
ради Вишгородського району Київської
області № 27 від 25 березня 2003 року «Про
надання земельних ділянок у володіння
громадян», в частині п. 2.2 яким
переоформлено право власності на
земельні ділянки з ОСОБА_3 на ОСОБА_2.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня отримання копії постанови в
повному обсязі, шляхом подання
апеляційної скарги через
Вишгородський районний суд Київської
області.

Суддя