Справа № 820/12362/14
Суддя: Піскун В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 вересня 2014 р.
№ 820/12362/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Піскун В.О.,

при секретарі судового засідання -
Мараєвій О.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дьоміной
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Харківської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Харківській області
про стягнення надмірно сплачених
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3), звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд стягнути з Державного
бюджету України на користь Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1,
місцезнаходження: АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_2 в
АТ "Укрсиббанк" м. Харків, МФО 351005) з
рахунків Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві надмірно сплачене
ввізне мито у розмірі 5010,86 (п'ять тисяч
десять) гривень 86 копійок та надмірно
сплачений податок на додану вартість у
розмірі 21045,61 (двадцять одна тисяча
сорок п'ять) гривень 61 копійка, шляхом
перерахування на поточний рахунок
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
НОМЕР_2 в АТ "Укрсиббанк" м. Харків, МФО
351005.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
28.10.2013 р., залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.01.2014 р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29.05.2014 р., було скасовано
рішення Харківської обласної митниці
про коригування митної вартості
товарів №807000003/2013/001451/2 від 23.07.2013р.
Позивач зазначив, що 03.12.2013 р. та 04.02.2014 р.
він звертався до Міністерства доходів
і зборів України Харківської митниці
Міндоходів із заявами про повернення
надмірно сплаченого мита у розмірі 5010,86
грн. та надмірно сплаченого податку на
додану вартість у розмірі 21045,61 грн.,
загальною сумою 26056,47 грн. У поверненні
вказаних коштів йому було відмовлено.
Позивач вважає, що ним було дотримано
всіх вимог для повернення зазначених
надмірно сплачених сум, а тому ці суми
підлягають стягненню в судовому
порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача - Харківської
митниці Міністерства доходів і зборів
України, у судовому засіданні проти
позову заперечував, вважає його
безпідставним, необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню. При
цьому, посилався на те, що повернення
коштів з Держбюджету на виконання
судових рішень повинно проводитися
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів, або бюджетних
установ» органами Державного
казначейства. Позивач вважає, що
законодавством не передбачена
процедура скасування рішення про
коригування митної вартості товарів на
підставі рішення суду та відсутній
механізм виконання рішення суду та
встановлення факту надмірної сплати.

Представник відповідача - Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві, у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Надав до суду
заперечення проти позову, в
обґрунтування яких зазначив, що
казначейське обслуговування
Харківської митниці Міндоходів, як
організації здійснюється у Головному
управлінні Державної казначейської
служби України у Харківській області, а
в Головному управлінні казначейства
рух коштів на кредит здійснюється
митними органами, на дебет -
організаціями-платниками. Отже,
відповідач вважає, що в даному спорі з
боку Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
неправомірні дії чи бездіяльність, що
виражаються у недотриманні чи
порушенні певних повноважень, які
надані законодавством цьому
державному органу, відсутні.

Представник відповідача - Головного
управління Державної казначейської
служби України у Харківській області, у
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про що
свідчать матеріали справи, про причини
своєї неявки до суду не повідомив,
заяви про відкладення розгляду справи
чи розгляд справи за його відсутності
не надавав.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
неприбуття в судове засідання без
поважних причин представника сторони
або третьої особи, які прибули в судове
засідання, або неповідомлення ним про
причини неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи. Проте за клопотанням
сторони та з урахуванням обставин у
справі суд може відкласти її розгляд. У
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд вважає, що неявка відповідачів -
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, Головного управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області, в судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи за наявними в ній доказами.

Таким чином, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідачів - Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Харківській області,
за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, вважає що
адміністративний позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3
неодноразово звертався до Харківської
митниці Міністерства доходів і зборів
України із заявами про повернення
надмірно сплаченого мита у розмірі 5010,86
грн. та надмірно сплаченого податку на
додану вартість у розмірі 21045,61 грн.,
загальною сумою 26056,47 грн., шляхом
перерахування цих сум на його поточний
рахунок (заяви від 03.12.2013 р. та від 04.02.2014
р.) (а.с. 6, 8).

На вказані заяви Харківською митницею
Міністерства доходів і зборів України
були надані відповіді про відмову у
поверненні вказаних сум: від 25.12.2013 р.
(вих. лист № 06.1/03-12/6593 з підстав того, що
06.12.2013 р. Харківським апеляційним
адміністративним судом відкрито
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Харківської митниці
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
28.10.2013 р., а відтак постанова від 28.10.2013 р.
по справі № 820/6469/13 не набрала законної
сили (а.с. 9); та від 05.03.2014 р. (вих. №
06.1/01-12/1928) з підстав того, що постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.01.2014 року
по справі №820/6469/13-а в частині стягнення
з Держбюджету України надмірно
сплачених коштів у сумі 26056,47 грн. було
відмовлено (а.с. 7).

Суд зазначає, що частиною першою статті
301 Митного кодексу України передбачено,
що повернення помилково та/або надміру
сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.

Згідно з приписами частини третьої та
шостої зазначеної статті, помилково
та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів за
заявою платника податків.

Статтею 43 Податкового кодексу України
визначено, що обов'язковою умовою для
здійснення повернення сум грошового
зобов'язання є подання платником
податків заяви про таке повернення
(крім повернення надміру утриманих
(сплачених) сум податку з доходів
фізичних осіб, які розраховуються
контролюючим органом на підставі
поданої платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку) протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 ст.
43).

Відповідно до приписів частини другої
статті 45 Бюджетного кодексу України
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, веде бухгалтерський
облік усіх надходжень Державного
бюджету України та за поданням органів,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету.

На виконання частини другої статті 45
Бюджетного кодексу України розроблено
Порядок повернення платникам податків
коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затверджений наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 № 618 (далі - Порядок N 618).

Відповідно до розділу ІІ зазначеного
Порядку платник податків має право на
повернення залишків коштів
передоплати з депозитного рахунку 3734,
відкритого на ім'я митного органу в
Головному управлінні Державного
казначейства України в місті Києві
(далі - депозитний рахунок 3734), та з
відповідного банківського балансового
рахунку 2603 "Розподільчі рахунки
суб'єктів господарської діяльності",
відкритого митному органу в
уповноваженому банку.

Розділом III зазначеного Порядку
передбачено, що для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум. Відділ перевіряє факт
перерахування митних та інших платежів
з відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
керівництвом Відділу за потреби
ініціюється проведення перевірки в
митному органі щодо правильності
митного оформлення із залученням
відповідних підрозділів митного
органу.

Спільним наказом Міністерства доходів
і зборів України і Міністерства
фінансів України N 882/1188 від 30.12.2013
затверджено Порядок взаємодії
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України, місцевих
фінансових органів та територіальних
органів Державної казначейської
служби України у процесі повернення
платникам податків помилково та/або
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань (надалі - Порядку №882/1188).

Відповідно до п. 5 Порядку № 882/1188
повернення помилково та/або надміру
сплачених сум грошових зобов'язань у
передбачених законодавством,
здійснюється виключно на підставі
заяви платника податку (за винятком
повернення надміру утриманих
(сплачених) сум податку на доходи
фізичних осіб, які розраховуються
органом Міндоходів на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку), яка може
бути подана протягом 1095 днів від дня
виникнення помилково та/або надміру
сплаченої суми.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
обов'язковою умовою для здійснення
повернення надмірно сплачених сум
митних та інших платежів є подання
платником податків заяви у довільній
формі про таке повернення до митного
органу не пізніше 1095-го дня, наступного
за днем зарахування коштів до
Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013 р. по
справі №820/6469/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.01.2014 р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29.05.2014 р. (а.с. 10-17), було
скасовано рішення Харківської
обласної митниці про коригування
митної вартості товарів №807000003/2013/001451/2
від 23.07.2013р., в частині стягнення з
Держбюджету України надмірно
сплачених коштів у загальній сумі 26056,47
грн. було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зі змісту вказаних судових рішень
вбачається, що в частині стягнення з
Держбюджету України надмірно
сплачених коштів у загальній сумі 26056,47
грн. було відмовлено з підстав того, що
позивач не надавав до митного органу
заяви про повернення надмірно
сплачених сум, а тому позивачем не
дотримано визначеного порядку
повернення надмірно сплачених
платежів.

Проте, як вже зазначалось вище, на час
розгляду даної справи, ФОП ОСОБА_3
звертався до Харківської митниці
Міністерства доходів і зборів України
із заявами про повернення надмірно
сплаченого мита у розмірі 5010,86 грн. та
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 21045,61 грн., загальною
сумою 26056,47 грн., шляхом перерахування
цих сум на його поточний рахунок (заяви
від 03.12.2013 р. та від 04.02.2014 р.).

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, спірні кошти в загальному
розмірі 26056,47 грн. зараховані до
Державного бюджету (перераховані в
складі платіжних доручень до
Управління Державної казначейської
служби України у м. Харкові Харківської
області ГУДКСУ у Харківській області
на відповідні рахунки) 12.11.2013 року, що
підтверджується довідкою Харківської
митниці Міністерства доходів і зборів
України від 28.07.2014 року №061/01-08/5756 та
платіжними дорученнями від 12.11.2013 року
№2909, №2914, копії яких приєднані до
матеріалів справи.

Отже, заяви про повернення надмірно
сплачених сум позивачем були подані в
строк, передбачений розділом ІІІ
Порядку N 618 (1095 днів, наступних за днем
зарахування коштів до Державного
бюджету України).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з боку ФОП ОСОБА_3 дотримано всіх
вимог для повернення надмірно
сплаченого мита у розмірі 5010,86 грн. та
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 21045,61 грн., загальною
сумою 26056,47 грн.

А відтак, надмірно сплачене мито у
розмірі 5010,86 грн. та надмірно сплачений
податок на додану вартість у розмірі
21045,61 грн., загальною сумою 26056,47 грн.,
підлягають поверненню ФОП ОСОБА_3 з
Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно з ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний
адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Харківської
митниці Міністерства доходів і зборів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Харківській області
про стягнення надмірно сплачених
коштів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, місцезнаходження:
АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк» м.
Харків, МФО 351005) з рахунків Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві надмірно
сплачене ввізне мито у розмірі 5010,86
(п'ять тисяч десять гривень 86 копійок)
та надмірно сплачений податок на
додану вартість у розмірі 21045,61
(двадцять одна тисяча сорок п'ять
гривень 61 копійка), шляхом
перерахування на поточний рахунок
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк» м. Харків, МФО
351005.

Стягнути з Державного бюджету України
через УДКСУ у Червонозаводському
районі м. Харкова (код 37999628, адреса: 61010,
м. Харків, Червоношкільна набережна,
буд. 16) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1,
місцезнаходження: АДРЕСА_1) судові
витрати у розмірі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено
08.09.2014 року.

Суддя
Піскун В.О.