Справа № 826/9757/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2014 року 09 год. 47 хв.
№ 826/9757/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Центр перекладів
«ТРІС»до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання нечинним і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 22 січня 2014
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Центр
перекладів «ТРІС» (далі - позивач, ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС») з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач, ДПІ) про визнання
нечинним і скасування податкового
повідомлення-рішення від 22 січня 2014
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що висновки
Акта ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 10.01.2014р. №
33/26-59-22-01-18/31173039, складеного за
результатами проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Центр перекладів «ТРІС»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна» (ідентифіка-ційний код 31173039)
за період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р.,
документально та нормативно не
підтверджуються. Зокрема, на думку
позивача, відсутні жодні правові
підстави для висновку про відсутність
у ТОВ «Центр перекладів «ТРІС» права на
формування податкового кредиту на суму
податку на додану вартість на підставі
виписаної названим контрагентом
податкової накладної за результатами
реального надання послуг з письмового
та усного синхронного і послідовного
перекладу згідно договору від 01.04.2013р.
економічна доцільність укладення
спірного правочину між позивачем і ТОВ
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна» підтверджується необхідними
та належним чином оформленими
первинними документами. Що ж до
висновків відповідача, зроблених в
Акті перевірки від 10.01.2014р. №
33/26-59-22-01-18/31173039, то вони ґрунтуються
виключно на висновках іншого Акта від
16.10.2013р. № 1354/2201 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна» з питань підтвердження
відомостей по взаємовідносинам з
контрагентами, якими сформовано
податкові зобов'язання та податковий
кредит за період з 01.04.2013р. по 31.07.2013р.
При цьому дії контролюючого органу
саме по проведенню документальної
невиїзної позапланової перевірки ТОВ
«ТПА «Україна», за результатами якої
складений Акт від 16.10.2013р. № 1354/2201, були
визнані протиправними в судовому
порядку (постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
В 22 липня 2014 року судовому засіданні по
даній справі представник позивача
підтримав позовні вимоги та просив їх
Представник відповідача призначене
судове засідання не з'явився, належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового засідання, та подав до
канцелярії суду письмові заперечення
від 22.07.2014р. б/н і додаткові документи. В
обґрунтування своїх заперечень
посилається на те, що працівником ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС»
(ідентифікаційний код 31173039) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна» (ідентифікаційний код 31173039)
за період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р., за
результатами якої складений Акт від
10.01.2014р. № 33/26-59-22-01-18/31173039. Згідно
висновків цього Акта перевірки ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС» допустило
порушення наступних норм податкового
законодавства України: п. 198.1, п. 198.2 і п.
198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 і п. 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження цим
підприємством податку на додану
вартість за травень 2013 року на суму 158
584, 00 грн. внаслідок формування
податкового кредиту за рахунок
контрагента-постачальника послуг (ТОВ
«ТПА «Україна»). При цьому за
висновками іншого Акта ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 16.10.2013р. № 1354/2201 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Торгівельно-промисловий
альянс «Україна» з питань
підтвердження відомостей по
взаємовідносинам з контрагентами,
якими сформовано податкові
зобов'язання та податковий кредит за
період з 01.04.2013р. по 31.07.2013р., не була
підтверджена як реальна можливість
здійснення зазначеним контрагентом
позивача господарських операцій з
останнім, так і підписання Палієм Ю.М.
первинних документів від імені ТОВ
«ТПА «Україна». За наслідками
проведення вказаної документальної
перевірки позивача ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від
вимогам чинного податкового
22 липня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження на підставі ч. 4
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з огляду на
В ході судового розгляду було
встановлено, що протягом періоду з
23.12.2013р. по 27.12.2013р., згідно з нормами пп.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України, та на
підставі Наказу ДПІ від 11.12.2013р. №
1543/26-59-22-01 та направлення на перевірку
від 23.12.2013р. № 1564/22-01, працівником ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС»
(ідентифікаційний код 31173039) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна» (ідентифікаційний код 31173039)
за період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р., за
результатами якої складений Акт від
10.01.2014р. № 33/26-59-22-01-18/31173039 (далі - Акт
В ході проведення вказаної
документальної перевірки перевіряючим
встановлені взаємовідносини ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС» з суб'єктом
господарської діяльності ТОВ
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна» (ідентифікаційний код 31173039)
на підставі договору про надання
послуг з письмового та усного
синхронного послідовного перекладу
перевіряєме підприємство сформувало
суму податкового кредиту з податку на
додану вартість за звітний період
травень 2013 року у розмірі 158 584, 00 грн., на
підставі податкової накладної
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна». Окрім договору від 01.04.2013р. №
надані первинні документи (акт наданих
послуг від 31.05.2013р. № 557, податкову
накладну від 31.05.2013р. № 557,
оборотно-сальдові відомості по
рахункам бухгалтерського обліку 631, 10)
та банківські виписки по особовому
Одночасно в тексті цього ж Акта
перевірки зазначено наступне:
«Протягом періоду з 01.05.2013 по 31.05.2013 року
було підписано акт здачі-прийняття
30.04.2013 року, за номенклатурою: послуги
послідовного перекладу. На загальну
суму 951 504, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 158 584, 00 грн.
Протягом періоду з 01.05.2013 по 31.05.2013 року
отримано податкові накладні № 557 від
31.05.2013р. та № 16 від 04.04.2013 року. На суму 951
504, 00 грн. в т.ч. ПДВ - 158 584, 00 грн.».
При цьому відомості про отримання
перевіряючим від позивача первинних
документів по спірним господарським
операціям, датованих квітнем 2013 року (в
тому числі податкової накладної від
04.04.2013р.), в Акті перевірки не
зафіксовані., як і розмір суми послуг за
податковою накладною від 31.05.2013р. № 557.
При цьому перевіряючим були враховані
висновки іншого Акта ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 16.10.2013р. № 1354/2201 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Торгівельно-промисловий
альянс «Україна» (ідентифікаційний код
31173039) з питань підтвердження
відомостей по взаємовідносинам з
контрагентами, якими сформовано
податкові зобов'язання та податковий
кредит за період з 01.04.2013р. по 31.07.2013р.
Зокрема, за даними цього Акта
працівниками контролюючого органу
виявлено відсутність у ТОВ «ТПА
«Україна» необхідних умов для
здійснення господарської діяльності, а
саме: відсутність основних фондів,
технічного персоналу, виробничих
активів, складських приміщень і
транспортних засобів, також був
отриманий лист Палія Ю.М. з поясненнями
про непричетність останнього до
діяльності ТОВ «ТПА «Україна». Крім
того відсутні відомості про надання
ТОВ «ТПА «Україна» первинних
документів на підтвердження фактів
вчинення господарських операцій за
На підставі вищевикладеного працівник
відповідача, в свою чергу, дійшов
висновку про відсутність у ТОВ «Центр
перекладів «ТРІС» правової підстави
для формування ним податкового кредиту
з податку на додану вартість в сумі 158
584, 00 грн. на підставі податкових
накладних, виписаних ТОВ «ТПА
«Україна» за наслідками нереальних
господарських операцій.
В розділі 4 «Висновок» Акта перевірки
від 10.01.2014р. № 33/26-59-22-01-18/31173039
перевіряючий встановив порушення ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС» норм п. 198.1, п.
198.2 і п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 і п. 200.3
ст. 200 Податкового кодексу України, що
призвело до заниження цим
підприємством податку на додану
вартість за звітний період травень 2013
року на суму 158 584, 00 грн.
22 січня 2014 року ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
підставі Акта перевірки від 10.01.2014р. №
33/26-59-22-01-18/31173039 прийняла спірне у даній
справі податкове повідомлення-рішення
порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п.
187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2 і п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України,
визначило ТОВ «Центр перекладів «ТРІС»
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 198 230, 00
грн., в т.ч. 158 584, 00 грн. - основний платіж,
39 646, 00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.
У розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК
України «податковий кредит» - це сума,
на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно розділу V
Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими п.
201.11 ст. 201 цього Кодексу.
Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках обов'язкові реквізити, перелік
яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України.
Правовий статус податкової накладної
закріплений в положеннях норм ст. 201
Крім того, зокрема, форма та порядок
заповнення податкової накладної
затверджуються центральним органом
державної податкової служби (п. 201.2 ст.
201 ПК України), а саме - Порядком
заповнення податкової накладної,
затвердженої Наказом Міністерства
фінансів України від 01.11.2011р. № 1379,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 листопада 2011 року за
2011 року та втратив чинність 01 березня
Виходячи з аналізу наведених норм в
сукупності, ПК України визначено
окремі випадки, за яких неможливе
формування податкового кредиту,
зокрема це відсутність зв'язку з
господарською діяльністю, фіктивність
операцій (відсутність поставок),
відсутність податкової
правосуб'єктності, відсутність на
момент перевірки податкових накладних
або видача їх особою, яка не є платником
податку додану вартість. Таким чином,
із зазначеного вище також випливає те,
що при дослідженні факту здійснення
господарської операції, оцінці
підлягають відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
При цьому у листі від 02.06.2011р. № 742/11/13-11
Вищий адміністративний суд України
одночасно зазначає, що за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.
Сама по собі наявність або відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Водночас
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції (про що також
було зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011р. № 1936/11/13-11).
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р. №
996-ХІV (в редакції на момент спірних
правовідносин)(далі - Закон № 996-ХІV),
який визначає правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
В розумінні Закону № 996-ХІV первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
При цьому згідно норм до п. 2.1 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704, (в редакції на момент спірних
правовідносин)(далі - Положення) яке
встановлює порядок створення,
прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку, а також
зберігання первинних документів,
облікових регістрів, бухгалтерської
звітності підприємствами, їх
об'єднаннями та госпрозрахунковими
організаціями (крім банків) незалежно
від форм власності (підприємства),
«господарські операції» - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).
Аналіз викладених норм Закону № 996-ХІV
та норм Положення свідчить про те, що
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути фактично
здійснений і підтверджений належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків, що також було
зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011р. № 742/11/13-11.
В ході судового розгляду також
встановлено, що 01 квітня 2013 року між ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС» (Виконавець),
в особі генерального директора Марчук
С.Ю., і суб'єктом господарської
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна» (Замовник), в особі директора
Палія Ю.М., був укладений письмовий
договір про надання послуг з
письмового та усного синхронного та
умовами цього Договору (п. 1.1)
Виконавець за замовленням Замовника та
за плату останнього, за рахунок власних
сил і засобів надає послуги з
письмового та усного синхронного та
послідовного перекладу з іноземної
мови на російську/українську мову, і
оренди обладнання для синхронного
Згідно п. 2.1 зазначеного Договору
Виконавець надає послуги на підставі
письмового замовлення Замовника (де
зазначаються основні відомості про
характер, місце, час і термін надання
послуги та інші відомості). При цьому
за умовами п. 2.8 Договору про кожний
факт надання виконавцем послуг усного
перекладу перекладач Виконавця та
представник Замовника складають і
підписують акт, за формою узгодженою
Обов'язки сторін закріплені у п. 3 і 4
даного Договору. Зокрема, Виконавець
зобов'язаний: виконувати якісний
переклад матеріалів, що надані
Замовником. Надавати вказані переклади
Замовнику за його бажанням електронною
поштою, на іншому електронному носії
або надрукованими на папері в одному
примірнику. Кожний факт надання
Замовником матеріалів Виконавцю для
виконання замовлення оформлюється
сторонами актом приймання-передачі; не
пізніше 5-ти робочих днів після надання
послуги надати Замовнику два
екземпляри підписаних зі своєї сторони
акта приймання-передачі наданих
послуг; вважати інформацію, що
надається Змовником, конфіденційною.
Оплата послуг здійснюється Замовником
не пізніше 5-ти робочих днів від дати
підписання сторонами акта
приймання-передачі наданих послуг за
відповідний календарний місяць, в
безготівковій формі, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Виконавця (п. 5.3 і п. 5.4
Проаналізувавши зміст зазначеного
Договору в цілому суд виявлено зміст
даного Договору про надання послуг не
відповідає вимогам чинного цивільного
законодавства. Так, відповідно до ч. 1
ст. 901 Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
обов'язки Виконавця покладені на
Замовника (позивача).
Відповідно до письмових пояснень
позивача, поданих до канцелярії суду 22
липня 2014 року, замовлення та придбання
спірних послуг з перекладу у ТОВ «ТПА
Україна» безпосередньо пов'язано з
господарською діяльністю Товариства (а
саме: ТОВ «Центр перекладів «ТРІС»
займається діяльністю з надання послуг
перекладу юридичним та фізичним
особам, має штат перекладачів,
редакторів, відповідну
матеріально-технічну базу). Так, в 2013
році у зв'язку із наявністю значних
обсягів замовлень та, відповідно,
великою завантаженістю штатних
працівників підприємства, позивач з
метою вчасного виконання замовлень
уклав з ТОВ «ТПА Україна» договір від
працівники ТОВ «ТПА Україна»
виконували письмові та усні переклади
на замовлення Позивача. Обмін
матеріалами через значні об'єми
відбувався шляхом викладу їх на
файл-серверах в мережі Інтернет.
На підтвердження факту надання ТОВ
«Торгівельно-промисловий альянс
«Україна» зазначених послуг позивач
надав до суду копії наступних
- акта здачі-прийняття робіт від 31.05.2013р.
№ 557 на суму 344 298, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 57 383, 00
грн.), підписаних за результатами
надання Виконавцем (ТОВ «ТПА «Україна»)
послуг з послідовного перекладу, та без
посилань на кількість наданих послуг,
об'єм оброблених матеріалів, форму
перекладу (усну чи письмову),
безпосереднє місце надання послуг (в
разі надання усного перекладу під час
проведення певних заходів);
- податкову накладну від 31.05.2013р. № 557 на
суму 344 298, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 57 383, 00 грн.),
де в рядку «Номенклатура
товарів/послуг продавця» вказані
«послуги перекладів згідно договору»;
- оборотно-сальдової відомості по
рахунку бухгалтерського обліку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» за період з 01.01.2013р. по
Інших первинних і розрахункових
документів, оформлених на підставі
письмових замовлень Замовника
(позивача) на надання послуг з
перекладу; актів, оформлених
перекладачами Виконавця, за
результатами надання усного перекладу;
актів приймання-передачі наданих
послуг, оформлених Виконавцем
безпосередньо за результатами надання
послуг; документальних доказів руху
документації та інформаційних
матеріалів між Замовником та
Виконавцем; документів на
підтвердження надання Виконавцем
послуг з оренди певного обладнання;
рахунків на оплату наданих послуг;
розрахункових документів та
банківських виписок по особовому
рахунку ТОВ «Центр перекладів «ТРІС»
на підтвердження перерахування
Замовником коштів Виконавцю за наданні
послуги з перекладу, тощо.
Крім того, позивач не надав суду жодних
документальних доказів на
підтвердження факту використання ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС» результатів
спірних господарських операцій з метою
отримання прибутку (в т.ч., договорів,
укладених Товариством з
контрагентами-замовниками робіт і
послуг, та оформлених на їх виконання
первинних і розрахункових документів).
Таким чином, за результатами
дослідження наявних матеріалів справи
суд приходить до висновку, що позивачем
не доведено факти здійснення
господарських операцій з придбання та
отримання послуг з перекладу,
передбачених договором від 01.04.2013р. №
вище контрагента належними первинними
і розрахунковими документами, а тому
відповідно віднесення сум податку на
додану вартість з вартості таких
послуг в сумі 57 383, 00 грн. до складу
податкового кредиту за звітний період
травень 2013 року на підставі податкової
накладної від 31.05.2013р. № 557, виписаної
ТОВ «ТПА «Україна», є безпідставним.
При цьому, судом враховується те, що
висновки відповідача про заниження
позивачем податкового кредиту за
звітний період травень 2013 року по
взаємовідносинам з ТОВ «ТПА «Україна»
саме в сумі 158 584, 00 грн., спростовуються
документами податкової звітності ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС» з податку на
додану вартість за вказаний звітний
період 2013 року та безпосередньо
змістом самого Акта перевірки.
Зокрема, згідно поданих позивачем до
суду копій Податкової декларації ТОВ
«Центр перекладів «ТРІС» з податку на
додану вартість за звітний травень 2013
року (датовану 18.06.2013р.) з додатками (в
т.ч. Додатком 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів (Д5)») і Реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних за вказаний період
підприємство задекларувало податковий
кредит в сумі 98 962, 00 грн., в тому числі по
взаємовідносинам з названим
контрагентом у розмірі 57 383, 00 грн.
Жодних документальних доказів на
спростування даних щодо розміру
задекларованого ТОВ «Центр перекладів
«ТРІС» податкового кредиту з податку
на додану вартість у Податковій
декларації за травень 2013 року та копій
інших первинних документів (а саме:
акта здачі-прийняття робіт від 31.05.2013р.
№ 557 та податкової накладної від
31.05.2013р. № 557), ніж були надані позивачем
до суду, відповідач суду не пред'явив і
письмових пояснень з цього питання не
надав. З огляду на це судом не
вбачається наявність у відповідача
правових підстав для донарахування
позивачу податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі
більшій ніж 57 383, 00 грн. за результатами
проведеної документальної перевірки.
Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо визнання протиправними та
скасування спірного податкового
повідомлення-рішення від 22.01.2014р.
позивачу до сплати податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 126 501, 25 грн. (в т.ч. 101 201, 00
грн. - за основним платежем і 25 300, 25 грн. -
штрафні санкції), та вважає їх такими,
що підлягають задоволенню в цій
частині, а тому суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги в цих
частинах, в решті позовних вимог -
Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
на користь позивача підлягають
присудженню 253, 00 грн. судового збору.
Керуючись ст. 2, ст. 9, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
перекладів «ТРІС» задовольнити
2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
Державної податкової служби від 22
визначеного грошового зобов'язання в
сумі 126 501, 25 грн., в тому числі 101 201, 00 грн.
- основний платіж і 25 300, 25 грн. - штрафні
(фінансові) санкції.
3. В задоволенні решти позовних вимог
4. Присудити з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
перекладів «ТРІС» (місцезнаходження:
офіс. 139, літ. «А», ідентифікаційний код
31173039) 253 (дві п'ятдесят три) грн. судового
Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В.
Дегтярьова