Справа № 826/11539/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Саніна Б.В., при секретарі судового засідання Борисовій Т. М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандісбуд»

до

Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправними зобов’язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандісбуд» (надалі – Позивач/ТОВ «Грандісбуд») до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі – Відповідач/ДПІ у Подільському районі), в якому просить суд (із врахуванням заявлених в судовому засіданні положень що підтримує Позивач):

2. Визнати протиправними дії Відповідача щодо внесення до бази даних «Податковий блок» інформації на підставі Довідки №400/26.

3. Зобов’язати Відповідача відновити в електронній базі даних «Податковий блок» суми податкового кредиту та суми податкових зобов’язань, які ТОВ «Грандісбуд» включило до податкових декларацій з податку на додану вартість.

4. Зобов’язати Відповідача утриматись від вчинення певних дій, а саме використання та поширення іншим органам державної податкової служби України Довідки №400/26.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.08.2014 р. провадження по справі було відкрито та призначено до судового розгляду.

В судове засідання з’явився представник Позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить адміністративний позов задовольнити, зокрема зазначає про порушення Відповідачем положень Податкового кодексу України (надалі – ПК України), Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 27.12.2010 р. (надалі – Порядок №1232), Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України №236 від 22.04.2011 р. (надалі – Методичні рекомендації №236) під час винесення Довідки №400/26, а саме протиправно зафіксовані висновки про відсутність реальних господарських операцій під час проведення зустрічної звірки. При цьому, представник Позивача вказав, що фактично була проведена не зустрічна звірка, а невиїзна позапланова перевірка ТОВ «Грандісбуд».

В судове засідання з’явився представник Відповідача, який щодо позовних вимог заперечує в повному обсязі, зазначає що скаредна Довідка №400/26 не породжує щодо Позивача жодних правових наслідків, і не є обов’язковим для платника податків.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Відповідно до положень ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд перейшов до письмового провадження по справі.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

ТОВ «Грандісбуд» зареєстрована 31.03.2014 р. відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців Подільського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві. Основними видами діяльності Позивача є: діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту: консультування з питань оподаткування; вантажний автомобільний транспорт; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; діяльність у сфері права; консультування з питань комерційної діяльності й керування; рекламні агентства.

31.07.2014 р. інспекторами Відповідача було здійснено заходи з метою вручення запита №5778/10/26-56-15-01-32 від 28.07.2014 р., однак, в зв’язку із тим, що не зміг вручити даний запит, про в результаті складено Акт №81/3 про неможливість пред’явлення запиту, щодо ненадання пояснень та їх документальних підтверджень.

Водночас, 31.07.2014 р. Відповідачем було здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки Позивача щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р., за результатами чого складено Довідку №400/26. При цьому, в Довідці №400/26 інспектором Відповідача зроблено висновки, а саме: ч.5 ст.203, ч.1 та ч.2 ст.215, ст.216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ «Грандісбуд» при придбанні та продажу товарів (послуг); перевіркою встановлено відсутність об’єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р., які підпадають під визначення ст.185 та ст.198 ПК України. Як наслідок, інспекторами Відповідача зроблено висновок що перевіркою встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій на суму податкових зобов’язань 2 147 074,00 грн. по взаємовідносинам із контрагентами/покупцями за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р. та податкового кредиту на суму 2 105 850,00 грн. по взаємовідносинам із контрагентами/постачальниками за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р. При цьому, як вбачається із змісту Довідки №400/26 Відповідачем під час проведення зустрічної звірки інспектори не встановили економічної мети (ділової мети) укладення договорів із контрагентами, операції купівлі-продажу не спричиняють реального настання правових наслідків, відсутність документів що посвідчують подальше використання придбаних товарів в господарській діяльності Позивача,

Не погоджуючись із діями Відповідача, та вважаючи що Відповідачем порушено права та інтереси Позивача, останній звернувся до суду для їх захисту.

Водночас, ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.62.1.3 п.6.2.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що відповідно до абз.1 та абз.3 п.73.5 ст.73 ПК України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками та проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ПК України вчинення податковими органами дій по проведенню зустрічних звірок прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по проведенню зустрічних звірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством.

При цьому, відповідно до положень п.1 та п.2 Порядку №1232, зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 4 Порядку №1232 визначено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

Однак, суд критично ставиться до посилання Відповідача на Акт №№81/3 від 31.07.2014 р. про неможливість пред’явлення запиту, щодо ненадання пояснень та їх документальних підтверджень, з огляду на наступне.

Так, положенням п.73.3 ст.73 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Крім того, в п.4 Порядку №1232 передбачено, що орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку

Водночас, положеннями ні п.73.3 ст.73 ПК України ні п.4 Порядку №1232 не передбачено вручення запиту працівниками інспекції шляхом виїзду за місцем її державної реєстрації.

Як наслідок, намагання Відповідача вручити запит №5778/10/26-56-15-01-32 від 28.07.2014 р. Позивачу під розписку без її надсилання не відповідає положенням п.73.3 ст.73 ПК України та п.4 Порядку №1232.

Більше того, суд вимагав від Відповідача надати копію запиту Відповідача №5778/10/26-56-15-01-32 від 28.07.2014 р., однак такий запит надано до суду не було, натомість був наданий інший запит Відповідача №6048/10/26-56-15-01-46 від 01.08.2014 р.

В той же час, в п.3 Порядку №1232 визначено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних. Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Крім того, в п.2.1 Методичних рекомендацій №236 передбачено, що для проведення зустрічних звірок відбираються суб'єкти господарювання (контрагенти платника податків), щодо яких виникла необхідність у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків, в тому числі відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

В 2.2. Методичних рекомендацій №236 необхідність проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання визначається посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби за результатами проведеного аналізу даних та встановлених розбіжностей в податкових деклараціях, автоматизованих інформаційних системах органів державної податкової служби України (АІС ДПА України, Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту, Єдиний реєстр податкових накладних тощо), а також аналізу податкової інформації та документів, отриманих із внутрішніх (у т. ч. від підрозділів податкової міліції тощо) або зовнішніх джерел (у т. ч. від платників податків), які свідчать (можуть свідчити) про порушення такими платниками податків податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.

В п.3.1 Методичних рекомендацій №236, з метою проведення зустрічної звірки орган ДПС, що ініціює проведення такої звірки надсилає органу ДПС, на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, Запит про проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання за допомогою Інформаційної системи «Зустрічні звірки».

Водночас, в судовому засіданні представник Відповідача повідомив, що зустрічна звірка проводилась за ініціативи самої ДПІ у Подільському районі. В зв’язку із чим, суд витребовував від Відповідача документи, на підставі яких проводилась зустрічна звірка (документи в яких виявлені розбіжності, службові записки на керівника, документи із внутрішніх або зовнішніх джерел), однак вказаних документів ДПІ у Подільському районі надано до суду не було.

Крім того, в п.4.5 Методичних рекомендацій №236 визначено, що при отриманні від суб'єкта господарювання (у встановлений ст.73 Кодексу термін) інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження відповідальний підрозділ проводить зустрічну звірку суб'єкта господарювання протягом 3 робочих днів з дня, наступного за днем отримання такої інформації та її документального підтвердження.

В п.73.2 ст.73 ПК України визначено, що платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що Відповідачем не подавались, в порядку передбаченому п.73.2 ст.73 ПК України, запити до Позивача, в яких би просили надати інформацію та копії первинних документів, щодо господарських операцій із контрагентами. При цьому, суд приймає до уваги посилання Позивача, що жодних доказів виготовлення такого запиту №5778/10/26-56-15-01-32 від 28.07.2014 р. до Відповідачем не надано.

Поряд з цим, в п.6 та п.7 Порядку №1232 передбачено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку. За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

При цьому, в п.4.5 та п.4.6 Методичних рекомендацій №236 визначаємо, що при отриманні від суб'єкта господарювання (у встановлений ст.73 Кодексу термін) інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження відповідальний підрозділ проводить зустрічну звірку суб'єкта господарювання протягом 3 робочих днів з дня, наступного за днем отримання такої інформації та її документального підтвердження. За результатами проведення зустрічної звірки складається Довідка про результати проведення зустрічної звірки у двох примірниках та реєструється в Журналі реєстрації довідок/актів не пізніше останнього робочого дня терміну, відведеного для проведення зустрічної звірки відповідно до пункту 3.2 або 4.5 Методичних рекомендації №236.

Із вищезазначених правових норм вбачається, що проведення зустрічної звірки - це дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів суб’єкта господарювання, за результатами здійснення яких складається Довідка, або Акт про неможливість проведення зустрічної звірки. При цьому, Довідка складається в тому разі, якщо така зустрічна звірка була проведена на підставі наданих матеріалів. В тому ж разі, якщо таку звірку провести не можливо складається саме Акт про неможливість проведення зустрічної звірки.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, документи до Відповідача не надходили, ДПІ у Подільському районі досліджувались лише документи, що наявні в інтегрованій автоматизованій інформаційної системи ДПС України «Податковий блок», пошуково-довідкова система ЦБД ДПА України, Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Більше того, сама назва Довідки свідчить про неможливість проведення зустрічної звірки Відповідачем.

Таким чином, Відповідачем було складено Довідку №400/26 із не дотриманням положень Порядку №1232 та Методичних рекомендацій №236.

Водночас, суд критично ставиться до посилання представника ДПІ у Подільського району, що Позивач не знаходиться за адресою свого розташування, оскільки як вбачається із матеріалів справи, в тому числі і довідки ЄДРПОУ, відомості про ТОВ «Грандісбуд» підтверджено, а також суд приймає до уваги що за даною адресою Позивач отримав судові повістки. Більше того, податкова звітність подається Позивачем із фіксацією саме адреси, що вказана в ЄДРПОУ.

Таким чином, Відповідач склав Довідку №400/26 без наявних на те підстав, оскільки Позивач фактично знаходився за адресою її реєстрації.

Крім того, в Довідці №400/26 Відповідачем зазначено, що під час проведення звірки проведено аналіз та перевірку господарської діяльності Позивача щодо всіх контрагентів ТОВ «Грандісбуд», та зроблено висновки про відсутність у ТОВ «Грандісбуд» об’єкту оподаткування податку на додану вартість. Відповідачем також зазначено що Позивач не має первинної документації, яка б свідчила про наявність господарських операцій із всіма контрагентами.

Таким чином, як свідчать матеріали справи, ДПІ у Подільському районі було здійснено саме позапланову документальну невиїзну перевірку Позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства.

Пункт 79.1 ст.79 ПК України встановлює, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених ст.77 та ст.78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У відповідності до пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

З аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення, тобто наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки приймається після встановлення наявності підстав для проведення такої перевірки, а не навпаки.

Як видно з матеріалів справи, перевірка Позивача проводилася без зазначення підстав проведення перевірки, в той час, як законодавством передбачено, що перевірки проводяться виключно на підставі Наказу.

Таким чином, в даному випадку для проведення перевірки мав слугувати саме наказ в якому відображається підстави проведення перевірки.

Доказів на підтвердження того, що наказ про проведення перевірки прийнято за наявності обставин для проведення такої перевірки, визначених п.78.1 ст.78 ПК України, відповідачем не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п.79.2 ст.79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

За визначенням пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом та яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Отже, при проведенні перевірки Відповідачем було порушено вимоги ПК України, а саме, не було належним чином повідомлено Позивача про проведення перевірки та не надано доказів того, на підставі чого було здійснено дану перевірку.

Як наслідок, судом встановлено, у межах спірних правовідносин Відповідачем фактичної зустрічної звірки Позивача не здійснювалось, відповідної довідки не складено, натомість фактично проведено позапланову невиїзну перевірку про що свідчить і сама Довідка №400/26.

Крім того, в силу положень ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Відповідного рішення суду про визнання недійсними правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, матеріали справи не містять.

У свою чергу органи державної податкової служби не наділені повноваженнями визнавати нікчемними правочини, укладені між суб’єктами господарювання та роботи відповідні висновки в актах перевірок.

Відповідно ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України.

В ст.71 ПК України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань

Згідно ст.72, ст.74 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

На час звернення до суду із адміністративним позовом, чинними є Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи – підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013 р. (надалі – Методичні рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації №165 були запроваджені в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

В п.1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Як було зазначено Позивачем, що не спростовано Відповідачем, ДПІ у Подільському районі було внесено зміни до системи автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, бази даних АІС «Податковий блок» на підставі Довідки №400/26. А також, ДПІ у Подільському районі було змінено показники податкової звітності Позивача з податку на додану вартість.

З урахуванням того, що висновки Довідки №400/26 не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість та враховуючи помилковість висновків Довідки №400/26 суд приходить до висновку, що дії Відповідача щодо внесення вказаної Довідки до автоматизованих систем є протиправними і як наслідок Відповідачу слід поновити показники податкової звітності з податку на додану вартість за квітень-червень 2014 р.

Щодо позовної вимоги Позивача про зобов’язати Відповідача утриматись від вчинення певних дій, а саме: використання та поширення іншим органам державної податкової служби України Довідки №400/26, суд зазначає про не можливість задоволення такої вимоги, оскільки це вимога на майбутнє.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ч.1, ч.4, ч.5 та ч.6 ст.72 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Позивача. Відповідно до положень ст.94 КАС України, судовий збір відшкодовується частково.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандісбуд» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити частково.

4. Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в інтегрованій автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» суму податкового кредиту та суми податкових зобов’язань, які ТОВ «Грандісбуд» включило до податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р.

5. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

6. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандісбуд» понесені судові витрати в розмірі 70 (сімдесят) грн. 08 коп. із видатків Державного бюджету.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Б. В. Санін