Справа № К/9991/47928/11-С
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року
м. Київ К/9991/47928/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Карася О.В.

Кошіля В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємства «Торговий дім
«Укр-Петроль»

на постанову Господарського суду
Волинської області від 21 травня 2009 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2011
року

у справі № 5/35-2А

за позовом Приватного підприємства
«Торговий дім «Укр-Петроль»

до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Торговий дім
«Укр-Петроль» (далі - ПП «ТД
«Укр-Петроль»; позивач) звернулось до
суду з позовом до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції (далі -
Луцька ОДПІ; відповідач) про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення № /1 від 03
квітня 2007 року.

Постановою Господарського суду
Волинської області від 21 травня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20
червня 2011 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями у справі, позивач оскаржив їх
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ПП «ТД
«Укр-Петроль», посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати повністю постанову
Господарського суду Волинської
області від 21 травня 2009 року,
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від
20 червня 2011 року та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
виїзну планову документальну
перевірку ПП «ТД «Укр-Петроль» з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01 липня 2005
року по 30 вересня 2006 року, за
результатами якої складено акт № 01951
від 19 лютого 2007 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
та за результатами адміністративного
оскарження, Луцькою ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення
№ /1 від 03 квітня 2007
року, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку з
доходів найманих працівників у розмірі
61 986,79 грн. (10 930,82 грн. -
основний платіж, 51 055,97 грн. - штрафні
(фінансові) санкції).

Перевіркою встановлено порушення
підприємством пункту 3.4 статті 3,
пункту 7.1 статті 7, підпунктів 9.10.1, 9.10.2,
9.10.3 пункту 9.10 статті 9 Закону України
від 22 травня 2003 року № 889-IV «Про податок
з доходів фізичних осіб» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 889-IV) у
зв'язку з невключенням до
оподатковуваного доходу працівників
сум, виданих їм під звіт на
господарські потреби та не повернутих
у встановлений законодавством строк.

Відмовляючи в позові, суди попередніх
інстанцій виходили з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.11 глави 2
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637, видача готівкових
коштів під звіт на закупівлю
сільськогосподарської продукції та
заготівлю вторинної сировини, крім
металобрухту, дозволяється на строк не
більше 10 робочих днів від дня видачі
готівкових коштів під звіт, а на всі
інші виробничі (господарські) потреби
на строк не більше двох робочих днів,
уключаючи день отримання готівкових
коштів під звіт.

За змістом підпункту 9.10.2 пункту 9.10
статті 9 Закону № 889-IV звіт про
використання коштів, наданих на
відрядження або під звіт, надається за
формою, встановленою центральним
податковим органом, до закінчення
третього банківського дня, наступного
за днем, у якому платник податку
завершує виконання окремої
цивільно-правової дії за дорученням та
за рахунок особи, що надала кошти під
звіт.

За наявності надміру витрачених коштів
їх сума повертається платником податку
у касу або зараховується на
банківський рахунок особи, що їх
надала, до або під час подання
зазначеного звіту.

Підпунктом 9.10.3 пункту 9.10 статті 9
Закону № 889-IV передбачено, що якщо
платник податку повертає суму надміру
витрачених коштів пізніше граничного
строку, встановленого підпунктом 9.10.2
цього пункту, але не пізніше звітного
місяця, на який припадає останній день
такого граничного строку, то такий
платник податку сплачує штраф у
розмірі 15 відсотків суми таких надміру
витрачених коштів, який стягується за
процедурою утримання податку,
встановленою підпунктом 9.10.1 цього
пункту.

Якщо платник податку не повертає суму
надміру витрачених коштів протягом
звітного місяця, на який припадає такий
граничний строк, то така сума підлягає
оподаткуванню за правилами,
встановленими підпунктом 9.10.1 цього
пункту, та платник податку сплачує
штраф, встановлений абзацом першим
цього підпункту.

Як встановлено судовими інстанціями,
позивачем видано з каси підприємства
кошти під звіт громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Видані
кошти в установлений законодавством
строк працівниками в касу не повернуто,
що засвідчується розрахунком
дотримання підзвітними особами
ПП «ТД «Укр-Петроль» звітування щодо
раніше виданих під звіт сум, підписаним
директором та головним бухгалтером
позивача.

Відповідно до підпункту «б» підпункту
9.10.1 пункту 9.10 статті 9 Закону
№ 889-IV податковим агентом платника
податку при оподаткуванні сум,
отриманих на відрядження або під звіт,
не повернутих таким платником податку
протягом встановленого підпунктом 9.10.3
цього пункту строку, є особа, що надала
такі суми.

Посилання ПП «ТД «Укр-Петроль» на
обґрунтування своєї правової позиції
на постанову Господарського суду
Волинської області від 21 червня 2007 року
у справі № 5/66-2А, залишену без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2011 року, цілком об'єктивно відхилено
судами попередніх інстанцій з огляду
на те, що передбачене частиною 1 статті
72 Кодексу адміністративного
судочинства України звільнення від
доказування не має абсолютного
характеру і не може сприйматись судом
як неможливість спростування під час
судового розгляду обставин, які
зазначені в іншому судовому рішенні.

За наведених обставин та враховуючи те,
що доводи касаційної скарги не
нівелюють висновків судів та
спростовуються встановленими у справі
обставинами, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
постанови Господарського суду
Волинської області від 21 травня 2009 року
та ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2011
року.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Торговий дім
«Укр-Петроль» відхилити, а постанову
Господарського суду Волинської
області від 21 травня 2009 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Карась О.В.

Кошіль В.В.