Справа № 814/1400/14
Суддя: Єнтіна А. П.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

17 липня 2014 року
справа № 814/1400/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Єнтіної А.П., секретаря судового
засідання Бітюкової А.С.,

за участю представників

від позивача: Щукін І.І.
(довіреність № 55/01-21 від 31.12.13);

від відповідача: Гусак О.М.
(довіреність № б/н від 10.03.11);

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовомМиколаївського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, вул. Нікольська, 46, під. 2, м.
Миколаїв,54001

доТовариства з обмеженою
віповідальністю "Альянс-С", вул.
Рюміна, 15/2, м. Миколаїв,54029

простягнення заборгованості в сумі
22641,78 грн., В С Т А Н О В И В:
Миколаївське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулось до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альянс-С" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в сумі 22641,78 грн.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначає, що відповідач
не подавав до центру зайнятості
протягом 2013 року звіти із вакансіями
для осіб з інвалідністю, внаслідок чого
до нього застосована
адміністративно-господарська санкція,
а внаслідок її несвоєчасної сплати
нарахована пеня.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, обґрунтувавши тим, що на
протязі 2013 року на підприємстві
правцював 1 інвалід, а у звіті про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік допущено описку
шляхом не зазначення у відповідній
графі про наявність працівника, якому
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно з частиною третьою статті 18
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

За змістом частини третьої статті 50
Закону України "Про зайнятість
населення" роботодавці зобов'язані:
своєчасно та в повному обсязі подавати
територіальним органам центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
інформацію про попит на робочу силу
(вакансії).

Згідно з Наказом Міністерства
соціальної політики України від 31.05.2013
№ 316 "Про затвердження форми
звітності № 3-ПН "Інформація про попит
на робочу силу (вакансії)"
та Порядку її подання у п.п. 1.1.,
2.1.зазначено, що форма звітності
заповнюється роботодавцем. Форма
подається за наявності у роботодавця
попиту на робочу силу (вакансії) не
пізніше 10-ти робочих днів з дати
відкриття вакансії(й). Датою відкриття
вакансії є наступний день після
створення робочого місця чи припинення
трудових відносин з працівником,
робоче місце якого стає вакантним, або
дата, починаючи з якої може бути
укладений трудовий договір з найманим
працівником.

Аналіз вищевказаних норм Закону дає
підстави дійти до висновку, що на
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, покладено обов'язок : по
перше - виділити та створити робочі
місця для працевлаштування інвалідів;
по друге - надавати державній службі
зайнятості щомісячну інформацію,
необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України; по третє - якщо
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, сплатити
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції.

Таким чином, працевлаштування
інвалідів може здійснюватися
територіальними органами Державної
служби зайнятості лише у разі
наявності у них інформації про
проведену в установленому порядку
атестацію необхідної кількості
робочих місць інвалідів на
підприємстві, установі, організації,
відповідно до вимог нормативу, а також
про вільні робочі місця та вакантні
посади, на яких може використовуватись
праця інвалідів, яку їм надають
роботодавці.

В ході розгляду справи з пояснення
відповідача судом встановлено, що у
звіті відповідача за формою 10-ПІ
№06.-12/2629 від 28.02.2014 р. за 2013 рік виникла
технична помилка, а саме: у рядку 06 не
повинно бути - суми 22367, у рядку 02
відсутня цифра 1, чисельність інваліда
на підприємстві, тобто допущено описку
шляхом не зазначення у відповідній
графі про наявність працівника, якому
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність.

Крім того, матеріалами справи
підтверджено, що наказом ТОВ "Альянс-С"
від 29.05.2008 р. було прийнято на посаду
формовщика ОСОБА_3, яка є інвалідом
третьої групи з дитинства, що
підтверджується довідкою від 26.05.1998 р.
та на протязі 2013 року працювала на
цьому підприємстві, що
підтверджується: копією трудової
книжки ОСОБА_3, копіями відомостей
розрахунків з працівниками за січень
2013 р., лютий 2013 р., березень 2013 р., квітень
2013 р., травень 2013 р., червень 2013 р., липень
2013 р., серпень 2013 р., вересень 2013 р.,
жовтень 2013 р., листопад 2013 р., грудень 2013
р., копіями звітів про суми нарахованої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення, допомоги, компенсації)
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
Пенсійного фонду України за січень 2013
р., лютий 2013 р., березень 2013 р., квітень 2013
р., травень 2013 р., червень 2013 р., липень 2013
р., серпень 2013 р., вересень 2013 р., жовтень
2013 р., листопад 2013 р., грудень 2013 р.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачем вжито всіх залежних від
нього заходів для недопущення
адміністративно-господарського
правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О
С Т А Н О В И В:

В задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з
дня її проголошення/отримання. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
А. П.
Єнтіна