Справа № 136/1691/14-а
Суддя: Пороховий Г. І.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1691/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"14" серпня 2014 р. Липовецький районний
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді
Пороховий Г. І.

за участю секретаря
Квашук О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Липовець
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Липовецькому районі
Вінницької області про визнання
протиправним та скасування рішення
суб'єкта владних повноважень про
відмову у призначенні пенсії на
пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
Липовецького районного суду
Вінницької області, як до
адміністративного суду із позовом про
визнання протиправним та скасування
рішення суб'єкта владних повноважень
про відмову у призначенні пенсії на
пільгових умовах, обґрунтовуючи
підставність своїх позовних вимог
наступним чином.

В липні 2014 року він, ОСОБА_1,
досягнувши віку, що дає право на
призначення пільгової пенсії,
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Липовецькому районі
Вінницької області про призначення
йому пенсії згідно п."в" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення". За
наслідками розгляду поданої ним заяви,
відповідачем в його адресу було
направлене рішення, викладене у формі
листа № 98806- 3702, відповідно до якого,
йому, ОСОБА_1, було відмовлено у
призначенні пенсії на пільгових
умовах. Вважає, що при винесенні
оскаржуваного рішення, відповідачем,
як суб'єктом владних повноважень, були
не повно з'ясовані всі обставини
пенсійної справи та дослідженні надані
ним документи, в силу чого винесено
протиправне та незаконне рішення, яке
він просив суд скасувати та зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію за
віком на пільгових умовах згідно п."в"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з дня звернення із
заявою про призначення пенсії.

В судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві,
просив позов задовольнити в межах
заявлених ним вимог. Вважає, що
посилання відповідача на неможливість
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах не ґрунтується на
законі та суперечать положенням ст. 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», де зазначено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи є трудова книжка.

Представник відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Липовецькому районі Перебейніс О.А.
позовні вимоги не визнала та подала до
заперечення. Суду пояснила, що
відповідно до п. „в" ст. 13 Закону
України „Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.
Постановою Кабінетів Міністрів
України від 05.07.2006 року № 920
передбачена можливість підтвердження
пільгового стажу у разі ліквідації
підприємства, установи, організації
без визначення правонаступника, а
постановою правління Пенсійного фонду
України від 10.11.2006 року № 18-1
затверджено Порядок підтвердження
періодів роботи, що зараховуються до
трудового стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах або за вислугу
років у разі ліквідації підприємства
установи та організації без визначення
правонаступника.

Відповідно до рішення комісії
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
від 23 липня 2014 року періоди роботи з 11
січня 1982 року по 05 травня 2000 року в
Липовецькому районному виробничому
об'єднанні по виробничо-технічному
забезпеченню сільського господарства;
«Сільгоспхімії», яка в подальшому
перейменована в ВАТ «Райагрохім», не
можуть бути зараховані до трудового
стажу, що дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах, через
відсутність первинних документів, що
підтверджують факт роботи
трактористом у виробництві
сільськогосподарської продукції, тому
в призначенні пенсії позивачу було
відмовлено правомірно. Просила суд в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити.

В порядку визначеному ст.141 КАС
України судом під час судового
розгляду даної адміністративної
справи були допитані наступні свідки.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що у
них було 3 бригади по 20 трактористів,
які працювали на урожай в колгоспі,
вивозили на поля міндобрива. Позивач
ОСОБА_1 працював на тракторі Т-150,
розкидав міндобрива, посезонно
обробляв землі.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що
працював в одній бригаді в одній ланці
з ОСОБА_1, весною орали та культивували.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Статтею 13 ч.1 п. „в" Закону України,
„Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991,
№ 1788-XII, передбачено, що право на пенсію
на пільгових умовах мають особи за
віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема: трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року №7. До
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює, у тому
числі, професії машиніста дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора та тракториста. До числа
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст значення не має.

ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Лукашова
Липовецького району Вінницької
області, що підтверджується даними
паспортних документів (а.с.4-5).

Згідно записів трудової книжки,
ОСОБА_1, в період з 11 січня 1982 року по 05
травня 2000 року працював трактористом в
різні періоди а саме: - в Липовецькому
районому «Агрохімоб'єднання» з 11.01.1982 р.
по 02.01.1991 року; В Липовецькому
виробничому об'єднанні «Родючість» з
02.01.1991 р. по 18.06.1993 року; В Липовецькому
районому виробничому об'єднанні
«Райагрохім» з 18.06.1993 р. по 01.08.1997 року; В
Липовецькому ВАТ «Райагрохім» з 1.08.1997
р. по 05.05.2000 року. Факт роботи ОСОБА_1
трактористом підтверджується довідкою
виданою за № 218 від 13.06.2014 року
Липовецьким КП «Районний трудовий
архів» (а.с.8). Згідно доданих до справи
довідок про заробіток для обчислення
пенсії в період з січня 1982 року по
березень включно 2000 року ОСОБА_1
нараховувалась заробітна плата
Липовецьким райоб'єднанням
«Сільгоспхімія», Липовецьким
райоб'єднанням «Родючість»,
Липовецьким райоб'єднанням
«Райагрохім», Липовецьким ВАТ
«Райагрохім» (а.с.10-13).

Як слідує із довідки
завідувача трудового архіву
Липовецького комунального
підприємства «Районний трудовий
архів», Липовецьке районне
«Агрохімоб'єднання» перейменовано в
Липовецьке районне об'єднання
«Сільгоспхімія» в 1979 році, в 1991 році
реорганізовано в Липовецьке районне
виробниче об'єднання по агрохімічному
обслуговуванню сільського
господарства «Родючість», в 1993 році
реорганізовано в Липовецьке районне
державне виробниче об'єднання по
виконанню агрохімічних робіт
«Райагрохім», в 1997 році реорганізовано
в ВАТ «Райагрохім».

У віці 55 років, ОСОБА_1, маючи
трудовий стаж більше 20 років
безпосередньо трактористом -
машиністом, тобто стаж, який надає
позивачу право на призначення йому
пільгової пенсії звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Липовецькому районі Вінницької
області. До заяви ним було додано
трудову книжку та вищевказані архівні
довідки. За наслідками розгляду його
заяви йому було відмовлено у
призначенні пенсії на пільгових
умовах. Відмова суб'єкта владних
повноважень була мотивована тим, що
відповідно до рішення комісії
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
періоди роботи з 11 січня 1982 року по 05
травня 2000 року в Липовецькому
районному виробничому об'єднанні по
виробничо-технічному забезпеченню
сільського господарства;
«Сільгоспхімії», яка в подальшому
перейменована в ВАТ «Райагрохім», не
можуть бути зараховані до трудового
стажу, що дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах, через
відсутність первинних документів, що
підтверджують факт роботи
трактористом у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Відповідно до ст.62 Закону України,
„Про пенсійне забезпечення", основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Зазначеній нормі відповідає
пункт 1 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, де зазначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до п.3 цього Порядку, у
тих випадках, коли відсутня трудова
книжка, а також у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні необхідні
записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.18 вищевказаного Порядку
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержанні:
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час. стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 вказаного Порядку,
передбачено, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій. У
зазначених довідках має бути вказано:
періоди роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Судом встановлено, що трудова
книжка позивача заповнена відповідно
до положень внесення записів до
трудових книжок, у ній містяться усі
необхідні записи для підтвердження
трудового стажу позивача, не
встановлено неправильності чи
неточності записів про періоди роботи.

Строк зберігання первинних
документів підприємств, організацій,
установ визначено Наказом Головного
архівного управління при Кабінеті
Міністрів України „Про затвердження
переліку типових документів" №41 від
20.07.98 року. Згідно даного Наказу строк
зберігання первинних документів,
наряди, табелі обліку робочого часу,
графіки та тлі. становить 3 роки, а книги
наказів із прийому та звільнення із
роботи та розрахунково-платіжні
відомості із заробітної плати - 75 років.

Судом із письмових доказів та
показань свідків достовірно
встановлено, що позивач має загальний
трудовий стаж більший ніж 25 років з них:
більше 20 років пільгового стажу
тракториста - машиніста, що дає йому
право на призначення пенсії на
пільгових умовах у відповідності до
положень п."в" ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суб'єкти владних
повноважень зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 19 Конституції України,
передбачено, що органи державної влади
їх посадові та службові особи повинні
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд
дійшов висновку про те, що відповідач у
справі, відмовляючи позивачеві у
призначенні пенсії на пільгових
умовах та у зарахуванні до
пільгового стажу, який дає право
пільгового пенсійного забезпечення за
періоди роботи з 11.01.1982 року по 02.01.1991
рік; з 02.01.1991 року по 18.06.1993 рік; з 18.06.1993
року по 01.08.1997 рік; з 01.08.1997 року по 05.05.2000
рік - діяв протиправно, порушуючи права
та законні інтереси позивача у справі
на пенсію на пільгових умовах.

На виконання правил ч. 2 ст. 71 КАС
України відповідач як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятого ним рішення, про оскарження
якого заявлено позов.

Відповідно до ч.2 ст.162
Кодексу у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
визнання протиправними дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

За таких обставин, суд
вважає, що права позивача підлягають
захисту шляхом визнання протиправним
рішень управління Пенсійного фонду
України в Липовецькому районі
Вінницької області, викладеного у
формі листа № 988/06-37/02 від 30 липня 2014
року про відмову позивачеві у
призначенні пільгової пенсії, і тому
вважає за необхідне зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію
за віком на пільгових умовах.

Статтею 83 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
закріплені строки призначення пенсій,
згідно з якими, пенсії призначаються з
дня звернення за пенсією, крім тих
випадків, коли пенсії призначаються з
більш раннього строку, а саме : пенсії
за віком та по інвалідності
призначаються з дня досягнення
пенсійного віку або відповідно
встановлення інвалідності органами
медико-соціальної експертизи, якщо
звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності.

Ураховуючи те, що позивач досяг
пенсійного віку 55 років - ІНФОРМАЦІЯ_2,
після чого звернувся до відповідача,
однак за наслідками розгляду його
заяви йому було відмовлено, на що
вказують листи - відмови, які, як було
встановлено судом, є неправомірними,
відтак пенсія йому має бути призначена
з дня досягнення пенсійного віку,
тобто ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати із
Державного бюджету України.

Відповідно до квитанції від 04
серпня 2014 року про сплату судового
збору, позивач при пред'явлені позову
сплатив 73,08 гривень, тому вказана сума
підлягає до стягнення на користь
позивача із Державного бюджету.

На підстав ст.19 Конституції
України, п. «в» ст.13, ст. 62, 83, Закону
України, „Про пенсійне забезпечення"
від 05.11.1991, № 1788-XII, "Порядком
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній",
затвердженого Постановою КМ України
від 12.08.1993 р. № 637, керуючись ст.ст. 2,3, 70,
71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України,
суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України у
Липовецькому районі Вінницької
області від 30 липня 2014 року викладене у
формі листа № 98806-3702 про відмову ОСОБА_1
у зарахуванні до пільгового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
періодів роботи з 11 січня 1982 року по 05
травня 2000 року в Липовецькому районому
«Агрохімоб'єднання» з 11.01.1982 р. по 02.01.1991
року; В Липовецькому виробничому
об'єднанні «Родючість» з 02.01.1991 р. по
18.06.1993 року; В Липовецькому районому
виробничому об'єднанні «Райагрохім» з
18.06.1993 р. по 01.08.1997 року; В Липовецькому
ВАТ «Райагрохім» з 1.08.1997 р. по 05.05.2000
року, відповідно до п."в" ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
та призначенні пенсії на пільгових
умовах.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Липовецькому районі Вінницької
області призначити ОСОБА_1 з
ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсію за віком на
пільгових умовах згідно з п."в" ч.1 ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», як трактористу -
машиністу, безпосередньо зайнятому у
виробництві сільськогосподарської
продукції в колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, як такому що досяг 55
років при загальному стажі роботи не
менше 25 років, з них не менше 20 років на
зазначеній роботі.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 73,08 гривень
понесених ним судових витрат.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:Г. І. Пороховий