Справа № 2-а-10105/11
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 02.09.2014
Провадження № 6-а/334/172/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м.Запоріжжя у складі :

головуючого - судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Єфремовій Д.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні
подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішення управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення від 27.05.2011
року, винесеного Ленінським районним
судом м. Запоріжжя по справі № 2а-10105/11,

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішення
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області звернувся до суду
з поданням про зміну способу і порядку
виконання постанови Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2011
року. В якому просить суд, змінити
спосіб і порядок подальшого виконання
виконавчого документу № 2а-10105/11 від
27.05.2013, виданий Ленінським районним
судом м. Запоріжжя, з зобов'язання
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя на
стягнення з Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період часу з 08 лютого 2011 року до 22
липня 2011 року включно, в розмір 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період в розмірі 972,12
гривень.

В обґрунтування подання вказує, що
боржнику була надана можливість
самостійно виконати рішення суду в
строк до 24.07.2014 року. Листом від 01.08.2014
року боржник повідомив про
неможливість виконання рішення суду у
повному обсязі у зв'язку з відсутністю
відповідних асигнувань. Станом на 2012-2013
рік коштів на виплату заборгованості
не виділено.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином.
Неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши подання, матеріали справи,
суд дійшов висновку, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконанні
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області знаходиться
виконавчий лист № 2а-10105/11 від 27.05.2013
року про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період часу з 08 лютого 2011 року до 22
липня 2011 року включно, в розмір 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Відповідно до ст.. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» боржнику була
надана можливість самостійно виконати
рішення суду в строк до 24.07.2014 року.

Листом від 01.08.2014 року боржник
повідомив про неможливість виконання
рішення суду у повному обсязі у зв'язку
з відсутністю відповідних асигнувань.
Станом на 2012-2013 рік коштів на виплату
заборгованості не виділено.

У відповідності до наданого розрахунку
заборгованості, сума перерахунку
складає 972,12 гривень.

Резолютивна частина вказаного
судового рішення і відповідно
виконавчого листа містить
необхідність виконати дії
зобов'язального характеру про
перерахунок та виплату підвищення
пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ч. 1
ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" за період часу, з 08 лютого
2011 року до 22 липня 2011 року включно, в
розмір 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період.

Державний виконавець у поданні ставить
питання про заміну вказаного вище
способу і порядку виконання судового
рішення на стягнення з відповідача
суми перерахунку 972,12 гривень,
пов'язуючи це з тим, що відповідач з
наведених вище підстав не може
здійснити такого перерахунку та
виплатити відповідні кошти. Вважає, що
ця обставина робить неможливим
виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення,
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми
випливає, що суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту, при цьому,
відстрочити або розстрочити, змінити
чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках, але зі змісту
подання вбачається, що фактично
заявник просить змінити судове
рішення, яке набрало чинності.

Слід також зазначити, що підставою для
застосування правил вказаної статті
Кодексу є обставини, що перешкоджають
належними чином виконати судове
рішення в адміністративній справі
ускладнюють його виконання або роблять
неможливим.

На думку суду, викладені заявником
вимоги стосуються в цілому вчинення
відповідних дій, які у випадку їх
задоволення, істотно змінять зміст
резолютивної частини судового рішення,
що у відповідності з діючим
законодавством є недопустимим.

Так, приписи ст. 263 КАС України
передбачають зміну чи встановлення
порядку чи способу виконання рішення,
яке було ухвалено судом у справі, а саме
резолютивної частини постанови, яка
містить висновки суду по суті позовних
вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну
порядку чи способу виконання рішення,
не змінює змісту резолютивної частини
та не змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Таким чином, подання щодо зміни способу
та порядку виконання постанови не
підлягає задоволенню, оскільки в разі
задоволення його вимог фактично буде
змінено спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи, та зміст резолютивної частини
постанови суду, що в свою чергу є
порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішення управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення від 27.05.2011
року, винесеного Ленінським районним
судом м. Запоріжжя по справі № 2а-10105/11 -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя
Н.Ю.Козлова