Справа № 872/11369/13
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 804/6245/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого
судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів:
Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах»на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05.06.2013 року у справі №804/6245/13-аза
позовом:Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах»до: про:Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг визнання дій неправомірними та
скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2013р. Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Інгосстрах» (далі ПАТ «Страхова
компанія «Інгосстрах») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг про визнання дій
неправомірними та скасування
розпорядження /а.с. 2-7 т. 1/.

Ухвалою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.05.2013р. відкрито провадження в
адміністративній справі №804/6245/13-а за
вищезазначеною позовною заявою та
справа призначена до судового розгляду
/а.с. 1 т. 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві,
на те, що Розпорядження Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг №1149 від 04.04.2013р. «Про
застосування заходу впливу до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах»
винесено з порушенням вимог чинного
законодавства, а тому просив суд
визнати неправомірними дії
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, щодо застосування
до ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»
заходу впливу - приписання усунути
зазначені в Розпорядженні №1149 від
04.04.2013р. порушення законодавства про
фінансові послуги, зазначені у пунктах
3, 4, 8 та підпункті 10.2 пункту 10
констатуючої частини цього
Розпорядження та усунути порушення
законодавства про фінансові послуги,
зазначені у пунктах 1, 7 та 9
констатуючої частини цього
Розпорядження, шляхом вжиття заходів
щодо недопущення в подальшому
порушення законодавства про фінансові
послуги; скасувати Розпорядження №1149
від 04.04.2013р. «Про застосування заходу
впливу до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах».

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05.06.2013р. у справі №804/6245/13-а
адміністративний позов задоволено
частково, визнано неправомірними дії
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг щодо застосування до
ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»
заходу впливу - приписання усунути
зазначені в Розпорядженні від 04.04.2013р.
№1149 порушення законодавства про
фінансові послуги, зазначені у пункті 4
констатуючої частини цього
Розпорядження та усунути порушення
законодавства про фінансові послуги,
зазначені у пункті 1 констатуючої
частини цього Розпорядження, шляхом
вжиття заходів щодо недопущення в
подальшому порушення законодавства
про фінансові послуги; скасовано
пункти 1 та 4 констатуючої частини
Розпорядження від 04.04.2013р. №1149 «Про
застосування заходу впливу до ПАТ
«Страхова компанія «Інгосстрах».

Позивач - ПАТ «Страхова компанія
«Інгосстрах», не погодившись з
вищезазначеною постановою суду, подав
апеляційну скаргу /а.с. 179-185 т. 1/, у якій
посилаючись на те, що судом першої
інстанції під час розгляду справи не
було з'ясовано усі фактичні обставини,
які мають суттєве значення для
вирішення справи, що призвело до
ухвалення судом першої інстанції
рішення у даній справі з порушенням
норм чинного матеріального права,
просить постанову суду першої
інстанції від 05.06.2013р. у даній справі
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

22.04.2014р. Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом зареєстровано
клопотання Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, у якому
відповідач просив суд здійснити
розгляд справи без участі його
представника /а.с. 7 т. 2/. За таких
обставин колегія суддів вважає
можливим розглянути справу у
відсутність представника відповідача.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали доводи
апеляційної скарги, просили суд
апеляційну скаргу задовольнити,
постанову суду першої інстанції від
05.06.2013р. у даній справі скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
представників позивача, перевіривши у
судовому засіданні доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що у період з 29.10.2011р. по
06.11.2012р. Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг було
проведено планову виїзну перевірку
(інспекцію) ПАТ «Страхова компанія
«Інгосстрах», за результатами якої
було складено акт №55/13-13 від 03.01.2013р.
/а.с. 51-51-88 т. 1/.

На підставі висновків вищевказаного
акту перевірки Національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг було
прийнято розпорядження №1149 від 04.04.2013р.
«Про застосування заходу впливу до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах» /а.с.
47-50/, яким позивачу приписано усунути
зазначені в Розпорядженні порушення
законодавства про фінансові послуги,
зазначені в пунктах 3, 4, 8 та підпункті
10.2 пункту 10 констатуючої частини цього
Розпорядження, та усунути порушення
законодавства про фінансові послуги,
зазначені у пунктах 1, 7 та 9
констатуючої частини цього
Розпорядження, шляхом вжиття заходів
щодо недопущення в подальшому
порушення законодавства про фінансові
послуги.

Під час проведення перевірки було
встановлено, щостраховими агентами
позивача не подавалися щодекадно
відомості про ряд укладених договорів
страхування, що є порушенням п. 2
Положення про порядок провадження
діяльності страховими посередниками,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1523 від 18.12.1996р..

Відповідно до абз. 3 п. 2 Положення про
порядок провадження діяльності
страховими посередниками,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1523 від 18.12.1996р.,
агент зобов'язаний щодекадно подавати
відомості про укладені договори
страхування та розміри отриманих
платежів.

Відповідно до абз. 5 розділу 2 Положення
про порядок провадження діяльності
страховими посередниками,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1523 від 18.12.1996р.,
неналежний контроль страховика за
діяльністю його страхових агентів
кваліфікується як порушення
страхового законодавства.

Крім цього під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що при перевірці членам
комісії було надано щодекадні звіти
вказаних страхових агентів щодо
укладених ними в інтересах страховика
договорів страхування, які надавалися
страховими агентами страховику у
електронних варіантах.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
електронні документи та електронний
документообіг» електронний документ
це документ, інформація в якому
зафіксована у вигляді електронних
даних, включаючи обов'язкові реквізити
документа. Обов'язковим реквізитом
електронного документу є електронний
підпис - дані в електронній формі, які
додаються до інших електронних даних
або логічно з ними пов'язані та
призначені для ідентифікації
підписувача цих даних.

Юридичні особи приватної форми
власності можуть використовувати
електронний підпис без сертифіката
ключа. Електронний підпис не може бути
визнаним недійсним лише через те, що
він має електронну форму чи форму, яка
не базується на посиленному
сертифікаті ключа.

Візуальною формою подання
електронного документа є відображення
даних, які він містить, електронними
засобами або на папері у формі,
придатній для приймання його змісту
людиною.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
електронні документи та електронний
документообіг» електронний підпис є
обов'язковим реквізитом електронного
документа, який використовується для
ідентифікації автора та/або
підписувача електронного документа
іншими суб'єктами електронного
документообігу. Накладанням
електронного підпису завершується
створення електронного документа.
Відносини, пов'язані з використанням
електронних цифрових підписів,
регулюються законом. Використання
інших видів електронних підписів в
електронному документообігу
здійснюється суб'єктами електронного
документообігу на договірних засадах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
електронний цифровий підпис» цифровий
електронний підпис є видом
електронного підпису і згідно закону
для його дійсності не є необхідним
посилений сертифікат ключа.

Статтею 8 Закону України «Про
електронні документи та електронний
документообіг» встановлено, що
юридична сила електронного документа
не може бути заперечена виключно через
те, що він має електронну форму.

Допустимість електронного документа
як доказу не може заперечуватися
виключно на підставі того, що він має
електронну форму.

З матеріалів справи вбачається, що
подання страховику відомостей про
укладені договори страхування в
електронній формі передбачено
договорами, що підтверджується копією
Договору доручення №1 на виконання
страхових агентських послуг від
01.07.2005р., укладеному між ЗАТ СК
«Інгосстрах» та ЗАТ КБ «ПриватБанк» з
урахуванням Додаткової угоди від
08.07.2005р. /а.с. 134-139 т. 1, 140 т. 1/.

Враховуючи вищенаведені обставини та
норми чинного законодавства, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
зробив правильний висновок про
скасування Розпорядження Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг №1149 від 04.04.2013р. «Про
застосування заходу впливу до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах» в
частині п. 1 констатуючої частини цього
Розпорядження.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Страхова компанія «Інгосстрах»
укладалися ряд договорів про надання
безвідсоткової поворотної фінансової
допомоги. За цивільно-правовою
природою поворотна фінансова допомога
є позикою і відповідно до ч. 1 ст. 4
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» є фінансовою
послугою. Таким чином, товариством було
порушено вимоги ч. 8 ст. 2 Закону України
«Про страхування» щодо здійснення
діяльності, яка не може бути предметом
безпосередньої діяльності страховика,
п. 2.11 розділу 2 Ліцензійних умов
провадження страхової діяльності,
затверджених розпорядженням Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України №40 від
28.08.2003р., зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 15.09.2003р. за №805/8126, щодо
здійснення діяльності, яка не може бути
предметом безпосередньої діяльності
страховика, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
щодо надання ПАТ «Страхова компанія
«Інгосстрах» фінансових послуг
всупереч обмежень, стосовно надання
таких фінансових послуг законами про
діяльність відповідної фінансової
установи та нормативно-правовими
актами державних органів, що
здійснюють регулювання ринків
фінансових послуг.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції зробив правильний висновок
про відсутність підстав для скасування
розпорядження в цій частині.

Актом №55/13-13 від 03.01.2013р. також було
встановлено, що ряд укладених
договорів страхування
відповідальності перед третіми
особами не містять «інших умов за
згодою сторін», що є порушенням вимог
абз. 17 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про
страхування» та вимог п. 10 ч. 1 ст. 6
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг», відповідно до яких,
договір страхування повинен містити, у
тому числі, «інші умови за згодою
сторін». Зазначене підтверджується як
самими договорами так і договором
страхування від нещасних випадків,
укладеним між ПАТ «Страхова компанія
«Інгосстрах» та членом інспекційної
групи ОСОБА_1 №DNH0NS-12А2519 від 02.11.2012р..

Враховуючи вищенаведені обставини та
норми чинного законодавства, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
зробив помилковий висновок про
скасування п. 4 констатуючої частини
розпорядження від 04.04.2013р. №1149 «Про
застосування заходу впливу до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах», а
тому постанову суду від 05.06.2013р.
необхідно скасувати.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем
позовні вимоги, та враховуючи,
обставини, які були встановлені судом
під час розгляду даної справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
заявлені позивачем у даній
адміністративній справі позовні
вимоги необхідно задовольнити
частково та скасувати п. 1 констатуючої
частини розпорядження відповідача від
04.04.2013р. №1149 «Про застосування заходу
впливу до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах», в задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах» - задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05.06.2013р. у справі №804/6245/13-а - скасувати.

Скасувати п. 1 констатуючої частини
розпорядження Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг від 04.04.2013р.
№1149 «Про застосування заходу впливу до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення постанови у повному обсязі
до Вищого адміністративного суду
України шляхом подання касаційної
скарги.

Повний текст виготовлено - 03.09.2014р.

Головуючий:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко