Справа № 265/3282/14-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мельник І.Г.
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
справа №265/3282/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Яковенко М.М. та Гімона М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 6 червня 2014 року у справі
№265/3282/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання зробити нарахування та
виплату доплати до пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача та зобов'язання
нарахувати та виплатити недоплачене
щомісячне підвищення до пенсії як
дитині війни з 1 січня 2014 року.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги позивача були
задоволені частково -визнано
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язано останнього
провести позивачу нарахування та
виплату щомісячної доплати до пенсії
відповідно до ст.. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року по 6 червня 2014
року включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити позивачу
в задоволенні його позовних вимог в
повному обсязі. В доводах апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
виплата доплати до пенсії позивачу
проводиться у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», яка чинна на час розгляду
справи, в пункті 4 якої встановлено,
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання або
державної соціальної допомоги дітям
війни справляється у розмірі 7% від
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність.

Згідно частини 1 статті 197 КАС України
суд розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що позивач
належить до соціальної групи "діти
війни", що підтверджується
посвідченням, та користується правами
і пільгами, встановленими Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», який
набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Водночас ст. 7 цього закону передбачено,
що фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених зазначеним
законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», зокрема статтею 6 вказаного
Закону після внесення змін
передбачалось, що дітям війни до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року
положення пункту 28 розділу II «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28.12.2007 року щодо
внесення змін до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» визнані
такими, що не відповідають Конституції
України.

Відповідно до положень ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Згідно статті 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» №
719-VII від 16 січня 2014 року, встановлено
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність: з 1 січня - 949
гривень.

Колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року, оскільки Закон України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» (в редакції, чинній на час
звернення позивача з цим позовом) не
містить жодної норми, яка б обмежувала
у 2014 році пряме застосування Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», зокрема статті 6 вказаного
Закону, яким визначено розмір
підвищення до пенсії, а також не було
надано повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік
станом на час розгляду справи по суті
судом першої інстанції.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» було
встановлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» і
«Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», провадиться у розмірі 7 %
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Колегія суддів також не приймає до
уваги посилання апелянта на
необхідність застосування до спірних
правовідносин положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», оскільки
вищу юридичну силу над підзаконними
актами, яким є зазначена Постанова КМУ
№ 1381, мають закони, яким є Закон України
«Про соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що при
визначенні розміру доплати до пенсії
дитині війни слід керуватися розміром
надбавки, визначеним у ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», внаслідок чого розмір пенсії
позивачці з 1 січня 2014 року повинен
підвищуватись на 30% від мінімальної
пенсії за віком.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, справа по суті
вирішена правильно і підстави для
скасування або зміни постанови
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 183-2, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області залишити
без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 6 червня 2014 року у справі
№265/3282/14-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі, та може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів після
набрання законної сили до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
С.Ю.Чумак

Судді:
М.М.Яковенко

М.М.Гімон