Справа № 826/11045/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2014 року 10:22
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Ложістік
Україна"доВідділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у місті
Києві третя особаУправління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі міста Києвапровизнання
протиправною та скасування
постановиОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ложістік Україна"
(далі по тексту - позивач, ТОВ "Ложістік
Україна") звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києві (далі по тексту -
відповідач, ВДВС Печерського РУЮ), в
якому просить визнати протиправною та
скасувати постанову ВДВС Печерського
РУЮ від 18 березня 2014 року №42574221 про
відкриття виконавчого провадження.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 липня 2014 року
відкрито провадження в
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі міста Києва (далі по тексту -
третя особа); закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що
позивач оскаржує рішення державного
виконавця ВДВС Печерського РУЮ.
При цьому частиною третьою статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що відповідачем у
справах з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби є відповідний орган
державної виконавчої служби.
Таким чином, позивач вірно визначив
відповідачем у даній справі ВДВС
В судовому засіданні 07 серпня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, відповідач та третя особа
своїх представників не направили.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи неприбуття представників
відповідача і третьої особи та
положення частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 07 серпня 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідно до постанови головного
державного виконавця ВДВС Печерського
РУЮ Коваля В.В. про відкриття
виконавчого провадження від 18 березня
2014 року ВП №42574221 відкрито виконавче
провадження за заявою Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі міста Києва щодо примусового
виконання виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 березня 2012 року №2а-125/12/2670 про
стягнення з ТОВ "Ложістік Україна" на
користь третьої особи 71 159,49 грн.
Позивач вважає вказану постанову
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки виконавчий
документ пред'явлено до виконання
після закінчення встановлених строків.
Відповідач та третя особа письмового
заперечення проти адміністративного
позову до суду не надали.
Окружний адміністративний суд міста
Києва погоджується з позовними
вимогами ТОВ "Ложістік Україна",
виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 19
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону: 1)
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; 2) за заявою прокурора у
випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді; 3) у
разі якщо виконавчий лист надійшов від
суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

Згідно частини першої статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частина друга статті 25 Закону України
"Про виконавче провадження" встановлює,
що державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Аналіз наведених правових норм в їх
сукупності свідчить, що відкриття
виконавчого провадження за заявою
стягувача та на підставі виконавчого
документа, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби, є обов'язком
державного виконавця.

Судом встановлено, що оскаржувана
постанова про відкриття виконавчого
провадження винесена за заявою
стягувача - Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі
міста Києва та на підставі виконавчого
листа Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 березня 2012 року
№2а-125/12/2670; у свою чергу виконавчий лист
відповідає вимогам, передбаченим у
статті 18 Закону України "Про виконавче
провадження" та пред'явлений до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Разом з тим, на момент звернення
стягувача із заявою про відкриття
виконавчого провадження строк
пред'явлення виконавчого листа
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28 березня 2012 року
№2а-125/12/2670 до виконання пропущено.

Так, відповідно до частини першої
статті 22 Закону України "Про виконавче
провадження" (в редакції, чинній на
момент видання виконавчого листа)
визначено, що виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання в
такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

За правилами частини другої статті 22
Закону України "Про виконавче
провадження" строки, зазначені у
частині першій цієї статті,
встановлюються для виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Як свідчить зміст виконавчого листа
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28 березня 2012 року
№2а-125/12/2670, його видано на виконання
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва в адміністративній
справі №2а-125/12/2670, що набрала законної
сили 23 березня 2012 року.

Таким чином, річний строк пред'явлення
вказаного виконавчого листа до
виконання встановлюється з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили - 24 березня 2012 року та, відповідно,
закінчується 24 березня 2013 року.

Частина перша статті 24 Закону України
"Про виконавче провадження" встановлює,
що державний виконавець відмовляє у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, строк пред'явлення для
примусового виконання якого
закінчився, про що виносить відповідну
постанову.

Відповідно до частини другої статті 24
Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено право
стягувача, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання.

Доказів поновлення строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання,
зокрема відповідної ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва,
матеріали справи не містять.

З огляду на викладене вбачається, що
державний виконавець повинен був
відмовити у прийнятті до провадження
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 березня 2012 року №2а-125/12/2670, строк
пред'явлення для примусового виконання
якого закінчився, та не мав правових
підстав для відкриття виконавчого
провадження та винесення відповідної
постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що постанова головного державного
виконавця ВДВС Печерського РУЮ Коваля
В.В. про відкриття виконавчого
провадження від 18 березня 2014 року ВП
№42574221 не відповідає вимогам Закону
України "Про виконавче провадження", є
протиправною і підлягає скасуванню, а
тому позовні вимоги ТОВ "Ложістік
Україна" підлягають задоволенню.

В частині дотримання позивачем строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого частиною другою статті
181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд звертає увагу
на наступне.

Частина перша статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що позовну заяву
може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів;

у триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів, у разі оскарження постанови
про відкладення провадження
виконавчих дій.

Таким чином, визначальним при
визначенні строку на оскарження
рішення чи дій державного виконавця є
момент порушеного права.

Матеріали справи підтверджують, що,
згідно відмітки на повідомленні про
вручення поштового відправлення,
оскаржувану постанову отримано
представником позивача 08 квітня 2014
року.

Разом з тим, як вказує позивач у
позовній заяві, моментом його
порушеного права є день, коли він
дізнався про відсутність у матеріалах
виконавчого провадження ухвали про
суду про поновлення пропущеного строку
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання, а саме день ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження -
23 липня 2014 року.

Суд погоджується з такими доводами
позивача, оскільки останній має право
розраховувати на правомірну поведінку
державного виконавця, як суб'єкта
владних повноважень, при відкритті
виконавчого провадження, тому,
отримавши оскаржувану постанову,
позивач обґрунтовано розраховував на
наявність в матеріалах виконавчого
провадження доказів про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання,
відповідно, на той момент підстави
вважати право порушеним були відсутні.

Враховуючи викидане, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов у
межах спірних правовідносин подано з
дотриманням строку звернення,
встановленого частиною другою статті
181 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, ВДВС Печерського РУЮ
не доведено правомірність та
обґрунтованість прийняття спірної
постанови з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ "Ложістік Україна" підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ложістік
Україна" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у місті
Києві Коваля В.В. про відкриття
виконавчого провадження від 18 березня
2014 року ВП №42574221.

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ложістік
Україна" понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко