Справа № 541/2041/14-а
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2041/14-а
Провадження № 2-а/541/56/2014
Миргородський міськрайонний суд
вул. Гоголя 133 м. Миргород
Миргородський район Полтавська
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області

в складі:

головуючої судді -
Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі
- Литвиненко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миргороді справу за
позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Миргородського
МРВ УМВС України в Полтавській області,
інспектора ВДАІ Миргородського МРВ
УМВС України в Полтавській області
Дьоміна Івана Олександровича про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

08.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Миргородського міськрайонного суду із
вище зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав. Пояснив,
що 30.07.2014 року о 9 год. 45 хв. він в районі
Миргородської ЦРЛ керував автомобілем
FORD Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1,
виїжджав від будівлі лікарні. При
цьому правил дорожнього руху не
порушував, але був зупинений
працівником ДАІ Дьоміним І.О., який йому
повідомив про допущене немов би ним
порушення вимог правил дорожньої
розмітки 1.3, що поділяє транспортні
потоки протилежних напрямків та п.п. 34.1,
8.5.1 Правил дорожнього руху України, про
що відносно нього було складено
протокол про адміністративне
правопорушення на підставі якого його
було піддано адміністративній
відповідальності по ст. 122 ч. 1 КУпАП у
виді штрафу на користь держави в сумі
255 грн.

Вважає, що його безпідставно
притягнуто до адміністративної
відповідальності оскільки він
здійснив поворот автомобіля по
роздільній смузі руху. Чітко пояснити
суду з прив'язкою до орієнтирів звідки
він виїжджав не зміг, мотивувавши свою
позицію незнанням місцевості, та
значним часом, який пройшов з моменту
притягнення його до адміністративної
відповідальності. Просив суд винести
рішення по справі яке він вважає
необхідним, за наявними матеріалами.

Представник відповідача - ВДАІ
Миргородського МРВ УМВС України в
Полтавській області в судове засідання
не з'явився. Установа належним чином
повідомлена про день та час судового
розгляду справи.

Відповідач - інспектор ВДАІ
Миргородського МРВ УМВС України в
Полтавській області Дьомін І.О. позов
не визнав та в його задоволенні просив
відмовити, оскільки позивач виїжджаючи
від лікарні порушив вимоги дорожньої
розмітки, проїхав на суцільну лінію, що
підтверджується фото таблицею
місцевості та автошляху і диском
запису з відео реєстратора.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі приходить до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 30.07.2014 року відносно
ОСОБА_1 було складено протокол про
порушення ним вимог дорожньої розмітки
1.3 та п.п. 34.1, 8.5.1 Правил дорожнього руху
України. В подальшому відносно ОСОБА_1
було винесено постанову від 30.07.2014
року про притягнення його за дане
порушення правил дорожнього руху до
адміністративної відповідальності по
ст. 122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в сумі 255
грн.

Відповідно до розділу 34 п. 1.1
горизонтальна розмітка має таке
значення (вузька суцільна лінія) -
поділяє транспортні потоки
протилежних напрямків і позначає межі
смуг руху на дорогах; позначає межі
проїзної частини, на які в'їзд
заборонено; позначає межі місць
стоянки транспортних засобів,
майданчиків для паркування і край
проїзної частини доріг, не віднесених
за умовами руху до автомагістралей. П.1.3
-поділяє транспортні потоки
протилежних напрямків на дорогах, які
мають чотири і більше смуг руху.

Згідно до п.8.5.1 ПДР України
горизонтальна дорожня розмітка
встановлює певний режим і порядок руху.
Наноситься на проїзній частині або по
верху бордюру у вигляді ліній, стрілок,
написів, символів тощо фарбою чи іншими
матеріалами відповідного кольору
згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до ст. 122 ч. 1 КУпАП
адміністративна відповідальність
водія транспортного засобу настає за
цією статтею в разі порушення вимог
дорожніх знаків та розмітки проїзної
частини доріг.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, є охорона прав і свобод
громадян, власності, конституційного
ладу України, прав і законних інтересів
підприємств, установ, організацій,
встановленого правопорядку, зміцнення
законності, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі точного і неухильного додержання
Конституції і законів України, поваги
до прав, честі і гідності інших
громадян, до правил співжиття,
сумлінного виконання своїх обов'язків,
відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні,
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
данні встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, що притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що
він був неправомірно притягнений до
адміністративної відповідальності
спростовується відеозаписом з відео
реєстратора та фото таблицею
місцевості і автошляху з позначеною
дорожньою розміткою.

Крім іншого, надаючи письмові
пояснення в протоколі про
адміністративне правопорушення
позивач зазначив, що він вважає, що
проїхав по роздільній смузі. Суцільну
смугу не помітив. Тобто фактично
позивачем визнавався факт вчинення ним
адміністративного правопорушення.

Позиція позивача в судовому засідання
по невизнанню ним своєї вини у вчиненні
адміністративного правопорушення,
судом сприймається як спосіб захисту, з
метою уникнути відповідальності за
вчинене правопорушення.

З аналізу судом змісту постанови від 30
липня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення,
винесеної, інспектором ВДАІ
Миргородського МРВ Дьоміним І.О.
встановлено, що позивача ОСОБА_1
законно визнано винним по ст. 122 ч. 1
КУпАП і накладено стягнення в виді
штрафу в сумі 255 грн. Це стягнення
накладено компетентною особою в межах
її повноважень, у спосіб передбачений
законом та відповідно з санкцією ч. 1 ст.
122 КУпАП України.

Проаналізувавши всі докази по справі,
суд вважає, що оскаржувану постанову
також винесено відповідно до положень
ст.ст. 1, 7, 245, 258 ч. 6, 280 КУпАП України. З
цих підстав згадана постанова у справі
про адміністративне правопорушення є
законною і обґрунтованою, а тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Заявлена позивачем вимога про закриття
провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього знаходиться поза межами
компетенції суду у даній справі, а тому
до задоволення також не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11; 71; 72; 76; 100; 122; 158; 160; 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.ст. 1; 7; 23; 122 ч. 1; 222; 245; 251; 258; 268;
280; 283; 284; 287 КУпАП, п.п. 34.1; 8.5.1 Правил
дорожнього руху України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ВДАІ
Миргородського МРВ УМВС України в
Полтавській області, інспектора ВДАІ
Миргородського МРВ УМВС України в
Полтавській області Дьоміна Івана
Олександровича про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя С. В. Андрущенко-Луценко