Справа № 810/5017/14
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/5017/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року 810/5017/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ка-Маріс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання незаконним та скасування наказу, визнання протиправними дії та зобов’язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем фактично проведено не зустрічну звірку, а перевірку підприємства. А відтак, відповідачем було порушено законодавчо встановлений порядок організації та проведення зустрічної звірки, а оскаржуваний акт складено з порушенням вимог чинного законодавства України, що призвело до порушення його прав та законних інтересів, оскільки за результатами звірки проведено коригування показників податкового кредиту та податкових зобов’язань.

Крім цього, позивач вказав про наявність реальної можливості руйнування усталених господарських відносин з підприємствами-контрагентами та завдання шкоди діловій репутації товариства, внаслідок використання під час перевірок підприємств-контрагентів позивача акта про неможливість проведення зустрічної звірки та відповідно формування висновку про порушення останніми податкової дисципліни.

Відповідач позов не визнав, заперечення надав суду у письмовій формі та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, у зв`язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судове засідання, призначене на 02.09.2014 з’явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з’явився.

Разом з цим, 01.09.2014 через канцелярію Київського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

Дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності та враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи сторони були повідомленні своєчасно та належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд відповідно до протокольної ухвали від 02.09.2014 прийняв рішення про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом на підставі пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, було здійснено заходи щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Ка - Маріс» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014.

У зв’язку із відсутністю позивача за податковою адресою, посадові особи відповідача в Акті про неможливість проведення зустрічної звірки встановили порушення положень пункту 185.1 статті 185, пунктів 186.1, 186.2 статті 186, пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств – постачальників та по операціях з продажу цих товарів (робіт, послуг) підприємствам – покупцям, з огляду на ненадання первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, що призвело до завищення податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за травень та червень 2014 року; зазначили, що діяльність позивача спрямована на здійснення операцій, пов’язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Відповідно до пояснень представника відповідача, за результатами перевірки в інформаційну систему «Податковий блок» були внесені зміни, які використовує податковий орган.

Як вбачається з наданої позивачем інформації та її документального підтвердження, внесення змін за результатами перевірки в інформаційну систему «Податковий блок» вплинуло на його подальші господарські відносини з іншими суб’єктами господарювання та дострокові припинення договірних відносин з ними.

Судом також встановлено, що на підставі Акта про неможливість проведення зустрічної звірки відповідачем податкові повідомлення-рішення не приймались.

Вважаючи дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки та внесення даних на підставі акта про неможливість проведення зустрічної звірки до інформаційних баз відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносини, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовано Податковим кодексом України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право, крім іншого, для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

З метою отримання податкової інформації, враховуючи положення абзацу 1 пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначено приписами Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1232 (далі по тексту – Порядок № 1232).

Згідно пункту 2 Порядку №1232 зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 3 Порядку № 1232 передбачено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

В силу положень пункту 4 Порядку №1232, орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1232, у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1232, за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Як підставу для проведення перевірки, податкове законодавство передбачає обов’язкову наявність письмового запиту податкового органу, яким здійснюється основна перевірка суб'єкта господарювання, щодо перевірки його контрагента, за виключенням коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж податковому органі.

Із змісту Порядку №1232 також вбачається, що зустрічна звірка може бути проведена контролюючим органом лише в разі наявності у його розпорядженні первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит.

З Акта про неможливість проведення зустрічної звірки вбачається, що посилання на будь-яку підставу, що спричинила необхідність у зіставленні господарських взаємовідносин ТОВ «Ка-Маріс» із його контрагентами відсутні.

Посилання в Акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Ка-Маріс» на наявність у податкового органу інформації щодо розбіжностей між даними податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, отриманої з податкових декларацій та інформаційних баз, як на підставу для звірки суперечать змісту підпункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України і Порядку №1232.

Формальна наявність такої інформації, або надходження від інших податкових органів транзитних актів, за відсутності відповідного запиту, не може розглядатися як підстава для проведення зустрічної звірки. Податковий кодекс України та Порядок №1232 не передбачають інших випадків для проведення зустрічної звірки суб'єктів господарювання, окрім як при перевірці платників податків.

Крім того, аналіз вищевикладених положень Закону свідчить про те, що податкові органи мають право проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання, яким рекомендованою поштовою кореспонденцією на податкову адресу направлено запит про подання інформації та її документального підтвердження, або такий запит вручено особисто представникові під розписку.

Суд констатує, що відповідачем не надано доказів направлення позивачу запиту щодо документального підтвердження показників податкової звітності за період звірки.

Сам факт виїзду працівниками податкового органу за податковою адресою відповідача з метою вручення запиту не може вважатись достатньою підставою як для висновку про відсутність позивача за місцем знаходження так і не може слугувати самостійною підставою для проведення зустрічної звірки. Крім цього, в наявних у матеріалах справи актах не зазначено часу виїзду посадових осіб відповідача за податковою адресою позивача.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”. Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про направлення такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №19-ОПП (п. 12.5 Порядку №1588).

При цьому, згідно зі статтею 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” від 05.05.2003 № 755-ІV у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний направити поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі ненадання юридичною особою протягом місяця з дати надходження йому відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, встановленої для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

За таких обставин слід зауважити, що доказом відсутності підприємства за місцезнаходженням є відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Разом з цим, відповідачем не надано суду належних доказів, зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, який би містив запис про відсутність позивача за вказаним ним місцезнаходженням як станом на дату проведення перевірки так і станом на дату розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Водночас суд зазначає, що положення Порядку №1232 та статті 73 Податкового кодексу України не передбачають звільнення податкового органу від обов’язку надсилання запиту про надання пояснень рекомендованою кореспонденцією у разі неможливості вручення запиту особисто при виїзді на податкову адресу платника податків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про порушення відповідачем порядку здійснення зустрічних звірок.

Суд також зазначає, що наявність у відповідача податкової інформації, яка може свідчити про можливі порушення позивачем податкового законодавства, або надходження від інших податкових органів актів перевірок, що містять таку інформацію, є самостійною підставою для направлення позивачу письмового запиту у порядку, визначеному статтею 78 Податкового кодексу України, про надання пояснень та їх документального підтвердження і здійснення документальної перевірки.

Податковий кодекс України не наділяє податковий орган повноваженнями по здійсненню в рамках проведення зустрічних звірок контролю за додержанням податкового законодавства. Зустрічна звірка є заходом виключно інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової інспекції. У той час, як функція контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, реалізується шляхом проведення перевірок у випадках та у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Так, згідно з пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Всупереч викладеному, відповідач на підставі положень Податкового кодексу України, якими встановлено порядок і підстави здійснення зустрічних звірок, фактично провів документальну перевірку, результати якої оформлено Актом про неможливість проведення зустрічної звірки.

Беручи до уваги, що відповідачем не надано суду жодних доказів, що свідчили б про наявність законних підстав для здійснення зустрічної звірки, вчинення дій, спрямованих на отримання документів та пояснень, відносно показників податкової звітності, що підлягають звірці, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача, що виявились у проведенні зустрічної звірки.

Щодо вимог позивача про вилучення із інформаційних баз податкового органу інформації, внесеної на підставі Акта про неможливість проведення зустрічної звірки та поновлення попередніх значень, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Пунктом 7 наказу ДПА України від 22 квітня 2011 року № 236 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок” передбачено процедуру реалізації матеріалів проведеної зустрічної звірки.

Так, результати проведеної зустрічної звірки суб'єкта господарювання підлягають врахуванню в результатах перевірки платника податків органом ДПС - ініціатором та долучаються до матеріалів такої перевірки.

При отриманні матеріалів зустрічної звірки після закінчення перевірки платника податків орган ДПС - ініціатор: у разі підтвердження реальності здійснення господарських відносин із суб'єктом господарювання (їх виду, обсягу, якості, розрахунків тощо) - долучає матеріали зустрічної звірки до матеріалів перевірки; у разі не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із суб'єктом господарювання (їх виду, обсягу, якості, розрахунків тощо) - здійснює заходи щодо проведення документальної позапланової перевірки такого платника податків з урахуванням вимог Кодексу.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.02.2008 №262-р «Про заходи щодо удосконалення системи адміністрування податку на додану вартість» було розроблено систему автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредит в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 № 266 (далі – Порядок № 266).

Відповідно до пункту 2.14 Порядку № 266 інформація податкової звітності з податку на додану вартість надіслана до центральної бази даних податкової звітності, у розрізі контрагентів підлягає співставленню засобами системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України з метою виявлення платників ПДВ, якими занижено суму податкових зобов'язань або завищено суму податкового кредиту.

Пунктом 2.21 Порядку № 266 передбачено, що підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні відображаються в описовій частині акта перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС "Аудит". По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 4.15 Порядку № 266, якщо платником ПДВ (постачальником) до податкових зобов'язань включено суму ПДВ меншу, ніж контрагентом (отримувачем) до податкового кредиту, працівники підрозділу оподаткування юридичних, фізичних осіб орган ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (постачальник), та органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (отримувач), відповідно до пункту 3 статті 11, пункту 3 статті 11 Закону № 509 звертаються в письмовій формі до таких платників ПДВ щодо одержання пояснень та їх документальних підтверджень (перелік документів, що затребується у платника ПДВ, передбачений пунктом 4.2 Порядку) з метою встановлення причин розбіжностей даних, що містяться у поданій ними податковій звітності з податку на додану вартість, виявлених під час камеральної перевірки, та/або за результатами автоматизованого співставлення.

Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці та не можуть коригуватись на підставі Акта про неможливість проведення зустрічної звірки.

Відповідно до наданих відповідачем пояснень судом встановлено, що на підставі Акта про неможливість проведення зустрічної звірки ним були внесені зміни у базах інформаційних систем, зокрема, до інформаційної бази «Податковий блок», який введено в експлуатацію в органах податкової служби з 01 січня 2013 року згідно наказу Державної податкової служби України від 24 грудня 2012 року №1197.

Однак, дані дії, на думку суду, суперечать загальним засадам оподаткування та нормам Податкового кодексу України.

Крім цього, в силу приписів чинного законодавства України, протиправні дії не можуть породжувати будь-які правомірні наслідки, будь то складений акт, довідка, висновки тощо, а так само не може вважатися правомірною, законною та достовірною інформація та дані, що містяться в даних документах.

Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних наслідків, зокрема, у вигляді виключення з бази задекларованих ним даних, до моменту донарахування йому податкового зобов`язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

З урахуванням того, що висновки Акта про неможливість проведення зустрічної звірки не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині вилучення з інформаційної системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі Акта про неможливість проведення зустрічної звірки.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав належних та достатніх доказів на підтвердження правомірності дій щодо проведення зустрічної звірки та внесення відомостей за її результатами до інформаційних баз даних.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу, то суд зазначає, що відповідно до положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб’єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Разом з цим, позивачем не надано суду оскаржуваного наказу, не повідомлено про причини його ненадання, не надано пояснень, яким чином даний наказ порушує його права, свободи та інтереси. Водночас, відповідно до пояснень відповідача, ним не видавався наказ на підставі якого було проведено зустрічну звірку позивача за № 468 від липня 2014 року.

А відтак, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень статті 97 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані. Жодних заяв з приводу відшкодування судових витрат сторонами суду не заявлено, у зв’язку з цим, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити в інформаційній базі даних «Податковий блок» дані податкової звітності ТОВ «Ка-Маріс» шляхом внесення показників, зазначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 по 30.06.2014.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 09 вересня 2014 року.