Справа № 820/11273/14
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 вересня 2014 р.
№ 820/11273/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Сагайдак В.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоком" про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоком" на користь
Харківського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
6665,00 грн. та пені в розмірі 112,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що середньооблікова
кількість штатних працівників на ТОВ
"Автоком" у 2013 році становила 10 осіб, з
них: середньооблікова чисельність
фактично працюючих інвалідів - 0 осіб, а
також кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" - 1 особа. Норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів визначено у розмірі чотирьох
відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за рік. Норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у 2013 році для відповідача
становив 1 особу, що визначено в
розрахунку суми позову. На думку
позивача, відповідачем не виконано
норматив робочих місць з
працевлаштування інвалідів у
кількості 1 особи. Середньорічна
заробітна плата штатного працівника за
2013 рік становила 13330,00 грн., тому сума
адміністративно-господарських санкцій
становить 6665,00 грн., а також пеня за
прострочення термінів сплати у розмірі
112,00 грн. Посилаючись на викладені
обставини, позивач просив суд ухвалити
рішення про задоволення позову.

Копія ухвали про відкриття скороченого
провадження була надіслана
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням про вручення за
адресами, вказаними в матеріалах
справи, а саме за юридичною адресою:
вул. Єнакіївська, б. 19/318, м. Харків, 61176,
та за поштовою адресою: вул. Котлова, б.
210, м. Харків, 61017. Конверти із судовими
документами повернулись до суду з
помітками "за місцем обслуговування" та
"за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Враховуючи зазначене, відповідач
належним чином повідомлений про
наслідки неподання до суду заперечень
проти позову або заяви про визнання
позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" від 21.03.1991 р. № 875-XII,
встановлено, що для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Після
самостійного розрахунку кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою
вищевказаної статті, здійснюється та
забезпечується працевлаштування
інвалідів.

Статтею 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" встановлено, що підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Отже, чинним законодавством України
передбачено гарантії соціального
захисту інвалідів шляхом встановлення
особливих вимог щодо організації
робочого місця інваліда та покладення
на підприємства обов'язку
забезпечувати для інвалідів належні та
безпечні умови праці з урахуванням
медичних показань, але без
встановлення для підприємств жодних
обмежень щодо обов'язку
працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що згідно звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік (форма 10-ПІ)
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу ТОВ
"Автоком" в 2013 році становила 10 осіб, з
них: середньооблікова кількість
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства, встановлена
інвалідність, становить 1 особу,
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог статті 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», становить 1 особу
(а.с. 5).

Згідно списку працюючих у 2013 році
інвалідів-штатних працівників,
підписаного 16.02.2014 р. начальником
відділу кадрів ТОВ "Автоком", на
вказаному підприємстві у 2013 році
працювали особи, яким встановлена
інвалідність, протягом трьох місяців, а
саме: ОСОБА_1 - у січні 2013 року та ОСОБА_2 -
у листопаді-грудні 2013 року.

Згідно п.п. 3.2.5 Інструкції зі статистики
кількості працівників, затвердженої
наказом Державного комітету
статистики України від 28.09.2005 р. № 286,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30.11.2005 р. за № 1442/11722,
середньооблікова кількість штатних
працівників за період з початку року (у
тому числі за квартал, півріччя, 9
місяців, рік) обчислюється шляхом
підсумовування середньооблікової
кількості штатних працівників за всі
місяці роботи підприємства, що минули
за період з початку року до звітного
місяця включно, та ділення одержаної
суми на кількість місяців у цьому
періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Враховуючи, що показники кількості
працівників у формах державних
статистичних спостережень
відображаються у цілих одиницях (п. 1.9
цієї Інструкції), роботодавцям слід
визначати середньооблікову
чисельність працівників та
чисельність працівників за
встановленим Законом нормативом у
цілих числах, округлюючи дробові числа
відповідно до встановлених правил
математики (п. 4.1 Рекомендації Вищого
адміністративного суду від 14.04.2008 р. №
07.2-10/2 "Про деякі питання практики
застосування адміністративними судами
законодавства про забезпечення права
інвалідів на працевлаштування").

Оскільки вищевказані особи протягом 2013
року відпрацювали на ТОВ "Автоком" час
загальною тривалістю менше, ніж 6
місяців, середньооблікова кількість
інвалідів-штатних працівників у 2013
році на підприємстві складає 0 осіб ((1 + 1
+ 1) : 12 = 0,25, число 0,25 неможливо округлити
до 1).

Згідно статті 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що покладення на підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
обов'язку працевлаштування інвалідів,
передбачає виділення та створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальних
робочих місць, створення для них
умови праці з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації і
забезпечення інших
соціально-економічних гарантій, а
також надання державній службі
зайнятості інформації, необхідної для
організації працевлаштування
інвалідів.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Згідно Інструкції щодо заповнення
форми звітності № 3-ПН "Звіт про
наявність вакансій", затвердженої
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України № 420 від
19.12.2005 р. та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 21.12.2005 р.
за № 1534/11814, підприємства, установи і
організації, їх структурні підрозділи
та філії незалежно від форм власності
та господарювання повинні за наявності
вакансій у повному обсязі подавати
інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакансій) центрам
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платника страхових внесків.

Отже, на відповідача покладено лише
обов'язок створення робочих місць та
інформування про це органів зайнятості
щомісячно, у порядку, встановленому
вищезазначеним нормативним актом.

Згідно з пунктом 2 Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31.01.2007 р. № 70, звіт
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів роботодавці подають
(надсилають рекомендованим листом)
щороку до 1 березня відділенням Фонду, в
яких вони зареєстровані, за формою,
затвердженою Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Отже, єдиним належним доказом, який
свідчить про інформування органів
зайнятості про наявність вільних
робочих місць для інвалідів є звіт
форми № 3-ПН.

Судом встановлено, що ТОВ "Автоком" у 2013
році не надавало центру зайнятості
звітів за формою № 3-ПН з вказанням
вакансій для інвалідів, що
підтверджується листом Харківського
міського центру зайнятості вих. від
01.09.2014 р. № ХМЦЗ-02-23628-22/14 (а.с. 23).

Таким чином, органи, які можуть сприяти
працевлаштуванню, не повідомлялись
належним чином про наявність вакансій
протягом 2013 року. Тобто, відповідачем
не були виконані вимоги Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" щодо прийняття
заходів для працевлаштування
інвалідів.

Згідно звіту відповідача про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, середньорічна
заробітна плата штатного працівника
становила 13330,00 грн., тому сума
визначених позивачем
адміністративно-господарський санкцій
становить 6665,00 грн. (1 (кількість робочих
місць, не зайнятих інвалідами) х (13330,00
(середньорічна заробітна плата
штатного працівника за 2013 рік) х 0,5),
згідно розрахунку суми позову (а.с. 4).

Згідно статті 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", порушення
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських
санкцій і пені підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
проводять відповідно до закону за
рахунок прибутку, який залишається в їх
розпорядженні після сплати всіх
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України.

У разі несплати
адміністративно-господарських санкцій
або пені чи неможливості їх сплати за
рішенням суду їх стягнення в
примусовому порядку може бути звернено
на майно підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, в порядку,
передбаченому законом.

Останнім днем сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 6665,00 грн. було 15 квітня 2014
року, у зв'язку з чим відповідачу було
нараховано пеню за прострочення
термінів сплати у розмірі 112,00 грн.

Отже, із врахуванням викладених
обставин, суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі, з
відповідача підлягають стягненню
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
6665,00 грн. та пеня у розмірі 112,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоком" про
стягнення заборгованості -
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоком" (61176, м.
Харків, вул. Єнакіївська, б. 19/318, , МФО 351005, р/р 1501 у АТ
"УкрСиббанк") на користь Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (61022, м.
Харків, Держпром, 1 під., 1 пов., к. 16, , одержувач: р/р 0003, МФО
851011, код одержувача: 37999654, УДКСУ у
Дзержинському районі м. Харкова)
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
6665,00 грн. (шість тисяч шістсот шістдесят
п'ять гривень 00 копійок) та пені в
розмірі 112,00 грн. (сто дванадцять
гривень 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя
В.В.Сагайдак