Справа № 264/5038/14-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Матвєєва Ю.О.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
справа №264/5038/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Попова В.В., Сухарька М.Г., розглянувши в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя на
постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 16 липня 2014 року у
справі № 264/5038/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя про
перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Іллічівського районного
суду м. Маріуполя задоволені позовні
вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Іллічівському районі м.
Маріуполя про перерахунок пенсії.

Визнани незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області по невключенню в
страховий стаж, необхідний для
розрахунку пенсії ОСОБА_2, періоду його
роботи з 04.09.1991р. по 18.03.1996р.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Іллічівському районі м.
Маріуполя Донецької області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_2 із
врахуванням страхового стажу його
роботи за період з 04.09.1991р. по 18.03.1996р. та
провести виплату заборгованості з
пенсії за період з 18.01.2014р. з
урахуванням фактично отриманих сум.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Встановлено, що з 18.01.2014 року позивач
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі міста Маріуполя
та йому призначена пенсія за віком на
пільгових умовах за Списком №2.

Згідно листа від 23.05.2014р. Вих. №10224/03-2
відповідач повідомив позивачу, що при
призначені пенсії йому не зараховано
до страхового стажу період роботи з
04.09.1991р. по 18.03.1996р. у зв'язку із тим, що
дата прийму та дата наказу на прийом
зроблено не коректно.

Згідно ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Положеннями пункту 3 Постанови
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р.
№ 637 «Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»
встановлено, що за відсутності
трудової книжки, а також у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
необхідні записи або містяться
неправильні чи неточні записи про
періоди роботи, для підтвердження
трудового стажу приймаються довідки,
виписки із наказів, особові рахунки і
відомості на видачу заробітної плати,
посвідчення, характеристики, письмові
трудові договори і угоди з відмітками
про їх виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 2 Наказу
Мінюсту/Міністерство праці
України/Мінсоцзахисту від 29.07.1993р № 58
«Про затвердження Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників» записи виконуються
арабськими цифрами (число і місяць -
двозначними). Записи виконуються
акуратно, ручкою кульковою або з пером,
чорнилами чорного, синього або
фіолетового кольорів, і завіряються
печаткою запис про звільнення, а також
відомості про нагородження та
заохочення.

Згідно записів наданої позивачем
трудової книжки серія БТ-І № 0241741 на
сторінці 10-11 зроблені записи №16 від
04.09.1991р. про прийняття на роботу водієм
1-го класу на автобус «КАВЗ» на
підставі наказу №93 від 4.09.91р., а також
зроблено запис №17 від 18.03.1996р. про
звільнення за власним бажанням ст. 38
КЗпП УРСР ст. інспектор ВК на підставі
наказу №21 від 18.03.1996р. Вказані записи
засвідчені підписом та круглою
печаткою підприємства.

Дослідивши вказані записи трудової
книжки, суд вважає, що вони
відповідають вимогам Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, яка затверджена наказом
Мінюсту/Міністерство праці
України/Мінсоцзахисту від 29.07.1993р № 58, є
точними і такими, що можна чітко
прочитати.

Натомість відповідачем в якості
підстави для відмови в зарахуванні
вказаного періоду роботи було
зазначено про некоректність таких
записів в трудовій книжці через те, що
дата прийому та дата наказу про
звільнення зроблені іншими чорнилами.
Хоча в дійсності положення Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників та Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993р. № 637 «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній» не містять такої вимоги
щодо однаковості чорнил, якими повинні
виконуватися всі записи в трудовій
книжці працівника. Виконання записів в
трудовій книжці різними чорнилами не
можна визнати некоректними або таким,
що не відповідає вимогам Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників, а відтак не може бути
підставою для неврахування таких
записів в трудовій книжці при
розрахунку страхового стажу.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням наведених вище вимог
законодавства та існуючих обставин
справи, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що у відповідача не було
достатніх правових підстав для відмови
позивачу в зарахуванні до страхового
стажу періоду його роботи з 04.09.1991р. по
18.03.1996р., тому такі дії відповідача є
незаконними, а позовні вимоги законним
та обґрунтованими.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя на
постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 16 липня 2014 року у
справі № 264/5038/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 16 липня 2014 року у
справі № 264/5038/14-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
В.В.Попов

М.Г.Сухарьок