Справа № 826/6685/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6685/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

18 липня 2014 року №826/6685/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

до

Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області

про

визнання протиправними дій, скасування постанови від 12.12.2013 №000102,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги мотивовано необґрунтованістю висновків акту перевірки від 29.11.2013 №000120, що призвело до протиправного застосування штрафних санкцій до позивача.

В судовому засіданні 03.07.2014 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 03.07.2014 не забезпечив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через відділ документообігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду міста Києва надіслав заперечення на адміністративний позов, якими просив в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв’язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні 03.07.2014, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи №826/6685/14 у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Київській області на підставі наказу від 27.11.2013 №276 та направлення від 27.11.2013 №169 проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса», розташованого за адресою: Київська область, місто Фастів, вулиця Інтернаціональна, 6.

За результатами перевірки складено акт від 29.11.2013 №000120 в якому зафіксовано порушення дев’яти найменувань продукції, на якій не було нанесено національного знаку відповідності та відсутня технічна документація, чим порушено вимоги технічних регламентів, що ставляться до такого виду продукції.

Позивач не погоджуючись з діями Інспекції по проведенню перевірки та по прийняттю постанови від 12.12.2013 №000102 про накладення штрафних санкцій, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» одним із заходів ринкового нагляду є перевірка характеристик продукції.

Підпунктом б) пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено обмежувальний (корегувальний) захід, у вигляді заборони надання продукції на ринку.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Частиною п’ятою статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

З матеріалів справи вбачається, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Київській області проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса», розташованого за адресою: Київська область, місто Фастів, вулиця Інтернаціональна,6, на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом’янського району міста Києва від 26.11.2013 №405/01-01, згоди Державної інспекції з питань захисту прав споживачів від 26.11.2013 №5469-2-7/6, наказу від 27.11.2013 №276 та направлення від 27.11.2013 №169.

Вказаним рішенням встановлено, що перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» була призначена у відповідності з встановленими вимогами законодавства та встановлено відсутність порушень при здійсненні проведення перевірки посадовими особами територіальних органів Держспоживінспекції України при проведенні перевірки магазинів торгівельної мережі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом’янського району міста Києва.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на постанову Окружного адміністративного суду міста Києві від 14.07.2014 в адміністративній справі №826/6626/14, оскільки, по-перше, наказ Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області від 27.11.2013 №276 не був предметом розгляду в даній справі (оскаржувались інші накази інспекції), а по-друге, зазначена постанова Окружного адміністративного суду міста Києві від 14.07.2014 не набрала законної сили.

Отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Аналізуючи доводи позивача щодо оскаржуваної постанови про накладення штрафних санкцій від 12.12.2013 №000102, суд наголошує на наступному.

Так, відповідно до пункту 1 частини третьої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до розповсюджувача продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції застосовується штраф у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 частини третьої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що розповсюдження продукції, щодо якої неналежне застосовано Національний знак відповідності (крім нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів), - у розмірі від сімдесяти п'яти до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від ста до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи підстави з яких на позивача накладено відповідні штрафні санкції, а також матеріали справи, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності» відповідність введених в обіг в Україні продукції, процесів та послуг технічним регламентам є обов'язковою.

Відповідно до пункту 7 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 №1149, перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність (пункт 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 № 1149).

Згідно пункту 6 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №785 обладнання може бути введено в обіг або в експлуатацію, якщо воно за умови правильного встановлення, обслуговування та використання за призначенням відповідає вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з приписами статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходами ринкового нагляду є:

- перевірка характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування);

- обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції;

- контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;

- попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Як вбачається з акту перевірки характеристик продукції від 29.11.2013 №000120, позивачем порушено вимоги технічних регламентів на відповідну продукцію, зокрема:

здійснювалось розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності;

введення в обіг продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності;

введення в обіг продукції, на яку відсутня технічна документація, зокрема, протоколи випробувань.

Суд наголошує на тому, що позивачем не спростовано висновки акту перевірки щодо наявності відповідних порушень, жодних доказів не надано.

Натомість до письмових заперечень відповідача надані документи, які досліджувались перевіряючими під час здійснення перевірки і на підставі яких зроблено відповідні висновки про порушення позивачем вимог чинного законодавства.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Оскаржуваним рішенням від 12.12.2013 №000102 позивачеві визначено суму штрафу у 12 325 грн., 2 відсотка від якої складає суму 246, 50 грн.

Враховуючи сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 255,78 грн. (182,70 грн. за вимогу майнового характеру та 73,08 грн. за вимогу немайнового характеру), з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 644,30 грн. (1900,08 грн. – 255,78 грн.).

З огляду на викладене та керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.