Справа № 2а-1174/10/1370
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Київ К/800/55043/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Блажівської Н.Є,
Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 31.05.2010 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 року

у справі № 2а-1174/10/1370

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у
Сокальському районі Львівської
області

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

встановив:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_4
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
Львівської області про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31.05.2010 року
у справі № 2а-1174/10/1370, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 року,
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
відповідач з вимогами та доводами
скаржника не погоджується, просить
залишити без змін рішення судів
попередніх інстанцій.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
виїзної планової перевірки ОСОБА_4 з
питань дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.04.2006 року по 31.03.2009 року, відповідачем
складено акт від 12.08.2009 року №
731/1702/НОМЕР_1, яким встановлено
порушення п. 1 ст. 14 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян», пп. 3.1.2 п.3.1 ст. 3, п.
4.1 ст. 4, п. 7.1 ст. 7, пп. 9.12.1, пп. 19.2.2 п. 19.2 ст.
19, пп. 16.3.3 п.16.3 ст. 16 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», в
частині заниження податку з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності на
загальну суму 11 913, 75 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 01.12.2009 року №
/2, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем податок з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності у розмірі 11 913, 75 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій прийшли до
висновку щодо правомірного прийняття
податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення відповідних
правовідносин, погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на таке.

Відповідно до частини першої ст. 14
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»
перерахування утриманих сум податку до
бюджету підприємства, установи,
організації та фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності здійснюють
у порядку, передбаченому статтею 10
цього Декрету.

Громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи, мають право
самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів, одержаних від
цієї діяльності, за фіксованим
розміром податку (далі - фіксований
податок) шляхом придбання патенту за
умови, якщо: кількість осіб, які
перебувають у трудових відносинах з
таким громадянином - платником податку,
включаючи членів його сім'ї, які беруть
участь у підприємницькій діяльності,
не перевищує п'яти; валовий доход
такого громадянина від самостійного
здійснення підприємницької діяльності
або з використанням найманої праці за
останні 12 календарних місяців, що
передують місяцю придбання патенту, не
перевищує семи тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян: громадянин здійснює
підприємницьку діяльність з продажу
товарів і надання супутніх такому
продажу послуг на ринках та є платником
ринкового збору згідно з
законодавством. Доходи такого
громадянина, одержані від здійснення
інших видів підприємницької
діяльності, оподатковуються у
загальному порядку.

На доходи громадян, одержані від
здійснення підприємницької
діяльності, у разі сплати ними
фіксованого податку, не поширюються
положення статей 5 та 6 цього Декрету.

Відповідно до пп. 4.2.8. п. 4.2 ст. 4 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» до складу загального
місячного оподатковуваного доходу
включається оподатковуваний дохід
(прибуток), не включений до розрахунку
загальних оподатковуваних доходів
попередніх податкових періодів та
самостійно виявлений у звітному
періоді платником податку або
нарахований податковим органом згідно
із законом.

Згідно із п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
ставка податку становить 15 відсотків
від об'єкта оподаткування, крім
випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.3
цієї статті.

Підпунктом 9.12.1. п. 9.12 ст. 9 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» передбачено, що
оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою від продажу нею
товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Відповідно до пп. 9.12.2. п. 9.12. ст. 9
вказаного Закону, якщо фізична особа -
суб'єкт підприємницької діяльності або
фізична особа, яка сплачує ринковий
збір, отримує інші доходи, ніж
визначені у підпункті 9.12.1 цього пункту,
то такі доходи оподатковуються за
загальними правилами, встановленими
цим Законом для платників податку, що
не є такими суб'єктами підприємницької
діяльності.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» передбачено, що
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач зареєстрований
Сокальською районною державною
адміністрацією Львівської області,
здійснює торгівельну діяльність на
ринку при сплаті фіксованого податку.

Згідно податкової декларації про
доходи одержані з 1 січня по 31 грудня 2007
року позивачем задекларовано суму
одержаного валового доходу 125 400,00 грн.

У 2008 році позивачем задекларовано
валовий дохід у сумі 99 500,00 грн.

Судами вірно зазначено, що за
результатами 2007 року позивач
зобов'язаний був обрати іншу (загальну
або спрощену) систему оподаткування
починаючи з наступного звітного
періоду, зі сплатою податку з доходів
фізичних осіб за правилами
встановленими розділом IV Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» та
відповідно до вимог пп.9.12.1, пп. 9.12.2 п. 9.12
ст. 9 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

Судом апеляційної інстанції вірно
відхилено посилання позивача на те, що
при зверненні до податкового органу із
заявами про видачу фіксованого патенту
у 2008 році, податковий орган не відмовив
позивачу у його видачі, цим і
підтвердив свою згоду про належне
обрання способу оподаткування за
фіксованим розміром податку, оскільки
відповідно до положень Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян»
фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності, яка здійснює
підприємницьку діяльність з продажу
товарів і надання супутніх такому
продажу послуг на ринках та є платником
ринкового збору, може самостійно за
власним бажанням обрати спосіб
оподаткування доходів, одержаних від
такої діяльності, за фіксованим
розміром податку шляхом придбання
патенту при дотриманні встановлених
зазначеним Декретом умов.

Однією з таких умов є не перевищення
валового доходу такого громадянина від
самостійного здійснення
підприємницької діяльності або з
використанням найманої праці за
останні 12 календарних місяців, що
передують місяцю придбання патенту,
тобто семи тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (119 000, 00
грн.).

Патент видається на термін від одного
до дванадцяти календарних місяців за
виборам платника фіксованого податку.
Враховуючи, що фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності може
перейти на сплату фіксованого податку
за умови, якщо його валовий дохід за 12
календарних місяців не перевищує 119 000,
00 грн., у заяві на одержання
(продовження) патенту такий суб'єкт
підприємницької діяльності повинен
зазначити суму одержаного валового
доходу за попередні перед одержанням
(продовженням) патенту 12 календарних
місяців або про неотримання таких
доходів. Для зазначення в заяві розміру
одержаного валового доходу платник
фіксованого податку повинен вести
особистий облік валових доходів у
зручній для нього формі. У разі
перевищення зазначеного рівня
валового доходу він повинен перейти на
загальну систему оподаткування.

При цьому положення ст. 14 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян»
визначають, що податковий орган
зобов'язаний видати патент протягом
трьох робочих днів з дня прийняття
вказаної заяви від платника податку,
оформленої належним чином. Попередня
перевірка достовірності даних,
зазначених у заяві про доходи
громадянина від здійснення
підприємницької діяльності, або даних
про їх неотримання податковим органом
не здійснюється. Відповідальність за
достовірність таких даних несе платник
податку відповідно до законодавства
України.

Враховуючи вищевикладене, суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку, що позивач, як платник
фіксованого податку, повинен був
перейти на загальну систему
оподаткування, якщо його валовий дохід
від самостійного здійснення
підприємницької діяльності або з
використанням найманої праці за
останні 12 календарних місяців, що
передують місяцю придбання патенту,
перевищив 119 000 грн.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави
вважати, що судами першої та
апеляційної інстанцій ухвалено
обґрунтовані рішення, які постановлені
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, підстав для їх
скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 31.05.2010 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 року
у справі № 2а-1174/10/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та на неї може бути подана
заява про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
Н.Є.Блажівська

М.В.Сірош