Справа № 826/8941/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2014 року 08:40
№ 826/8941/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Саніна Б.В., за участю
секретаря судового засідання
Борисової Т.М., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса»доІнспекції з
питань захисту прав споживачів у
Херсонській областіпровизнання
протиправними дії та скасування
постанови,ВСТАНОВИВ:
До судді Окружного адміністративного
суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
(надалі - Позивач/ТОВ «Дієса») до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Херсонській області
(надалі - Відповідач/Інспекція), в якому
просить суд:
1. Визнати дії посадових осіб
Інспекції при проведенні позапланової
перевірки магазину ТОВ «Дієса» за
адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 19,
2. Скасувати постанову №74 від 14.05.2014 р.
про накладення стягнень, передбачених
ст.23 Закону України «Про захист прав
споживачів», якою застосовано до
адміністративно-господарський штраф 52
3. Витрати по сплаті судового збору
покласти на відповідача.
Після усунення недоліків позовної
заяви, ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.07.2014 р. провадження по справі було
відкрите та призначено справу до
судового розгляду.
В судове засідання з'явився
представник Позивача, який позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив їх задовольнити із підстав,
викладених в адміністративному позові,
зокрема, зазначив про порушення
Відповідачем положень Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 р. №877 (надалі -
Закон №877) під час проведення
позапланової перевірки Позивача та під
час винесення Інспекцією постанови про
накладення стягнень від 14.05.2014 р. №74
(надалі - Постанова №74).
В судове засідання не з'явився
представник Відповідача, про час та
місце був повідомлений належним чином,
причини неявки в судове засідання не
вказав, клопотання про відкладення
судового розгляду справи не подавав. В
той же час, подані письмові
заперечення, в яких просив відмовити у
задоволенні позовних вимог, а також
справу розглянути справи без участі
Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема "Іззетов проти України", "Пискал
проти України", "Майстер проти України",
"Субот проти України", "Крюков проти
України", "Крат проти України", "Сокор
проти України", "Кобченко проти
України", "Шульга проти України", "Лагун
проти України", "Буряк проти України",
"ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик
проти України" суду потрібно
дотримуватись розумного строку для
судового провадження.
Відповідно до положень ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) суд перейшов до
письмового провадження по справі, та
надано сторонам час для подання
додаткових документів та пояснень по
справі.
Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення
представника Позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 02.12.2013 р. по 12.12.2013 р. на підставі
згоди Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів від
27.11.2013 р., направлення від 02.12.2013 р.
№00000625, відповідно до ст.5 та ст.6 Закону
№877 Інспекцією була проведена
позапланова перевірка магазину
«Ельдорадо» ТОВ «Дієса» за адресою: м.
Херсон, Миколаївське шосе, 19, з питань
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів, за
результатами якої складено акт №00000504
від 02.12.2013 р. перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів (надалі - Акт перевірки
№00000504), в якому зафіксовано порушення
Позивачем вимог ст.14 та ст.15 Закону
України «Про захист прав споживачів»
від 12.05.1991 р. №1023-ХІІ (надалі - Закон
№1023), п.16, п.2 гл.4 та п.5 гл.5 Правил
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами, затверджених Наказом
Міністерства економіки України від
19.04.2007 р. №104 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.11.2007 р.
Порядку гарантійного ремонту
(обслуговування) або гарантійної
заміни технічно складних побутових
товарів, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 р.
№506 (надалі - Порядок №506), а саме: до
продажу пропонувалися товари без
необхідної доступної, достовірної та
своєчасної інформації про назву
товару, дату виготовлення; відомості
найменування та адресу виробника,
інформацію про умови зберігання;
гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця); правила та умови
ефективного і безпечного використання
товару; строк придатності (строк
служби) товару, відомості про необхідні
дії споживача після його закінчення, а
також про можливі наслідки в разі
невиконання цих дій; найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування. Крім того,
на час проведення перевірки документи
про якість та безпеку на товар не
Поряд із цим, на підставі Акту
перевірки №00000504 Інспекцією винесено
Постанову №74 про накладення стягнень,
передбачених ст.23 Закону №1023, якою у
зв'язку із відсутністю необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію застосовано
до ТОВ «Дієса» штраф у розмірі 52 522,83
Проте, вважаючи дії Інспекції при
проведенні позапланової перевірки
протиправними, а оскаржувану Постанову
№74 необґрунтованою, Позивач звернувся
до суду із даним позовом.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.
Нормативно-правовим актом, який
визначає правові та організаційні
засади, основні принципи і порядок
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, повноваження органів
державного нагляду (контролю), їх
посадових осіб і права, обов'язки та
відповідальність суб'єктів
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю) є Закон
№877.
Відповідно до ч.4 ст.4 Закону №877 орган
державного нагляду (контролю) не може
здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
В той же час, приписами Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів, затвердженого
указом Президента України №465/2011 від
13.04.2011 р. визначено, що Державна
інспекція України з питань захисту
прав споживачів є спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів.
При цьому, відповідно до п.7
вищевказаного Положення, а також п.1
Положення про інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України №206 від 09.11.2011 р.
(надалі - Положення №206),
Держспоживінспекція України здійснює
свої повноваження через територіальні
Положенням №206 зафіксовано основні
завдання Держспоживінспекції України,
до яких віднесено здійснення
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, рекламу в цій сфері та
державний ринковий нагляд.
Водночас, в пп.6.1 п.6 Положення №206
передбачено, що Інспекції
Держспоживінспекції України мають
право перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг, а
також здійснювати державний ринковий
нагляд у межах сфери відповідальності
відповідно до повноважень, визначених
Законами України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції», «Про загальну безпечність
нехарчової продукції», «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності».
Разом із тим, згідно із ч.3 ст.4 Закону
№877 державний нагляд (контроль)
здійснюється у формі планових та
позапланових заходів.
В той же час, відповідно до ч.1 ст.6
Закону №877 підставами для здійснення
позапланових заходів, зокрема, є
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.
Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
Так, як вбачається з Акту перевірки
№00000504, підставою для проведення
Інспекцією перевірки ТОВ «Дієса» стало
звернення Спілки захисту прав
споживачів Солом'янського району м.
Києва №405/01-01 від 26.11.2013 р. про порушення
суб'єктом господарювання вимог
законодавства до Держспоживінспекції
України, яка опісля надала згоду від
позапланових заходів зі здійснення
державного контролю Відповідачу.
При цьому, з огляду на направлення
Інспекції від 02.12.2013 р. №00000625
встановлено, що перевірка ТОВ «Дієса»
була здійснена з питань дотримання
законодавства про захист прав
споживачів, що відповідає викладеній
вимозі у зверненні Спілки захисту прав
споживачів Солом'янського району м.
З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку про те, що Інспекція,
отримавши згоду Держспоживінспекції
України за зверненням Спілки захисту
прав споживачів Солом'янського району
м. Києва, правомірно провела
позапланову перевірку ТОВ «Дієса», а
тому твердження Позивача про допущення
Відповідачем грубого порушення норм
законодавства щодо проведення такої
перевірки є необґрунтованим та
Поряд із цим, відповідно до ч.6 ст.7
Закону №877 за результатами здійснення
планового або позапланового заходу
посадова особа органу державного
нагляду (контролю), у разі виявлення
порушень вимог законодавства, складає
акт, який повинен містити такі
відомості, а саме: дату складення акта;
тип заходу (плановий або позаплановий);
вид заходу (перевірка, ревізія,
обстеження, огляд тощо); предмет
державного нагляду (контролю);
найменування органу державного
нагляду (контролю), а також посаду,
прізвище, ім'я та по батькові посадової
особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом.
Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
Зауваження суб'єкта господарювання
щодо здійснення державного нагляду
(контролю) є невід'ємною частиною акта
органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб'єкта господарювання
підписати акт посадова особа органу
державного нагляду (контролю) вносить
до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
Разом із тим, суд критично ставиться до
посилань Позивача на те, що про факт
неповного та необ'єктивного здійснення
державного нагляду (контролю)
посадовими особами Інспекції при
проведенні перевірки свідчить дата
складання Акту перевірки №00000504 (02.12.2013
р.), що не є останнім днем проведення
відповідного заходу - 12.12.2013 р.,
оскільки, як вбачається з Акту
перевірки №00000504, він був складений у
присутності директора ТОВ «Дієса»
Ліндт М.А., посада якого та факт
наявності в останнього відповідних
повноважень діяти від імені Позивача
останнім не заперечувалося.
Водночас, суд звертає увагу на те, що
згідно із запису посадової особи
Інспекції в Акті перевірки №00000504 Ліндт
М.А. від заперечень, зауважень та
пояснень відмовився, а тому у зв'язку із
відсутністю відповідних зауважень
(заперечень) щодо дати та порядку
складання Акту перевірки вказані
посилання Позивача є безпідставними.
Крім того, слід зазначити, що факт
складання Акту перевірки №00000504 саме
02.12.2013 р., а не 12.12.2012 р., тобто не в
останній день перевірки ТОВ «Дієса», не
є порушенням, за наслідками якого
фактичні дані за результатами
перевірки підлягають нівелюванню,
оскільки за своєю правовою природою
Акт перевірки є лише засобом
документування результатів такої
перевірки та не спричиняє правових
наслідків для Позивача.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов
до висновку про те, що дії посадових
осіб Інспекції при проведенні
позапланової перевірки магазину ТОВ
«Дієса» за адресою: м. Херсон,
Миколаївське шосе, 19, є правомірними,
відтак, відсутні підстави для
задоволення позовних вимог у цій
Щодо позовної вимоги Позивача про
скасування Постанови №74 суд зазначає
Нормативно-правовим актом, який
регулює відносини між споживачами
товарів, робіт і послуг та виробниками
і продавцями товарів, виконавцями
робіт і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів, є Закон №1023.
У ч.1 ст.6 Закону №1023 встановлено, що
продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.
Відповідно до п.1, п.2 та п.13 ч.1 ст.26
Закону №1023 спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи в областях,
містах Києві та Севастополі, а на
території Автономної Республіки Крим -
орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
ь давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів;
ь перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів;
ь накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
ст.23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
Поряд із цим, згідно із п.7 ч.1 ст.23 Закону
№1023 у разі порушення законодавства про
захист прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.
Разом із тим, з огляду на зміст
оскаржуваної Постанови №74 судом
встановлено, що підставою для її
винесення стало порушення ТОВ «Дієса»
ст.8 та ст.15 Закону №1023, а саме: у 45
найменувань реалізованої Позивачем
продукції відсутня необхідна,
доступна, достовірна та своєчасна
інформація про товари.
В той же час, згідно із ч.4 ст.8 Закону
№1023 продавець і виробник під час
продажу (реалізації) товару зобов'язані
інформувати споживача про
підприємства, що задовольняють вимоги,
встановлені ч.1 і ч.3 цієї статті. За
ненадання такої інформації
встановлюється відповідальність
згідно із ст.15 і ст.23 цього Закону.
Разом із тим, у ч.1 ст.15 Закону №1023
встановлено, що споживач має право на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна
містити: 1) назву товару, найменування
або відтворення знака для товарів і
послуг, за якими вони реалізуються; 2)
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; 3) дані про
основні властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт; 4)
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; 5)
позначку про наявність або відсутність
у складі продуктів харчування
генетично модифікованих компонентів; 6)
дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції; 61) виробник
(продавець) у разі виявлення
недостовірної інформації про
продукцію (якщо вона не шкодить життю,
здоров'ю або майну споживача) протягом
тижня вилучає цю продукцію з продажу та
приводить інформацію про неї до
відповідності; 7) дату виготовлення; 8)
відомості про умови зберігання; 9)
гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця); 10) правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; 11) строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; 12) найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.
Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №1023
інформація, передбачена ч.1 цієї статті,
доводиться до відома споживачів
виробником (виконавцем, продавцем) у
супровідній документації, що додається
до продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування. Інформація про
продукцію може бути розміщена у місцях,
де вона реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
Крім того, Правилами роздрібної
торгівлі непродовольчими товарами,
затвердженими наказом Міністерства
економіки України від 19.04.2007 р. №104
(надалі - Правила №104) регламентується
порядок приймання, зберігання,
підготовки до продажу та продажу
непродовольчих товарів через
роздрібну торговельну мережу, а також
визначаються вимоги щодо дотримання
прав споживачів стосовно належної
якості та безпеки товарів і рівня
торговельного обслуговування.
Пунктами 10 та 14 Правил №104 встановлено,
що до подання товарів у торговельний
(демонстраційний) зал працівники
суб'єкта господарювання проводять
підготовку товарів до продажу
(розпакування, перевірка цілісності
індивідуальної упаковки, пломб
підприємства-виробника, наявності
маркувальних даних і якості, чищення,
прасування, перевірка наявності
інструкцій з експлуатації, технічних
паспортів, гарантійних талонів,
комплектність виробів, перевірка
роботи в дії тощо). У торговельному
(демонстраційному) залі мають бути
виставлені наявні в суб'єкта
господарювання товари або їх зразки в
повному асортименті. Забороняється
продаж товарів, що не мають
відповідного маркування, належного
товарного вигляду, на яких строк
придатності не зазначено або зазначено
з порушенням вимог нормативних
документів, строк придатності яких
минув, а також тих, що надійшли без
документів, передбачених
законодавством, зокрема, які
засвідчують їх якість та безпеку.
Здійснюючи продаж непродовольчих
товарів вітчизняного та іноземного
виробництва, працівники суб'єкта
господарювання зобов'язані надати
споживачам необхідну, достовірну та
своєчасну інформацію про товари в
супровідній документації, що додається
до продукції, на етикетці, а також
маркуванням чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів товарів, яка має містити:
назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинні відповідати
вітчизняні товари; дані про основні
властивості товару; відомості про
вміст шкідливих для здоров'я речовин,
які встановлені нормативно-правовими
актами, та застереження щодо
застосування окремих товарів, якщо
такі застереження встановлені
нормативно-правовими актами; дані про
ціну (тариф), умови та правила придбання
товару; дату виготовлення; відомості
про умови зберігання; гарантійні
зобов'язання виробника (виконавця);
правила та умови ефективного і
безпечного використання товару; строк
придатності (строк служби) товару,
відомості про необхідні дії споживача
після його закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування (п.16 Правил
№104).
Поряд із цим, Порядок гарантійного
ремонту (обслуговування) або
гарантійної заміни технічно складних
побутових товарів, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.04.2002 р. №506 (надалі - Порядок),
визначає відносини між споживачами,
які придбавають технічно складні
побутові товари для власних побутових
потреб, та їх виробниками, продавцями і
виконавцями робіт з гарантійного
ремонту (обслуговування) або
гарантійної заміни товарів.
Відповідно до п.8 Порядку №506
експлуатаційні документи повинні
відповідати ГОСТу 2.601-95
«Эксплуатационные документы» і
вимогам цього Порядку. На товари
іноземного походження, що ввозяться в
Україну, експлуатаційні документи
повинні бути виконані державною мовою
та мовою держави походження товару.
В той же час, як вбачається з Акту
перевірки №00000504, Позивачем до
реалізації пропонувалися товари
забезпечені цінниками з позначенням
роздрібних цін без необхідної,
доступної, достовірної, повної та
своєчасної інформації про товар,
зокрема: жодним способом (у маркуванні,
супровідних та експлуатаційних
документах, засобами дистанційного
зв'язку) не забезпечено доведення до
споживача інформації про найменування
та назву товаровиробника, його
місцезнаходження, дату виготовлення,
відомості про умови ефективного
використання та зберігання, гарантійні
зобов'язання виробника (виконавця),
правила та умови ефективного і
безпечного використання технічно
складної побутової техніки, строк
придатності (термін служби). На час
перевірки Позивачем у повному обсязі
не були надані документи про якість та
безпеку на реалізуємий товар.
Разом із тим, суд приймає до уваги
посилання Відповідача на розд.ІV
«Припис» Акту перевірки №00000504, яким
Позивача зобов'язано усунути вказані
вище порушення, зокрема: надати
документи про якість та безпеку,
прибуткові накладні на товари,
зазначені в дод.7 п.1-45, та повідомити
письмово Інспекцію про виконання вимог
припису до розгляду матеріалів справи
Однак, ігноруючи вимоги Припису, ТОВ
«Дієса» не було представлено до
Інспекції необхідних документів,
пояснень, довідок на спростування
викладених в Акті перевірки №00000504
висновків Відповідача.
Водночас, надані Позивачем до суду
копії декларацій про відповідність,
які за твердженнями останнього,
вказують на наявність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, яка була
об'єктом перевірки, не спростовують
висновків Інспекції, зроблених під час
перевірки ТОВ «Дієса», оскільки не
дають підстав стверджувати, що дані
факти існували під час проведення
посадовими особами Інспекції
позапланової перевірки, результати
якої оскаржуються. При цьому, інших
доказів на обґрунтування власної
позиції Позивачем не надано, а з
матеріалів справи не вбачається.
З огляду на вищевказане, у зв'язку із
здійсненням ТОВ «Дієса» реалізації
продукції без необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації,
враховуючи відсутність підстав для
висновку про незаконність проведення
Відповідачем перевірки, суд приходить
до висновку про правомірність
застосування до Позивача оскаржуваною
Постановою №74 штрафу в розмірі 52 522,83
грн., а позовні вимоги залишає без
Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
В ч.1, ч.4, ч.5 та ч.6 ст.72 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Суд може збирати докази з
власної ініціативи. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.
Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.
Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
З огляду на вищевказане суд, дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог Позивача.
Відповідно до положень ст.94 КАС
України, судовий збір на користь
Позивача не відшкодовується.
Водночас, згідно із ч.3 ст.4 Закону
України «Про судовий збір» під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.
Таким чином, оскільки сплачена ТОВ
«Дієса» сума судового збору становить
255,78 грн., відповідно, решта суми
судового збору (1 571,22 грн.) має бути
стягнута з Позивача, оскільки позовні
вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд -
1. В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Херсонській області відмовити в
2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
решту суми судового збору у розмірі 1 571
(одна тисяча п'ятсот сімдесят одна) грн.
22 коп. на розрахунковий рахунок
38004897, МФО 820019, код класифікації доходів
бюджету 22030001, призначення платежу:
«Судовий збір за розгляд Окружним
адміністративним судом м. Києва
адміністративної справи №826/8941/14».
Контроль за виконанням даного пункту
покласти на Державну податкову
інспекцію у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б. В. Санін