Справа № 2а-13708/08/1570
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року
м. Київ К/9991/49219/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Карася О.В.

Кошіля В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Болградському
районі Одеської області

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 травня
2011 року

у справі № 2а-13708/08/1570

за позовом Сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Баннівка»

до Державної податкової інспекції у
Болградському районі Одеської області

про списання податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Баннівка» (далі -
СГВК «Баннівка»; позивач) звернувся
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у Болградському
районі Одеської області (далі - ДПІ у
Болградському районі Одеської області;
відповідач), в якому просив зобов'язати
відповідача списати безнадійний
податковий борг з прибуткового податку
в розмірі 193 746,79 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 28 квітня
2010 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано відсутністю правових
підстав для списання податкового боргу
позивача в розглядуваній ситуації з
огляду на те, що спірна сума не
підтверджується даними особового
рахунку кооперативу.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 травня
2011 року апеляційну скаргу СГВК
«Баннівка» задоволено, постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 28 квітня 2010 року скасовано,
прийнято нову постанову, якою
задоволено адміністративний позов.
Зобов'язано ДПІ у Болградському районі
Одеської області списати безнадійний
податковий борг СГВК
«Баннівка» з прибуткового податку в
розмірі 193 746,79 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням у справі, відповідач оскаржив
його в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 травня
2011 року та залишення в силі
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2010
року.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач 18 серпня 2008
року звернувся до Державної податкової
адміністрації в Одеській області із
заявою № 243 про списання безнадійного
податкового боргу з прибуткового
податку в розмірі 193 764,79 грн., стосовно
якого минув строк позовної давності та
наявність якого засвідчується
відповідними актами перевірок, а також
даними бухгалтерського обліку по
аналітичному рахунку № 641 «Розрахунки
за податками».

Вимоги щодо списання безнадійного
податкового боргу обґрунтовано також
наявністю форс-мажорних обставин, що
підтверджується висновками
Торгово-промислової плати України №
6230/05-4 від 11 червня 2003 року та № 12611/05-4
від 25 вересня 2003року.

Листом № 5851/10-0015 від 10 вересня 2008 року
ДПІ у Болградському районі Одеської
області відмовлено СГВК «Баннівка» в
списанні безнадійного податкового
боргу, оскільки податкова
заборгованість не знайшла свого
підтвердження в картці особового
рахунку платника, а обліковується лише
за бухгалтерським обліком позивача.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції про повну відмову в
задоволенні позовних вимог та
задовольняючи їх, суд апеляційної
інстанції виходив з наступних мотивів,
з якими погоджується суд касаційної
інстанції.

За змістом підпункту 18.2.1 пункту 18.2
статті 18 Закону України від
21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 2181-III)
підлягає списанню безнадійний
податковий борг, у тому числі пеня,
нарахована на такий податковий борг, а
також штрафні санкції.

Відповідно до підпункту «в» підпункту
18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону
№ 2181-III під терміном «безнадійний» слід
розуміти, зокрема, податковий борг
юридичних та фізичних осіб, стосовно
якого минув строк позовної давності,
встановлений цим Законом.

З урахуванням викладеного та з огляду
на встановлений Одеським апеляційним
адміністративним судом факт наявності
у позивача податкового боргу з
прибуткового податку в розмірі 193 746,79
грн., з часу виникнення якого минув
1095-денний строк, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про наявність в спірному випадку
правових підстав для задоволення
позовних вимог та списання наведеної
суми боргу.

Доводи ДПІ у Болградському районі
Одеської області щодо відсутності
зазначеної суми податкового боргу в
картці особового рахунку позивача
обґрунтовано відхилено Одеським
апеляційним адміністративним судом з
огляду на те, що списання податкового
боргу платника не залежить від порядку
його обліку органами державної
податкової служби, а здійснюється за
наявності обставин, що підтверджують
об'єктивне існування боргу, та підстав,
з якими законодавство пов'язує
можливість його списання.

З установлених судом апеляційної
інстанції обставин справи вбачається
об'єктивна наявність у СГВК «Баннівка»
податкового боргу з прибуткового
податку в розмірі 193 746,79 грн., який,
однак, не відображено в картці
особового рахунку. При цьому
правильність ведення податковим
органом оперативного обліку платежів
платника по особовим рахункам
останнього не охоплювалась предметом
даного спору та не досліджувалась
судами.

За наведених обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11 травня 2011 року такою, що
прийнята з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Болградському районі
Одеської області відхилити, а
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 травня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Карась О.В.

Кошіль В.В.