Справа № 815/6313/13-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6313/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в місті Одесі в порядку
письмового провадження у зв'язку з
неявкою сторін в судове засідання
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 04 жовтня 2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про зобов'язання оформити та видати
свідоцтво про право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований за адресою АДРЕСА_1 та
зобов'язання здійснити державну
реєстрацію права власності на вказаний
житловий будинок.

В обґрунтування позову зазначалось, що
ОСОБА_1 провела реконструкцію
належного їй на праві власності
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. 28 березня 2013 року, після
отримання декларації про готовність
реконструйованого об'єкта до
експлуатації, позивач звернулась до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції із заявою
про видачу свідоцтва про право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Проте, відповідачем відповідне
свідоцтво не видано, і, крім того,
рішенням від 02 квітня 2013 року № 1310807
ОСОБА_1 відмовлено у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
вказаний житловий будинок.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
при вирішенні справи неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, які суд першої інстанції вважає
встановленими, і, крім того, порушено
норми матеріального права. Так, судом
не прийнято до уваги положення ст. 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» щодо наявності
підстав для проведення державної
реєстрації прав. Крім того, судом не
враховано, що відповідно до ч. 5 ст. 3
вказаного Закону право власності та
інші речові права на нерухоме майно,
набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою. На думку апелянта,
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради від 25 вересня 1953 року № 1084,
яким за землекористувачами були
закріплені земельні ділянки, зокрема
за адресою: АДРЕСА_1, є належним
підтвердженням речового права на
земельну ділянку відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 22
вересня 2005 року по справі № 5-рп/2005. У
зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
її задоволення.

Судом встановлено, що 29 березня 2013 року
ОСОБА_1 звернулась до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень з метою
державної реєстрації права власності
на житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, до якої додала:

- договір купівлі-продажу від 13 грудня
2007 року будинку під номером 11, що
розташований в м. Одесі по провулку
Лодочному, та в цілому складається з
кам'яної житлової будівлі та надвірних
споруд, розташованих на земельній
ділянці площею 804 кв. м., яка знаходиться
за фактичним користуванням (а. с. 42-43);

- витяг про реєстрацію договору
купівлі-продажу в Державному реєстрі
правочинів від 13 грудня 2007 року (а. с. 44);

- витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно (а. с. 45);

- декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації від 28 березня 2013 року
«Реконструкція житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1» (а. с. 46-49);

- технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.
50-59);

- висновки Санітарно-епідеміологічної
станції м. Одеси на проект будівництва
№ 45-154 від 05 лютого 2009 року та № 550-2030 від
22 серпня 2008 року (а. с. 60-61, 62-63);

- рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради від 25 вересня 1953
року № 1084 (а. с. 64-66);

- висновок Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
«Про можливість введення в
експлуатацію будівель, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1» від 12 лютого 2010 року
№ 33/10-К (а. с. 67-68);

- узгодження з Управлінням інженерного
захисту території міста та розвитку
узбережжя Одеської міської ради
можливості введення в експлуатацію
будівель, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, від 24 лютого 2009 року № 56 та від
17 вересня 2008 року № 871 (а. с. 69, 70).

Рішенням Реєстраційної служби
Одеського міського управління від 02
квітня 2013 року № 1310807 ОСОБА_1 відмовлено
у державній реєстрації права власності
на житловий будинок, оскільки
позивачем в порушення вимог Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року № 703, не надано
документів на підтвердження державної
реєстрації речового права на земельну
ділянку, на якій розташовано таке
майно, за заінтересованою особою (а. с.
72).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку, що
Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції
правомірно відмовлено позивачу у
проведенні державної реєстрації прав.

Так, відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, регулює Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».
Державна реєстрація прав на об'єкт
незавершеного будівництва та їх
обтяжень у випадках, установлених
законом, проводиться у порядку,
визначеному цим Законом, з урахуванням
особливостей правового статусу такого
об'єкта.

За визначенням, наведеним у статті 2
названого Закону, державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону у Державному
реєстрі прав реєструються речові права
та їх обтяження на земельні ділянки, а
також на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
визначений в статті 15 Закону.

Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до вимог статті 15 Закону
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року № 703 було
затверджено Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (чинний на момент виникнення
спірних правовідносин), який визначає
процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Виключний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень визначено ч. 1 ст. 24 Закону, до
яких, зокрема, відноситься подання
документів, які не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують (пункт 4).

Абзацами другим та третім пункту 44
Порядку встановлено, що державна
реєстрація прав з видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
щодо новозбудованого або
реконструйованого нерухомого майна
проводиться за наявності державної
реєстрації речового права на земельну
ділянку, на якій розташоване таке
майно, за заінтересованою особою (крім
випадків проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на квартиру,
житлове чи нежитлове приміщення).

Державна реєстрація права власності на
земельну ділянку з видачею свідоцтва
про право власності на таке майно
проводиться за наявності державної
реєстрації земельної ділянки у
Державному земельному кадастрі.

Згідно абзацу другого пункту 46 Порядку
для проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
новозбудовані чи реконструйовані
об'єкти нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 28, 29
і 31 цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав, зокрема,
документ, що посвідчує речове право на
земельну ділянку (крім випадків
реконструкції квартири, житлового або
нежитлового приміщення).

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_1 на підтвердження наявності
речового права на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, до
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень від 29 березня 2013 року
надано рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради від 25 вересня 1953
року № 1084.

Зі змісту вказаного рішення
вбачається, що виконавчим комітетом
Одеської міської ради закріплено для
домоволодінь, користувачі яких не
надали правовстановлюючі документи,
земельну площу по нормам, передбаченим
діючим законодавством, в тому числі за
землекористувачем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
земельну ділянку площею 809 кв. м. (а. с.
15-17).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку, що
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради від 25 вересня 1953 року № 1084
не може бути прийнято за документ, що
посвідчує речове право ОСОБА_1 на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки вказане
рішення стосується речових прав на
вказану земельну ділянку ОСОБА_1.

На підставі викладеного, Реєстраційною
службою Одеського міського управління
юстиції правомірно відмовлено
позивачу у проведенні державної
реєстрації прав, що виключає
можливість задоволення позовних вимог
ОСОБА_1.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, суд апеляційної інстанції на
підставі ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
оскаржену постанову окружного
адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: