Справа № 2а-11913/09/2570
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д. В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря:
Тур В. В.

представника відповідача Паншиної І.
В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Чернігові головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
про визнання рішення нечинним, -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_3 звернулась до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
про визнання рішення нечинним від
27.10.2009 р. № , яким Державною
податковою інспекцією до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у сумі 18 404,10 грн. за порушення
вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.12.2009 р.,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.10.2010 р., у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.04.2013 р. постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.12.2009 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.10.2010 р. у
справі № 2а-11913/09/2570 скасовано, а
матеріали справи направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
р. адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у м. Чернігові головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 27.10.2009
р.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
в частині задоволення позовних вимог
та постановити нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що
з'явилась, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_3 згідно свідоцтва про
державну реєстрацію від 23.10.2008 р. НОМЕР_4
є фізичною особою-підприємцем.

11.12.2008 р. ФОП ОСОБА_3 отримала торговий
патент серії НОМЕР_3 на право
здійснення торгівельної діяльності,
строк дії з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., місце
торгівлі: відділ в магазині, АДРЕСА_1 (а.
с. 16).

16.12.2008 р. позивач отримала ліцензію на
право здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями серії АВ № 960479,
строк дії з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. (а. с. 19).

14.10.2009 р. працівниками ДПІ у м. Чернігові
на підставі направлень на перевірку
від 14.10.2009 р. № 2046 та № 2047 проведена
планова перевірка відділу в магазині
позивача в присутності продавця ОСОБА_4
(а. с. 45-46).

За результатами перевірки складено акт
від 14.10.2009 р. № 0742/25/26/23/ НОМЕР_2, в якому
зафіксовано, що облік товарних запасів
за місцем їх реалізації ведеться з
порушенням встановленого порядку його
ведення: при проведенні вибіркового
опису товарів та співставлення даних
результатів з наявними на момент
перевірки супровідними документами
встановлено, що на алкогольні напої,
які наведені в додатку № 3, на загальну
суму 9202,05 грн відсутні та не надані на
перевірку документи, які підтверджують
факт надходження даних товарів на
господарську одиницю.

27.10.2009 р. ДПІ у м. Чернігові прийнято
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № у розмірі
18404,10 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій формі при продажу товарів у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані:
вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 зазначеного Закону
передбачено, що облік товарних запасів
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідальність фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності за
порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону №
265/95-ВР встановлена ст. 21 зазначеного
Закону, якою обумовлено, що фінансова
санкція застосовується до суб'єктів
підприємницької діяльності, які не
ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання.

В свою чергу на законодавчому рівні
порядок обліку товарних запасів
встановлено виключно для юридичних
осіб, оскільки відповідно до п. 2 ст. 3
Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством.

Натомість, книга обліку доходів і
витрат призначена виключно для обліку
доходів та витрат суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних
осіб, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва, та не
передбачає обліку товарних запасів.

Незважаючи на це, п. 17 Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 р.
№ 833, передбачає заборону торгівлі
товаром, отриманим без документів,
передбачених законодавством, зокрема
які засвідчують їх якість та безпеку, а
п. 4 ст. 16 Закону України від 12.05.1991 р. №
1023-XII "Про захист прав споживачів"
передбачено, що реалізація товарів, що
підлягають обов'язковій сертифікації,
без сертифікатів відповідності (їх
копій, засвідчених продавцем) або
свідоцтва про визнання іноземних
сертифікатів забороняється.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що для
встановлення неправомірності дій
відповідача щодо винесення спірного
рішення визначальним фактором є
наявність у позивача первинних
документів на товари, зазначені
відповідачем в акті опису товарів, які
знаходились за місцем реалізації
(додаток № 3 до акту перевірки).

Так позивачу було запропоновано
прибути до органу податкової служби у
термін до 19.10.2009 р. для ознайомлення з
матеріалами перевірки, надання
мотивованих пояснень та документів
щодо фактів, викладених в акті, а саме
накладних на алкогольну продукцію.

16.10.2009 р. позивачем було надано письмове
пояснення стосовно перевірки, зі
змісту якого вбачається про надання
позивачем первинних документів на
товар, стосовно якого у ході перевірки
було зроблено висновок про неналежний
облік через відсутність таких
документів (а. с. 128).

Як вбачається з самого пояснення,
встановити беззаперечний факт подання
до податкового органу первинних
документів на товар неможливо, з огляду
не зазначення їх в якості додатків в
самому поясненні.

Незважаючи на це, позивач стверджує, що
документи нею були подані відповідачу
одночасно з поясненням від 16.10.2009 р.,
проти чого відповідач заперечує.

В такому випадку колегія суддів вважає
за необхідне застосувати ч. 2 ст. 71 КАС
України, відповідно до якої в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судах першої та апеляційної
інстанцій факт існування у позивача
первинних документів на перевірену
продукцію відповідачем не спростовано,
в той час, як копії первинних
документів наявні в матеріалах справи.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4
Податкового кодексу України визначено
презумпцію правомірності рішень
платника податків у разі, якщо норма
закону або іншого нормативно-правового
акта, виданого на підставі закону, або
якщо норми різних законів або різних
нормативно-правових актів допускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, унаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу.

З огляду на те, що законодавством не
передбачено чіткий перелік документів,
які мають бути в наявності у приватного
підприємця, колегія суддів вважає
наявність у позивача накладних та
видаткових накладних на придбання
перевіреного товару достатньою
первинною документацією для
встановлення відсутності
правопорушень з боку позивача в ході
перевірки.

З огляду на це, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги відповідача
безпідставними, а рішення суду першої
інстанції таким, що прийнято з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення в частині
його оскарження відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
головного управління Міндоходів у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
про визнання рішення нечинним залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 липня 2014 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І. О.
ГрибанСуддя О. А. Губська
(Повний текст ухвали виготовлено 09.09.2014
року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.