Справа № 813/8458/13-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
Справа
№ 876/6745/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Ільчишин Н.В., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2014 року у справі №813/8458/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, третя особа на
стороні відповідача: ОСОБА_2 про
визнання нечинним та скасування
припису №25/12 від 21.08.2013р.,-

В С Т А Н О В И В :

12.11.2013р. ОСОБА_1 звернулася з
адміністративним позовом в суд до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (далі-ІДАБК),
просила визнати незаконними дії ІДАБК
щодо видання стосовно ОСОБА_1 припису
№25/12 від 21.08.2013р. про знесення
самовільно збудованого об'єкта
господарської будівлі (сараю)
лінійними розмірами 5,40мх16,14м+6,80мх5,40м
за адресою: АДРЕСА_1; скасувати припис
ІДАБК №25/12 від 21.08.2013р. про знесення
самовільно збудованого об'єкта
господарської будівлі (сараю)
лінійними розмірами 5,40мх16,14м+6,80мх5,40м
за адресою: АДРЕСА_1 з метою усунення
порушень ст.ст. 27, 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі апелянт просить постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2014
року скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що судом при
винесенні постанови порушено та
невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що у матеріалах перевірки
додержання вимог законодавства
України у сфері містобудування щодо
господарської будівлі лінійними
розмірами 5.40мх16.14м+6,80мх5,40м за адресою:
АДРЕСА_1 не міститься доказів того, що
об'єкт самовільного будівництва
збудований з істотними порушеннями
будівельних норм, й усунення порушень
можливе лише шляхом знесення об'єкта.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали,
доводи апеляційної скарги в їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
21 серпня 2013 року посадовими особами
ІДАБК у присутності позивача ОСОБА_1
відповідно до ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Порядку здійснення
державного-архітектурно будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№553 на підставі звернення відділу
містобудування та архітектури
Сокальської РДА від 17.07.2013р. 31655/1-2
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 за
результатами якої складено акт № 25/24-ф.

Згідно акта перевіркою встановлено, що
на земельній ділянці, що знаходиться на
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на
підставі державного акта на право
приватної власності на землю від 12.09.1998
р. серія 5-АВ №080661 ОСОБА_1 у 2011 році зі
слів ОСОБА_2 та свідчень представника
сільської ради ОСОБА_3 самовільно
збудовано господарську будівлю
лінійним розписом 5.40х16,14 м х 6,80 м х5.40 по
АДРЕСА_1, без отримання будівельного
паспорта на забудову земельної ділянки
та без повідомлення про початок
виконання будівельних робіт, чим
порушено ст.27, п.1 ч.1 ст.34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Індивідуальний житловий
будинок загальною площею 57,3 кв.м з
господарською будівлею 10 кв.м. належить
ОСОБА_2 відповідно до витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно від
26.06.2009 виданого КП ЛОР
Червоноградського МБТІ №23137308 який
розташований за адресою на АДРЕСА_1.

На підставі акта перевірки 21 серпня 2013
року відповідачем складено припис
№25/12-ф про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
вимагається в 90-денний термін знести
господарську будівлю в АДРЕСА_1.

Окрім того, 21 серпня 2013 року Інспекцією
складено протокол про адміністративне
правопорушення №25/14-ф та 23 серпня 2013
року винесено постанову № 25/280-ф про
застосування до ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., який
нею був сплачений добровільно.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що здійснення
будівельних робіт на об'єктах
містобудування без повідомлення про
початок виконання будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом. Окрім того, документів, які
б підтверджували право власності чи
користування земельною ділянкою на
якій самовільно збудовано об'єкт
містобудування позивачем суду не
представлено.

З таким висновком погоджується колегія
суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок), затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року №553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням, вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції.

Згідно пункту 5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що
підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури; виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта;
перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності приписів та
вимог інспекцій; перевірка виконання
суб'єктом господарювання вимог
інспекції щодо усунення порушень
ліцензіатом ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
архітектури; звернення фізичних чи
юридичних осіб про порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
законодавства; вимога правоохоронних
органів про проведення перевірки.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (пункт 17
Порядку).

Відповідно до порядку здійснення
Державного архітектурно-будівельного
контролю, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року №553, приписи посадових осіб
інспекції - обов'язкові до виконання.

Згідно частині 1 статті 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Судом першої інстанції встановлено, що
документів, які підтверджують право
власності чи користування земельною
ділянкою, позивачкою як на час
перевірки так і час розгляду справи в
суді представлено не було. Земельна
ділянка, на якій самовільно збудовано
об'єкт містобудування належить третій
особі на праві власності.

Порядок знесення самочинно збудованих
об'єктів визначений ч.1 ст.38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» згідно якої,
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта перебудова якого, з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм,
є неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
замовник має право виконувати
будівельні роботи після реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; видачі замовнику
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт вважається
самовільним будівництвом і тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Аналіз чинного законодавства та
обставин у справі дає підстави колегії
суддів погодитись з висновками суду
першої інстанції, що позивачка на
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2
на праві приватної власності на землю
самовільно збудувала господарську
будівлю без отримання будівельного
паспорта на забудову земельної ділянки
та без повідомлення про початок
виконання будівельних робіт, порушивши
ст.27, п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», що є наслідком вважати
припис ІДАБК прийнято з дотриманням
вимог чинного законодавства та
принципів, передбачених ст.2 КАС
України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та
ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу чи постанову без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив в
задоволенні позовних вимог. Доводи ж
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2014 року у справі №813/8458/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Н.В. Ільчишин

В.Я. Макарик