Справа № 826/3121/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3121/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю
секретаря Тищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці,
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на посаді,
стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно-Західній
залізниці, Міністерства внутрішніх
справ України, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці №111 о/с від
28.05.2013 в частині про притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності;

- визнати незаконним та скасувати наказ
Міністерства внутрішніх справ України
№2050 від 30.11.2013 в частині притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності;

- визнати незаконним та скасувати наказ
Міністерства внутрішніх справ України
№1095 о/с від 05.12.2013 в частині про
звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх
справ в запас за ст. 64 п. «є» (за
порушення дисципліни);

- визнати незаконним та скасувати наказ
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці №290 о/с від
05.12.2013 в частині про звільнення ОСОБА_2 з
органів внутрішніх справ в запас за ст.
64 п. «є» (за порушення дисципліни);

- поновити ОСОБА_2 на посаді заступника
начальника Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці -
начальника кримінальної міліції;

- зобов'язати відповідача - Управління
МВС України на Південно-Західній
залізниці виплатити позивачеві
грошову компенсацію за весь час
вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 червня 2014 року
позовну заяву залишено без розгляду на
підставі ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду, оскільки
зазначені в ухвалі висновки не
відповідають нормам процесуального
права, та винести нову з направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а ухвалу суду
слід залишити без змін з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
полковник міліції ОСОБА_2, в органах
внутрішніх справ з 01.10.1992. З 08.06.2011
займав посаду заступника начальника
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці -
начальника кримінальної міліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 30.11.2013 № 2050 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» заступника
начальника Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці -
начальника кримінальної міліції
полковника міліції ОСОБА_2 притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 05.12.2013 № 1095 о/с «По
особовому складу» заступника
начальника Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці -
начальника кримінальної міліції
полковника міліції ОСОБА_2 відповідно
до Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ звільнено з
органів внутрішніх справ у запас (з
поставленням на військовий облік) за п.
64 «є» (за порушення дисципліни).

Відповідно до розписки від 07.12.2013 року
ОСОБА_2 під власний підпис у відділі
кадрового забезпечення Управління МВС
України на Південно-Західній залізниці
отримано 07.12.2013 року трудову книжку
НОМЕР_1, посвідчення про приписку УП
НОМЕР_2, обхідний лист, витяг з наказу
від 05.12.2013 року №290.

Однак, позивач звернувся з позовом до
суду 07 березня 2014 року.

Суд першої інстанції під час прийняття
ухвали про залишення позовних вимог
без розгляду прийшов до висновку, що
позивачем пропущено процесуальні
строки звернення з адміністративним
позовом до суду та законних підстав
поновлення строку звернення з
адміністративним позовом немає.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне:

Згідно приписів статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При цьому, за нормами частини третьої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Відповідно до вимог статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом -
проміжок часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів. Дотримання строку звернення
з адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах. Вона
дисциплінує учасників цих відносин у
випадку, якщо вони стали спірними,
запобігає зловживанням і можливості
регулярно погрожувати зверненням до
суду, сприяє стабільності діяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
виконання своїх функцій.

Разом з тим, для встановлення чи
пропущено позивачем строк звернення до
суду необхідно встановити дату з якої
особа дізналась або могла дізнатись
про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджено позивачем, відповідно до
розписки ОСОБА_2 під власний підпис у
відділі кадрового забезпечення
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці отримано
07.12.2013 року трудову книжку НОМЕР_1,
посвідчення про приписку УП НОМЕР_2,
обхідний лист, витяг з наказу від 05.12.2013
року №290.

Крім того, відповідно до
рекомендованих листів з повідомленням
про вручення від 05.12.2013 року №6/6-6668 та
№6/1/1-6650, які отримано позивачем 13.12.2013
року, позивачеві надіслано витяг з
наказу МВС України від 30.11.2013 року №2050
(про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ) та копія наказу МВС
України від 05.12.2013 року № 1095 о/с (про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ).

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначає, що з 07 грудня 2013
року позивач дізнався про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів,
пов'язаних з проходженням та
звільненням його з публічної служби, та
саме з цієї дати починається відлік
процесуальних строків звернення до
суду.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
прийняв до уваги доводи позивача, що
ним не пропущено строк звернення до
суду, так як відповідно ст. 21 Закону
України "Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України" цей
строк становить три місяці, а також
врахування досудового врегулювання
позивачем спору, оскільки встановлений
тримісячний строк оскарження
застосовується у випадку позасудового
оскарження стягнення до старшого
прямого начальника - до міністра
внутрішніх справ України.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що частиною першою статті 20
Закону України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України" передбачено вибір особи, яким
чином нею буде здійснюватись захист
свого порушеного права, інтересу -
зверненням до керівництва зі скаргою
або до суду.

В свою чергу, частиною 3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено спеціальний місячний
строк для звернення до суду у справах
щодо прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з
публічної служби.

Суд першої інстанції правомірно не
прийняв до уваги доводи позивача, що
накази ним оскаржувались в досудовому
порядку, так як в порушення ст. 71 КАС
України позивачем не надано доказів на
підтвердження обставин, що він
намагався вирішити спір у позасудовому
порядку.

Посилання позивача на ту обставину, що
він звертався до Міністерства
внутрішніх справ України спростовані
відповідачем, зокрема, роздруківкою
електронного журналу обліку
особистого прийому громадян в МВС
України за період з 20.12.2013 року по 31.12.2013
року та листом Департаменту
режимно-секретного документального
забезпечення МВС України від 18.04.2014
року, де зазначено, що позивач до
приймальні громадян МВС України не
звертався.

Отже, суд колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем пропущено строк на звернення
до суду із зазначеним позовом, оскільки
позивач звернувся до суду із позовною
заявою із пропуском місячного строку.

Крім того, суд першої інстанції
правомірно не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального права,
а тому, апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8-11, 196, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 09 вересня 2014
року

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Межевич М.В.

Сорочко Є.О.