Справа № 822/1441/14
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1441/14
Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міндоходів на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Дочірнього підприємства
"Старокостянтинівський молочний завод"
(далі - позивач) до Житомирської митниці
Міндоходів (далі - відповідач) про
визнання протиправними та скасування
рішень і карток відмови , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив: визнати
протиправними та скасувати рішення
відповідача про коригування митної
вартості товарів від 27.12.2013 №
101060000/2013/300896/2, від 28.12.2013 № 101060000/2013/300900/2,
№ 101060000/2013/3000899/2, та визнати
протиправними та скасувати картки
відмови в митному оформленні від 27.12.2013
№ 101060000/2013/01047, від 28.12.2013 № 101060000/2013/01051/,
№ 101060000/2013/01050.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 позов
задоволено: визнано протиправними та
скасовано рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості від 27.12.2013 №
101060000/2013/300896/2, від 28.12.2013 №
101060000/2013/300900/2, від 28.12.2013 №
101060000/2013/300899/2; визнано протиправними та
скасовано картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, видані Житомирською
митницею Міндоходів ДП
"Старокостянтинівський молочний завод"
від 27.12.2013 № 101060000/2013/01047, від 28.12.2013 №
101060000/2013/01051, від 28.12.2013 № 101060000/2013/01050.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
09.08.2013 між позивачем (покупець) та
компанією Interfood Inc. ( США, продавець)
укладений контракт №1256, за яким
продавець зобов'язується продати, а
покупець купити товар (зневоднений
молочний жир) на умовах правил
тлумачення торгових термінів
Інкотермс - 2010.

При цьому 27.12.2013 та 28.12.2013 позивач подав
відповідачу вантажно-митні декларації
та інші документи для здійснення
митного оформлення трьох частин
партії товару.

Декларування митної вартості товару
проведене за основним методом
визначення митної вартості товару - за
ціною договору.

Відповідач, встановивши у документах
розбіжність, яка полягає у тому, що
Контракт №1256 від 09.08.2013 та інвойси за
вказаними поставками підписані
різними особами, витребував додаткові
документи.

Разом з тим, зі змісту запиту митного
органу не вбачається, які конкретні
числові значення (складові) митної
вартості, використані позивачем при
розрахунку митної вартості, не
підтверджуються, є помилковими, або
які числові значення взагалі відсутні.

На вимогу митниці підприємством
наданий прайс-лист компанії продавця.
Інші документи, а саме виписка з
бухгалтерської документації, копія
експортної декларації, висновки про
якісні та кількісні характеристики
товарів надані не були.

Зважаючи на ненадання підприємством
додаткових документів, відповідачем
прийняті картки відмови у митному
оформленні та рішення про коригування
митної вартості товарів, в яких митний
орган самостійно визначив митну
вартість товару за методом 2а, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем надано усі необхідні
документи на підставі яких можна чітко
визначити митну вартість товару за
основним методом, у митного органу були
відсутні підстави для витребування
додаткових документів, та як наслідок,
для висновків про не підтвердження
митної вартості товару, задекларованої
позивачем.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України (далі - МК України) митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК
України, у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Частиною другою цієї статті визначено
перелік документів, які підтверджують
митну вартість товару.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Відповідно до картки відмови в митному
оформленні від 27.12.2013 № 101060000/2013/01047, від
28.12.2013 № 101060000/2013/01051,від 28.12.2013 №
101060000/2013/01050 позивач одночасно з митними
деклараціями подав до митного
оформлення такі документи:

- міжнародні автомобільні накладні (CMR)
№5075/1 від 26.12.2013;

- коносамент (Bill of Lading) GLR253436-01 від 09.11.2013;

- рахунок-фактура (інвойси) № 30675- В від
08.11.2013;

- пакувальний лист б/н від 11.11.2013;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу товарів №1256
від 09.08.2013;

- доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) дод.№1 від 09.08.2013;

- договір про надання послуг митного
брокера № 92 від 01.04.2013;

- ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2
(ввезення товарів) Щ-30 №210370 від 27.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2730 від 26.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару №2730 від 27.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару №2761 від 09.11.2013;

- резервну позицію №915 від 26.07.2011;

- сертифікати про походження товару
загальної форми б/н від 31.10.2013;

- інші некласифіковані документи - лист
б/н від 03.12.2013;

- інші некласифіковані документи -
сертифікати якості (2 арк.) від 28.10.2013;

- митна декларація за якою відмовлено у
випуску товарів №101060000.2013.021932 від
27.12.2013.

Згідно ст. 57 МК України, визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Виходячи із змісту ст. 57 та ст.58 МК
України основним методом визначення
митної вартості товару є метод її
визначення за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

Так, відповідно до вищевказаної норми
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Правову позицію з даного питання було
викладено в постановах Верховного Суду
України від 29.05.2012 та 11.09.2012, зокрема в
останніх було зазначено: «за умови не
наведення митним органом доказів того,
що документи, подані декларантом для
митного оформлення товару є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації, а
витребування цим органом переліку
документів, передбачених пунктом 11
Порядку №1766, без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити,
суд дійшов правильного висновку про
протиправність рішення цього органу
щодо застосування шостого (резервного)
методу визначення митної вартості».

Отже, ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості.

Окрім того, підпунктами 16, 17 п. 3
Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур
встановлено стандартне правило, що на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства. У випадках, коли окремі
підтверджуючі документи не можуть бути
представлені разом з декларацією на
товари з причин, які визнані митною
службою обґрунтованими, вона дозволяє
подачу таких документів протягом
визначеного періоду часу.

Тому, посилання відповідача на
відмінність підписів та розбіжності у
договорі та інвойсах, є
необґрунтованими та повністю
спростовані в ході розгляду справи в
суді першої інстанції.

Так, контракт підписаний керівником
компанії Interfood Inc. Mr. Jason Medcalf, у той час
як інвойси підписані особою,
відповідальною за логістику. Інвойси
містять печатку компанії продавця,
будь-які інші зауваження стосовно їх
форми у відповідача відсутні. Контракт
( з додатками) та інвойси не містять
будь-які розбіжності в частині
числових значень складових митної
вартості товару, що відповідачем не
заперечується. Предметом вказаного
контракту є купівля - продаж
зневодненого молочного жиру. Ціна на
товар визначається у доларах США та
фіксується у окремих Додатках до
Контракту для кожної партії товару.
Страхування, завантаження, митне
оформлення в США, доставка в порт Одеса,
упаковка та маркування входять в ціну
товару.

Відповідно до Доповнення № 1 від 09.08.2013
р. до Контракту продавець продав, а
Покупець купив на умовах
вищезазначеного Контракту товар - 54
метричні тони нетто зневодненого
молочного жиру. Ціна за одиницю товару
складає 5 150,00 (п'ять тисяч сто п'ятдесят)
дол. США за 1 метричну тону для партії 54
т.

Оплата згідно з умовами Контракту
повинна відбуватись протягом 30
календарних днів з дати вивантаження
товару в порту Одеси. Інформація, яка
міститься у Доповненні до контракту та
інвойсах стосовно ваги, вартості за
одну тону та загальної вартості
кожної з трьох частин партії товару,
та аналогічна інформація про них,
зазначена у деклараціях митної
вартості, поданих підприємством для
митного оформлення, відповідають між
собою.

В усіх зазначених документах як
встановлено судом першої інстанції та
підтверджується матеріалами справи
відсутні будь-які розбіжності щодо
цифрових значень складових митної
вартості товару.

Стосовно посилання відповідача на
подання висновків про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, слід
зазначити, що вказані документи не
можуть безпосередньо підтвердити
або спростувати заявлену митну
вартість товару. Сама по собі різниця
між вартістю подібних (аналогічних)
товарів не призводить до автоматичного
збільшення митної вартості товарів,
оскільки законодавство таких підстав
прямо не встановлює.

Враховуючи, що митним органом не надано
належного обґрунтування причин
неврахування наданих документів для
встановлення митної вартості товару та
необхідності надання додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо вирішення спору
по суті та вважає безпідставною
відмову у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом митною
вартістю та коригування митним органом
митної вартості товару із
застосуванням резервного методу
визначення такої вартості.

Оскільки доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міндоходів, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 13
травня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
02 вересня 2014 року .

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.