Справа № 814/1291/14
Суддя: Єнтіна А. П.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

17 липня 2014 року
справа № 814/1291/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Єнтіної А.П., секретаря судового
засідання Бітюкової А.С.,

за участю

позивача: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1
від 02.07.95);

від позивача: ОСОБА_2(паспорт
НОМЕР_2 від 28.04.98);

від відповідача: Сидорова К.С.
(довіреність №7/14-2441-14 від 13.05.14);

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доІнспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Миколаївській
області, вул. Космонавтів, 61, м.
Миколаїв,54056

про визнання неправомірними дії,
скасування припису від 23.04.2014р. № 22,
В С Т А Н О В И В: ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про визнання
неправомірними дій та скасування
припису від 23.04.2014р. №22. Мотивуючи свої
вимоги тим, що дії посадових осіб
Інспекції є неправомірними, а
прийнятий по результатам перевірки
припис протиправним.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив задовольнити його
в повному обсязі, представник
відповідача проти позову заперечував,
виклавши свої заперечення в письмовому
вигляді та підтримавши їх у судовому
засіданні.

Дослідивши матеріали справи,
діюче законодавство, заслухавши
пояснення сторін, суд дійшов
наступного:

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі -
Закон №3038-VІ), управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, іншими спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.

Згідно статті 41 Закону №3038-VІ,
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Тобто, відповідач є органом,
уповноваженим державою на здійснення
контролю за додержанням вимог
законодавства у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Порядком здійснення
державного-архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою КМУ
№553 від 23.05.2011р. (далі - Порядок)
визначено процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Разом з цим, п.7 Порядку визначено
вичерпний перелік підстав для
проведення позапланової перевірки

23 квітня 2014р. на підставі листа УДСБЕЗ
УМВС України в Миколаївській області
про здійснення перевірки щодо
законності експлуатації будівель,
розташованих за адресою м. Миколаїв,
АДРЕСА_2, фахівцями Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області, за
участю представника Державної
інспекції сільського господарства
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
приватним підприємцем ОСОБА_1

За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 23.04.2014р.
відповідно до якого встановлено, що
позивачем проведено будівельні роботи
без наявності проектної документації
та не введено в експлуатацію об'єкти по
вказаній адресі.

Відповідачем винесено припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил №22 від
23.04.2014р., яким у позивача вимагається
усунути виявлені під час перевірки
порушення, шляхом оформлення
відповідних документів щодо
готовності об'єкта до експлуатації та
заборонена експлуатація
господарських, адміністративних
будівель без відповідних дозвільних
документів і затвердженого проекту та
не прийнятих в експлуатацію.

Так, відповідно до ст.9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Суд звертає увагу, що ч.1 ст. 34 Закону
№3038-VІ визначено вичерпний перелік
умов, за яких замовник має право
виконувати будівельні роботи.

В судовому засіданні встановлено, що
громадські й адміністративні будівлі
по АДРЕСА_2 було побудовано з
порушенням законодавства, а саме, без
повідомлення про початок виконання
зазначених робіт на будівництво та без
наявності дозволу на таке будівництво,
що суперечить вимогам ст.29 Закону
України «Про планування і забудову
територій» від 20.04.2000 №1699-11 (який діяв
на момент виконання будівельних робіт).

Частиною 8 ст. 39 Закону №3038-VІ
передбачено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється. Також, п.12 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою КМУ від 13.04.11 №461
передбачено, що експлуатація об'єктів,
не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

З пояснень представника відповідача,
які не спростовано позивачем, судом
встановлено, що фактично з 2000 року за
адресою АДРЕСА_2 збудовано три
складських приміщення, п'ять побутових
приміщень, офісне приміщення,
вбиральня, три навіси, встановлено
автозаправочне обладнання. Проектна
документація, згідно якої виконувалось
будівництво відсутня, матеріали щодо
здійснення технічного та авторського
нагляду відсутні, технічна
інвентарізація з 2000 року не
проводилась.

Згідно листа директора КП МБТІ від
20.03.2014 року №849 остання інвентаризація
об'єкту проводилась у 2000 році. За
вказаною адресою на той час було
розташовано - гараж, автозаправка,
вбиральня, битовка. Вказані приміщення
згідно договору купівлі- продажу №1135
були придбані ОСОБА_1 Рішенням
Миколаївської міської ради від 29.08.2003
року №1168 нежитловим об'єктам по
АДРЕСА_2, які належать приватному
підприємцю ОСОБА_1, надано нову адресу
АДРЕСА_2.

Відповідно до листа заступника
Миколаївського міського голови
Гайдаржі В.В. від 11.04.2014 року рішення про
передачу у власність чи користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_2
Миколаївською Міською радою не
приймалось, документи не надходили. В
ході перевірки ОСОБА_1 було надано
документи щодо подання 18.04.2014 року до
Миколаївського міського дозвільного
центру документів про відведення їй у
користування земельної ділянки за
вищевказаною адресою, розміром 14375 кв.м.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.41 Закону №3038-VІ
посадові особи інспекції під час
проведення перевірки мають право за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника інспекції або заступника
забороняти експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію. За таких обставин,
відповідач при винесенні припису дія в
межах законодавствах та наданих йому
повноважень.

Твердження позивача, що її не було
повідомлено про початок проведення
перевірки спростовується письмовими
доказами - повідомленням про
проведення перевірки від 01.04.2014 року
№7/14-1710-14, на якому міститься її
особистий підпис, листами Інспекції
про зміну дати проведення перевірки
від 09.04.2014 року №7/14-1889-14 та №7/14-1890-14, які
вручені позивачу 11.04.2014 року, тобто за 11
днів до проведення перевірки.
Перевірка проводилась у присутності
ОСОБА_1, підтверджується документами
складеними посадовою особою Інспекції
за результатами перевірки 23.04.2014 року,
фотографіями, зробленими під час
перевірки виходом на місце.

Документи складені за результатами
перевірки було направлено позивачу
рекомендованим листом з повідомленням
та вручені 25.04.2014 року.

Позивачем, як на час судового розгляду
справи так і на час проведення
перевірки вказано, що господарські й
адміністративні будівлі
використовуються для здійснення
підприємницької діяльності та дають
роботу для 35 працівників, заборона
використовувати вказані споруди
приведе до неможливості провадження
підприємницької діяльності, що
завдасть збитків як Позивачу так і
позбавить доходів 35 працівників, що
спростовує доводи позивача про
невикористання не введених в
експлуатацію будівель.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Однак за час судового розгляду справи
Позивачем у належний спосіб так і не
доведена неправомірність дій
Відповідача, а також не надано доказів,
які б слугували підставою для
скасування винесеного Відповідачем
припису від 23.04.2014р. №22.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з
дня її проголошення/отримання. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
А. П.
Єнтіна