Справа № 0308/15930/12 2а/0308/1350/12
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 р.
Справа № 876/4039/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у м. Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 30 жовтня 2012
року по справі №0308/159330/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Луцьку Волинської області про
визнання неправомірними та скасування
рішення Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з призначенням та виплатою
пенсій Управління Пенсійного фонду
України у м. Луцьку, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Луцького
міськрайонного суду Волинської
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку і просила: визнати
протиправним та скасувати рішення №28
від 13 березня 2012 року комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій Управління Пенсійного
фонду України у місті Луцьку про
припинення виплати їй пенсії за
вислугу років; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у місті
Луцьку відновити виплату раніше
призначеної їй пенсії за вислугу років
з моменту припинення виплати, тобто з 13
березня 2012 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04
червня 2012 року вона отримала лист від 04
червня 2012 року №4221102 - 20 відповідача про
припинення виплати їй пенсії за
вислугу років. Згідно вказаного листа в
ході розгляді її пенсійної справи було
встановлено, що при призначенні пенсії
до спеціального страхового стажу, що
дає право на призначення пенсії за
вислугу років, відповідно до п. «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», безпідставно був
зарахований період роботи з 26
листопада 1992 року по 26 липня 2007 року на
посаді викладача по класу домри в
Луцькій школі мистецтв №2, оскільки
рішенням виконавчого комітету Луцької
міської ради народних депутатів №503
від 26 листопада 1992 року «Про
перейменування Луцької музичної школи
№2 у дитячу школу мистецтв», Луцьку
музичну школу №2 перейменовано у
дитячу школу мистецтв. При цьому, нею,
на думку працівників Управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку, при поданні документів для
призначення пенсії за вислугу років, не
було надано документи, в яких
відображено перейменування Луцької
музичної школи №2 в Луцьку дитячу школу
мистецтв. ЇЇ спеціальний стаж роботи
склав 14 років 3 місяці 18 днів, що є
недостатнім для призначенням даного
виду пенсії. 13 березня 2012 року Комісією
для розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій управління Пенсійного
фонду України в місті Луцьку прийняте
рішення №28 про припинення виплати їй
пенсії за вислугу років. Вважає вказане
рішення незаконним, протиправним,
винесеним всупереч вимогам чинного
законодавства, таким, що порушує її
законні права та інтереси.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 30 жовтня 2012
року позовні вимоги задоволено:
поновлено ОСОБА_1 строк звернення до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Луцьку про визнання протиправним
та скасування рішення №28 від 13 березня
2012 року комісії з розгляду питань
пов'язаних з призначенням
(перерахунком ) та виплатою пенсій
Управління Пенсійного фонду України в
місті Луцьку про припинення виплати
пенсії за вислугу років; визнано
протиправним та скасовано рішення №28
від 13 березня 2012 року комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій Управління Пенсійного
фонду України в місті Луцьку про
припинення виплати пенсії за вислугу
років ОСОБА_1; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку відновити виплату ОСОБА_1 раніше
призначеної пенсії за вислугу років з
моменту припинення виплати, тобто з 13
березня 2012 року.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України у м. Луцьку подало до
Львівського апеляційного
адміністративного суду на вказану
постанову суду першої інстанції
апеляційну скаргу і, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, посилається на ті обставини, що
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 2002 року №1436 були внесені
зміни до розділу 1 «Освіта» переліку
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, згідно з якими
право на пенсію працівниками освіти
визначається лише за Переліком,
затвердженим цією постановою.
Переліком передбачені посади
керівників гуртків, секцій, студій та
інших форм гурткової роботи в
позашкільних навчальних закладах.
Переліком типів позашкільних
навчальних закладів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів від 06
травня 2001 року №433 передбачені
початкові спеціалізовані мистецькі
навчальні заклади (школи естетичного
виховання: музичні, художні,
хореографічні, театральні, хорові,
мистецтв та інші). Таким чином, оскільки
школа мистецтв віднесена до
позашкільних навчальних закладів, то
згідно із вищезазначеним Переліком,
право на пенсію за вислугу років в цій
школі мають, зокрема, художні
керівники, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.
Посада викладача в позашкільних
закладах освіти Переліком не
передбачена.

Позивач в судове засідання не прибула,
а також не направив представника в
судове засідання відповідач, хоча
сторони були належним чином та у
встановленому законом порядку
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

При цьому, від сторін відсутні
клопотання про розгляд справи за їх
участі чи участі їх представників.

Тому, відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження на підставі наявних у
справі доказів.

Вислухавши суддю - доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та умотивовуючи свої висновки, суд
першої інстанції виходив з того, що
постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року за №909 «Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» із
змінами, внесеними постановою Кабінету
Міністрів України №1436 від 26 вересня 2002
року, затверджено перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років. У вказаному переліку посада
викладача у школі мистецтв не була
передбачена, однак дорученням Кабінету
Міністрів України від 06 січня 1996 року
№397/21 дію вище зазначеної постанови
поширено, в тому числі, на викладачів
шкіл мистецтв без внесення змін до
постанови. Наведена обставина
підтверджується листом Міністерства
соціального захисту населення України
від 01 листопада 1995 року №01 - 3/133 - 02 - 2.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи ОСОБА_1 працювала на посаді
викладача по класу домри в період з 01
серпня 1978 року по 23 серпня 1982 року у
Рожищенській дитячій музичній школі
№2, та з 01 вересня 1982 року по 26 грудня 2007
року в Луцькій дитячій музичній школі
№2, що підтверджується записами у
трудовій книжці позивача.

Рішенням виконавчого комітету Луцької
міської Ради народних депутатів
Волинської області від 26 листопада 1992
року за №503, державне комунальне
підприємство «Луцька музична школа №2»
було перейменовано у державне
комунальне підприємство «Луцька
дитяча школа мистецтв №2». Після
перейменування навчального закладу
посада та посадові обов'язки позивача
не змінились і у дитячій школі мистецтв
вона виконувала ті ж обов'язки, що у
музичній школі - навчала дітей музиці.

Рішенням Луцької міської ради від 25
лютого 2009 року за №36/4, відповідно до ст.
26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», державне
комунальне підприємство Луцька дитяча
школа мистецтв №2 перейменовано в
комунальний заклад «Луцька музична
школа №2».

27 грудня 2007 року, відпрацювавши на
посаді викладача по класу домри та
маючи право на пенсію за вислугою
років, позивач подала заяву до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Луцьку про призначення їй пенсії
за вислугу років.

Відповідно до протоколу №11381 від 14
лютого 2008 року Управлінням Пенсійного
фонду України у м. Луцьку позивачу була
призначена пенсія за вислугу років з 27
грудня 2007 року.

13 березня 2012 року Комісією для розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
управління Пенсійного фонду України у
місті Луцьку прийнято рішення №28 про
припинення виплати позивачу пенсії за
вислугу років відповідно до п. е ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Згідно змісту вказаного
рішення при розгляді пенсійної справи
ОСОБА_1 було встановлено, що при
призначенні позивачу пенсії до
спеціального страхового стажу, що дає
право на призначення пенсії за вислугу
років, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
безпідставно був зарахований період
роботи з 26 листопада 1992 року по 26 липня
2007 року на посаді викладача по класу
домри в Луцькій школі мистецтв №2,
оскільки рішенням виконавчого
комітету Луцької міської Ради народних
депутатів №503 від 26 листопада 1992 року
«Про перейменування Луцької музичної
школи №2» у дитячу школу мистецтв,
Луцьку музичну школу №2 перейменовано
у дитячу школу мистецтв.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи,,
якам подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду звертає увагу
на наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсії за
вислугу років встановлюються окремим
категоріям громадян, зайнятих на
роботах, виконання яких призводить до
втрати професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком і згідно п. «е»
ст. 55 цього ж Закону, право на таку
пенсію мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про
позашкільну освіту» педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України
№963 від 14 червня 2000 року «Про
затвердження переліку посад
педагогічних та науково - педагогічних
працівників» посада викладача школи
мистецтв включена до переліку посад
педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року №909 із змінами,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України №1426 від 26 вересня 2002
року, затверджено перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років. В цьому переліку спірна посада
позивача у школі мистецтв не була
передбачена. Разом з цим дорученням
Кабінету Міністрів України від 06 січня
1996 року №397/21 дію зазначеної вище
постанови поширено в тому числі і на
викладачів шкіл мистецтв без внесення
змін до постанови.

Колегія суддів не погоджується із
доводами особи, яка подала апеляційну
скаргу, що згідно п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
передбачено призначення пенсій лише за
переліком, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №909 від 04
листопада 1993 року, адже зазначена норма
статті Закону не містить посилань саме
на цю постанову Кабінету Міністрів
України у якій в свою чергу не вказано,
що саме ці постанова містить вичерпний
перелік посад, робота на яких дає право
на пенсію за вислугу років.
Вищенаведене підтверджує можливість
застосування у даному випадку положень
доручення Кабінету Міністрів України
від 06 січня 1996 року № 397/21.

З урахуванням того, що позивач
працювала саме викладачем у
позашкільному навчальному закладі,
апеляційний суд приходить до висновку,
що включення періоду роботи позивача
на посаді викладача по класу домри у
державному комунальному підприємстві
«Луцька дитяча школа мистецтв №2» із 26
листопада 1992 року по 26 липня 2007 року до
стажу, що дає право на призначення
пенсії за вислугу років, є правомірним.

Таким чином, відповідачем
безпідставно було прийнято рішення про
припинення виплати позивачу пенсії за
вислугу років.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин справи,
невідповідність висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи,
а також про порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Тому, підстав для скасування постанови
суду першої інстанції і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Луцьку
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30 жовтня 2012 року по справі
№0308/15930/12 за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Луцьку Волинської області
про визнання неправомірними та
скасування рішення Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з призначенням та
виплатою пенсій Управління Пенсійного
фонду України у м. Луцьку - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
ухвали і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р.В. Кухтей

І.О. Яворський