Справа № 612/483/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р.Справа № 612/483/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Близнюківському районі
Харківської області на постанову
Близнюківського районного суду
Харківської області від 16.07.2014р. по
справі № 612/483/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Близнюківському районі
Харківської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Близнюківському районі Харківської
області, в якому просив:

визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України у
Близнюківському районі Харківської
області у не врахуванні періоду роботи
позивача з 01 липня по 20 жовтня 1976 року, з
01 січня по 21 жовтня 1977 року, з 15 грудня
1979 по 30 листопада 1981 років, з 01 грудня по
15 грудня 1981 рік, з 01 січня 1982 по 28 лютого
1995 років, з 01 січня 1999 по 31 грудня 2000
років для призначення пенсії на
пільгових умовах згідно пункту «В»
частини 1 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»;

зобов'язати відповідача зарахувати
період з 01 липня по 20 жовтня 1976 року, з 01
січня по 21 жовтня 1977 року, з 15 грудня 1979
по 30 листопада 1981 років, з 01 грудня по 15
грудня 1981 рік, з 01 січня 1982 по 28 лютого
1995 років, з 01 січня 1999 по 31 грудня 2000
років до стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах, згідно пункту
«В»частини 1 статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що оскільки він досяг 55-річного віку,
має загальний стаж більше 25 років та
необхідний пільговий стаж більше 20
років, то згідно з положень п. «в» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» має право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Постановою Близнюківського районного
суду Харківської області від 16.07.2014
року адміністративний позов було
задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України у Близнюківському районі
Харківської області щодо відмови
позивачу у призначенні пенсії на
пільгових умовах, протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Близнюківському районі
Харківської області включити як
пільговий стаж роботи в період з 01
липня по 20 жовтня 1976 року, з 01 січня по 21
жовтня 1977 року, з 15 грудня 1979 по 30
листопада 1981 рік, з 01 грудня по 15 грудня
1981 рік, з 01 січня 1982 по 28 лютого 1995 рік, з
01 січня 1999 по 31 грудня 2000 рік та
призначити позивачу з 24 червня 2014 року
пенсію на пільгових умовах відповідно
до п. «в» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Близнюківського районного суду
Харківської області від 16.07.2014 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, посилається на прийняття
оскаржуваної постанови з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції дійшов до
помилкового висновку щодо наявності у
позивача права для виходу на пенсію на
пільгових умовах, через відсутність у
останнього доказів зайнятості в
виробництві сільгосппродукції на
протязі повного польового періоду в
рослинництві та на протязі
календарного року в тваринництві.

Позивач правом надання письмових
заперечень на апеляційні скарги не
скористався.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Відповідач надав до суду заяву, в якій
просив розглянути справу без участі
уповноваженого представника.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач у період з 01 липня
1976 року по 21 жовтня 1977 року, ОСОБА_1
працював трактористом, а з 15 грудня 1979
по 30 листопада 1981 року, працював
механізатором в колгоспі імені газети
"Правда" Близнюківського району
Харківської області, яке пізніше було
перейменовано в КСП імені газети
"Правда".

З 22 жовтня 1977 року по 01 листопада 1979
року він проходив військову службу. В
період з 09 грудня 1981 по 28 лютого 1995 року,
з 01 січня 1999 по 31 грудня 2000 року,
працював на посаді тракториста в
колгоспі "Зоря комунізму", який в 1995
році був реорганізований в КСП "Колос,"
який потім в 2000 році було реформовано в
СВК "Зоря" та ПСП "Колос".

У зв'язку з досягненням 55-річного віку
та наявності загального стажу більше
ніж 25 років, у т.ч. необхідного
пільгового стажу більше 20 років,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про призначення пенсії на
підставі вимоги п.«в» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно протоколу № 1 від 12.06.2014 року
комісією про призначення пенсій при
управлінні Пенсійного фонду України в
Близнюківському районі, встановивши
загальний стаж роботи 28 років 9 місяців
22 дні, в призначенні пенсії на
пільгових умовах відмовила, в зв'язку з
відсутністю даних про те, що позивач
був безпосередньо зайнятий у
виробництві сільськогосподарської
продукції на протязі повного польового
періоду в рослинництві та на протязі
календарного року в тваринництві в
періоди роботи починаючи з 01 липня по 20
жовтня 1976 року, з 01 січня по 21 жовтня 1977
року, з 15 грудня 1979 по 30 листопада 1981
років, з 01 грудня по 15 грудня 1981 року, з 01
січня 1982 по 28 лютого 1995 років, з 01 січня
1999 по 31 грудня 2000 років.

Позивач, вважаючи вказані дії
відповідача щодо відмови у призначенні
пенсії незаконними, звернувся до суду
із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки на день подання заяви про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, у позивача були
наявні всі умови, що дають право на її
призначення, визначені п.«в» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», то відмова відповідача
у призначенні позивачу пенсії на
пільгових умовах є необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім випадків, коли пенсія
призначається з більш раннього строку:
пенсія за віком призначається з дня, що
настає за днем досягнення пенсійного
віку, якщо звернення за пенсією
відбулося не пізніше трьох місяців з
дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. «в» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
право на призначення пенсії на
пільгових умовах мають чоловіки при
досягненні 55 років та при стажі роботи
не менше 25 років з них не менше 20 років
на зазначеній роботі і за умови
безпосередньої зайнятості в
виробництві сільськогосподарської
продукції на протязі повного польового
періоду в рослинництві та на протязі
календарного року в тваринництві.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі
ст. 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Зазначеній нормі відвідає пункт 1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Пунктом 20 зазначеного Порядку
передбачено, що у тих випадках, коли у
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій. В довідці
має бути вказано: період роботи, що
зараховується до спеціального стажу:
професія або посада, характер роботи:
розділ, пункт, найменування списків або
їх номери, куди включаються цій період
роботи, первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Колегія суддів зазначає, що згідно
наявної в матеріалах справи копії
трудової книжки та архівних довідок
від 15.05.2014 р. № 01-46/6, від 23.05.2014 року №
01-46/04, від 23.05.2014 року № 01-46/03, від 23.05.2014
року № 01-46/05, від 23.05.2014 року № 01-46/01, від
23.05.2014 року № 01-46/02, підтверджується, що
позивач працював в колгоспі імені
газети "Правда" Близнюківського району
Харківської області: трактористом в
період з липня 1976 по листопад 1977 роки, з
грудня 1979 року по листопад 1981 рік
механізатором. З грудня 1981 року по
лютий 1995 рік, з січня 1999 по грудень 2000
рік працював трактористом в колгоспі
"Зоря комунізму", який в 1995 році був
реорганізований в КСП "Колос," який
потім в 2000 році було реформовано в СВК
"Зоря" та ПСП "Колос".

Допитані у якості свідків під час
розгляду справи у суді першої
інстанції гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили факт роботи
позивача трактористом та
безпосередньої зайнятості у
виробництві сільськогосподарської
продукції протягом всього польового
періоду в рослинництві та тваринництві
за вказані періоди.

Враховуючи, що позивач має повний стаж,
його трудова книжка містить всі
необхідні відомості для призначення
пільгової пенсії, в тому числі і
інформацію про повністю
відпрацьований необхідний стаж,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
неправомірності відмови відповідача у
призначенні позивачу пенсії на
пільгових умовах відповідно до
положень п. «в» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Оцінюючи дії відповідачів на
відповідність критеріям зазначеним в
ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів
прийшла до висновку, що відмовляючи
позивачу в призначенні пенсії на
пільгових умовах, відповідав дійшов до
неправомірного висновку про
відсутність права на її отримання.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України,
не довів правомірність своїх
заперечень проти адміністративного
позову, законність та обґрунтованість
відмови у призначенні пенсії на
пільгових умовах.

Натомість позивач, на виконання вимог
ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів вважає, що дії
відповідача, щодо відмови у
призначенні позивачу пенсії не
кореспондуються з приписами ч.2 ст. 19
Конституції України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Близнюківського районного суду
Харківської області від 16.07.2014 року по
справі №612/483/14-а відповідає вимогам ст.
159 КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта,
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду-без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Близнюківському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Близнюківського районного
суду Харківської області від 16.07.2014р.
по справі №612/483/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Філатов Ю.М.