Справа № 2а-1970/2310/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 р.
Справа № 121056/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Матковської З.М., Затолочного В.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Козівського районного управління
юстиції, третя особа заступник
начальника відділу державної
виконавчої служби Козівського
районного управління юстиції Галас В.І.
про скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 12.07.2011 року
ВП №27507150,-

В С Т А Н О
В И Л А:

05.08.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 12.07.2011 року ВП №27507150.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
оскаржувана постанова винесена
незаконно, оскільки не взято до уваги
вимоги ч.1 ст.303 КпАП України, відповідно
до якої не підлягає до виконанню
постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та закрити
провадження у справі.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно ч.1 ст.303 КпАП України
не підлягає виконанню постанова про
накладення адміністративного
стягнення, якщо її не було звернуто до
виконання протягом трьох місяців з дня
винесення.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що оскаржена
постанова про відкриття виконавчого
провадження про стягнення штрафу у
розмірі 850 грн. прийнята відповідачем
цілком правомірно, враховуючи рішення
Козівського районного суду від 11.04.2011
року по справі №3-в-1 у межах
повноважень, наданих йому згідно із
Законом України «Про виконавче
провадження» та у відповідності до
приписів ч.3 ст.2 КАС України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що постановою від 28
вересня 2010 року серії ВО1 №000061
притягнуто позивача до
адміністративної відповідальності і
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України.
Примірник вказаної постанови ОСОБА_1
отримав на місці, про що особисто
підписався. (а.с.21)

Відповідно до ч.1 ст.307 КпАП України
штраф має бути сплачений порушником не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
вручення йому постанови про накладення
штрафу, а в разі оскарження або
опротестування такої постанови - не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
повідомлення про залишення скарги або
протесту без задоволення.

Стаття 308 КпАП України передбачає, що у
разі несплати правопорушником штрафу у
строк, установлений частиною першою
статті 307 цього Кодексу, постанова про
накладення штрафу надсилається для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом. У
порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу.

Тому пунктом 2 постанови зазначено, що у
разі несплати штрафу протягом 15 днів, з
метою примусового виконання постанови
органами державної виконавчої служби
стягнути з правопорушника подвійний
розмір штрафу в сумі 850 грн. (а.с.21)

26.10.2010 року до відділу державної
виконавчої служби Козівського
районного управління юстиції
поступила на виконання постанова в
справі про адміністративне
правопорушення №000061 від 28.09.2010 року про
стягнення з ОСОБА_1 адміністративного
штрафу в сумі 850 грн.

Однак 28.10.2010 року державним виконавцем
Галас В.І. на підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки дана постанова не відповідала
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме
відсутня дата набрання чинності
рішення, відсутній підтверджуючий
документ про направлення виконавчого
документа правопорушнику
рекомендованим листом, зроблено
виправлення у виконавчому документі.
(а.с.22)

Частиною 1, 2 ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець відмовляє у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, строк пред'явлення для
примусового виконання якого
закінчився, про що виносить відповідну
постанову. Стягувач, який пропустив
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання, має право
звернутися із заявою про поновлення
строку пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом.

Згідно вищенаведеного ВДАІ УМВС
України в Тернопільській області
звернулося до Козівського районного
суду Тернопільської області із заявою
до ВДВС Козівського РУЮ про поновлення
строку на оскарження постанов про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, скасування постанов про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, поновлення строку
пред'явлення виконавчого документа.

Рішенням Козівського районного суду
Тернопільської області від 11.04.2011 року
по справі №3-в-1, зокрема, скасовано
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження по постанові
ВО1 №000061 від 28.09.2010 та поновлено
пропущений строк для пред`явлення до
виконання ВДАІ УМВС України в
Тернопільській області постанови ВО1
№000061 від 28.09.2010 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в ст.3 цього
Закону.

На підставі вищезазначеного рішення
суду, постанова ВО1 №000061 про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 повторно
11.07.2011 поступила на виконання до
відділу ДВС Козівського РУЮ.

Згідно ч.1 ст.303 КпАП України не підлягає
виконанню постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення.

Як зазначалось вище Рішенням
Козівського районного суду
Тернопільської області від 11.04.2011 року
по справі №3-в-1, поновлено пропущений
строк для пред`явлення до виконання
ВДАІ УМВС України в Тернопільській
області постанови ВО1 №000061 від 28.09.2010
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1

Згідно ст.124 Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Враховуючи Рішенням Козівського
районного суду Тернопільської області
від 11.04.2011 року відповідачем 12.07.2011 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №27507150 по
виконанню постанови в справі про
адміністративне правопорушення від
28.09.2010 року серія ВО1 №000061 про стягнення
з позивача в користь держави штрафу в
розмірі 850 грн.

У відповідності до ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає, що оскаржувана
постанова винесена у відповідності та
у межах повноважень встановлених
Законом України «Про виконавче
провадження».

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та скасував
оскаржуване рішення, а відтак подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року у справі №2а-1970/2310/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
З.М.Матковська

В.С.Затолочний