Справа № 804/15973/13-а
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2014 рокусправа № 804/15973/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В.
Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Федосєєвої
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року у справі № 804/15973/13-а за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Санпласт» до про
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Санпласт» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі по
тексту - відповідач), в якому просило
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення від
23.10.2013 року № на загальну суму
149947,53 грн. та від 23.10.2013 року № на
загальну суму 29991,11 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року відкрито провадження у справі
№ 804/15973/13-а. (а.с.1)

Позивач, посилаючись на доводи,
викладені у позовній заяві, зазначив,
що перевірка, за результатами якої
відповідачем прийняті податкові
повідомлення - рішення проведена
останнім безпідставно.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року у справі № 804/15973/13-а
адміністративний позов задоволено.
(суддя - Коренев А.О.) (а.с.177-181)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що митні органи,
приймаючи вантажні митні декларації,
самостійно віднесли товар до певного
коду товарної номенклатури та
пропустили товар на митну територію
України, а тому правові підстави для
прийняття податкових
повідомлень-рішень про донарахування
грошових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки позивача стосовно
класифікації товару, відсутні.

Відповідач - Головне управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі, подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі № 804/15973/13-а та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що
позивачем були порушені вимоги митного
законодавства України в частині
невірної класифікації товару та
застосуванні при цьому заниженої
ставки ввізного мита при ввезенні
товарів на митну територію України, що
спричинило невірне визначення
податкового зобов'язання підприємства,
як суб'єкта податкової
відповідальності (власника товару, що
ввозився на Україну) у розумінні
Податкового кодексу України, при
митному оформленні товару: «Листи з
вулканізованої незатверділої пористої
гуми, не оброблені, не покриті,
правильної прямокутної форми - латекс
100%» на загальну суму 136 119,13 грн. у т.ч.
мито - 113 І 432,61 грн., ПДВ - 22 686, 52 грн. за
митними деклараціями.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року у справі № 804/15973/13-а та
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Представники позивача у судовому
засіданні проти задоволення вимог
апеляційної скарги заперечували,
просили залишити без змін постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі № 804/15973/13-а.

У судовому засіданні, заслухавши
пояснення представників сторін по
справі, перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи в їх
сукупності, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на такі підстави.

Відповідно до висновків акту
№Н05/13/32350220, яким оформлено перевірку
стану дотримання позивачем
законодавства з питань митної справи,
останнім порушені вимоги Закону
України «Про митний тариф України» від
21 грудня 2010 року № 2829-VI в частині
невірної класифікації товару та
застосуванні при цьому заниженої
ставки та суми ввізного мита при
митному оформленні товару: «Листи з
вулканізованої незатверділої пористої
гуми, не оброблені, не покриті,
правильної прямокутної форми - латекс
100%» і, як наслідок, ч.190.1 ст. 190 розділу V
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість при ввезенні товару
за вказаними митними деклараціями.

В акті зазначено, що ТОВ «Санпласт»
були порушені вимоги митного
законодавства України в частині
невірної класифікації товару та
застосуванні заниженої ставки
ввізного мита при ввезенні товарів на
митну територію України, що спричинило
невірне визначення податкового
зобов'язання підприємства, як суб'єкта
податкової відповідальності (власника
товару, що ввозився на Україну) у
розумінні Податкового кодексу України,
при митному оформленні товару: «Листи з
вулканізованої незатверділої пористої
гуми, не оброблені, не покриті,
правильної прямокутної форми - латекс
100%» на загальну суму 136 119,13 грн. у т.ч.
мито - 113 432,61 грн., ПДВ - 22 686, 52 грн. за
відповідними митними деклараціями.
Підставою для наведених висновків
слугували: - акт невиїзної
документальної перевірки дотримання
законодавства України з питань
державної митної справи від 25.02.13
№Н07/13/110000000/32350220, за яким
Дніпропетровською митницею було
прийняте рішення про зміну коду товару
«Листи з вулканізованої незатверділої
пористої гуми, не оброблені, не покриті,
правильної прямокутної форми - латекс
100%» за митною декларацією 20.04.2011 №
110000012/2011/210325. При митному оформлені
товар було класифіковано за кодом
УКТЗЕД , із застосуванням ставки
ввізного мита 5 % (аркуш акту 4); -
інформація, розміщена на офіційному
сайті фірми-виробника латексу JIANGSU AIDEFU
LATEX PRODUCTS CO (www.adflatex.com), відповідно до якої
предметом її виробництва є
виготовлення латексних матраців (англ.
latex mattress), на думку перевіряючої особи
відомості сайту свідчать про
направленість виробництва -
виготовлення постільних речей
(подушок, матраців) з натурального
латексу, виготовлення постільних речей
(подушок, матраців) з натурального
латексу, на підставі чого орган доходів
і зборів класифікує товар, що надходив
в Україну за митними деклараціями за
товарною підкатегорією , згідно
УКТЗЕД - постільні речі (наприклад
матраци), матраци, з пористою гуми, з
покриттям та без покриття, з гуми (аркуш
акту 7).

23 жовтня 2013 року на підставі
вищезазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем ввізне мито на
товари в розмірі 149 947 грн. 53 коп., та
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 29 991 грн. 11
коп.

З матеріалів справи вбачається, що
спірні правовідносини виникли з
приводу визначеної класифікацій
товарів за УКТ ЗЕД при митному
оформлені позивачем товарів в митних
деклараціях №110000012/2011/239045,
№110000012/2011/231525, №110000012/2011/225183,
№110000012/2011/217018, №110000012/2011/204238,
№110000012/2010/330217 та №110000012/2010/329584, та, як
наслідок, визначення ставки та суми
ввізного вита та податку на додану
вартість за такі товари.

У відповідності до ст.10 Митного кодексу
України від 11 липня 2002 року №92-IV
митному контролю підлягають усі товари
і транспортні засоби, що переміщуються
через митний кордон України; митний
контроль передбачає проведення
митними органами мінімуму митних
процедур, необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань митної справи.

Положеннями п.35 ст.1 вищезазначеного
Кодексу визначено, що пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України - це дозвіл митного
органу на переміщення товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур, а митними
процедурами, згідно з пунктом 19 цієї
статті, є операції, пов'язані із
здійсненням митного контролю за
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також із
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

У відповідності до ст.72 Митного кодексу
України від 11 липня 2002 року №92-IV митне
оформлення розпочинається після
подання митному органу митної
декларації та також необхідних для
здійснення митного контролю і
оформлення документів, відомостей щодо
товарів і транспортних засобів, які
підлягають митному оформленню.

Згідно Порядку митного контролю й
митного оформлення товарів із
застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Держмитслужби України № 314 від 20.04.05
(чинного на час спірних правовідносин),
працівники митної служби здійснюють
вичерпний перелік дій щодо прийняття
ВМД до оформлення та здійснення
митного контролю.

З матеріалів справи вбачається, що при
здійсненні митного оформлення товарів
за вищенаведеними деклараціями як
позивачем були виконані вимоги,
передбачені згаданим Порядком, так і
службовими особами митниці були
здійснені необхідні процедури щодо
прийняття спірних МД до оформлення
шляхом поставлення відбитка штампа
«Під митним контролем» та здійснений
митний контроль, який включає в себе
згідно з п.16 та п.23 розділу «Митний
контроль» Порядку «перевірка
правильності класифікації та
кодування товарів» та «перевірка
правильності нарахування податків,
зборів (обов'язкових платежів) та
інших платежів». Отже, під час
здійснення митного контролю з боку
посадових осіб Дніпропетровської
митниці зауваження до митних
декларацій, поданих позивачем, були
відсутні. Контролюючий орган
підтвердив правильність та
достовірність заповнених митних
декларацій, в тому числі і правильність
класифікації товару, що стверджується
завершальною стадією митного
оформлення - проставленням відбитка
печатки у відповідній графі; своїм
правом на відмову у митному оформленні
товару, у зв'язку з виявленими
невідповідностями (якщо вони мали
місце) митниця не скористалась.

Більш того, в митній декларації
№110000012/2010/329584 від 10.11.10 код товару був
визначений на підставі рішення
Дніпропетровської митниці від 02.03.10
№КТ-110-1154-10 - .

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції стосовно того, що митні
органи, приймаючи вантажні митні
декларації, самостійно віднесли товар
до певного коду товарної номенклатури
та пропустили товар на митну територію
України (після сплати імпортером
передбачених законом податків і
зборів), а тому правові підстави для
прийняття податкових
повідомлень-рішень про донарахування
грошових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки позивача стосовно
класифікації товару, відсутні.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції під час розгляду даної
справи об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи,
застосував до правовідносин, які
виникли між сторонами у справі, норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються належними письмовими
доказами, які зібрані та досліджені
судом у судовому засіданні під час
розгляду даної адміністративної
справи, рішення суду першої інстанції
у даній справі про задоволення
адміністративного позову прийнято без
порушення норм процесуального та
матеріального права, і тому постанову
суду першої інстанції у даній
адміністративній справі від 11 лютого
2014 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не можуть бути підставою для
скасування законної постанови суду, а
тому апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3
ст. ст.160, 195,196,198,200,205,206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року у справі № 804/15973/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 04 липня 2014
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна