Справа № 524/4329/14-а
Суддя: Зємцов В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4329/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2014 року Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області у складі:

головуючого судді - Зємцова В.В.,

при секретарі - Стрижак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Автозаводської районної ради
м. Кременчука, Кременчуцької міської
ради про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

В 2014 році позивач звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Автозаводської районної ради м.
Кременчука, Кременчуцької міської
ради. Зокрема зазначала, що на підставі
свідоцтва про право власності серії
САЕ № 558879 їй належить житловий будинок
з господарськими будівлями та земельна
ділянка на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за № 15707, площею 891 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1

В порядку, визначеному статтями 116, 118,
121, 122, 123 Земельного кодексу України,
позивач звернулася із заявою до
Кременчуцької міської ради
Полтавської області за наданням
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду площею 0,0178 га для
городництва, розташованій в районі
садиби АДРЕСА_1 25.09.12 року Кременчуцька
міська рада прийняла рішення, яким
відмовила в наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду,
аргументувавши тим, що вказана
земельна ділянка входить в межі
земельної ділянки, переданої рішенням
Автозаводської районної ради міста
Кременчука у власність іншому
громадянину, а саме рішенням
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області від 29
липня 2010 року «Про передачу гр. ОСОБА_3
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) АДРЕСА_2»
затверджено технічну документацію зі
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку гр.
ОСОБА_3 АДРЕСА_2 (присадибна ділянка) та
передано гр. ОСОБА_3 безоплатно у
власність земельну ділянку площею 795
кв.м.

З рішенням не погоджується, оскільки
воно не відповідає чинному земельному
законодавству України.

Вона є суміжним землекористувачем з гр.
ОСОБА_3

Згідно п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України,
землекористувач зобов'язаний не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів. Власники та
землекористувачі зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів та співпрацювати
при вчиненні дій, спрямованих на
забезпечення права на землю кожного з
них.

Крім того, виходячи з ч. 3 ст. 103 ЗК
України власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них та використання цих
ділянок із запровадженням і
додержанням прогресивних технологій
вирощування сільськогосподарських
культур та охорони земель (обмін
земельних ділянок, раціональна
організація територій, дотримання
сівозмін, встановлення, зберігання
межових знаків тощо).

Відповідно до п. 1.12 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності не земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженою Наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 04.05.1999 № 43 при передачі або наданні
земельних ділянок громадянам
проводиться після перенесення в натурі
(на місцевості) меж земельної ділянки з
закріплення їх довгостроковими
межовими знаками встановленого зразка
та затвердженим установленому законом
порядку відведення цієї ділянки.

Під час виконання технічної
документації із землеустрою, щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку, на
виконання вимог ст. 198 ЗК України, щодо
погодження меж земельної ділянки із
суміжними землевласниками га
землекористувачами, гр. ОСОБА_3 до неї
не зверталась.

Просила визнати протиправним та
скасувати рішення Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області від 29 липня 2010 року
«Про передачу гр. ОСОБА_3 безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_2»,
як таке, що не відповідає вимогам
Законів України та порушує права гр.
ОСОБА_1

Зобов'язати Кременчуцьку міську раду
Полтавської області розглянути на
черговій сесії питання, щодо надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0178 га для городництва
АДРЕСА_1

В судовому засідання представник
позивача позов підтримав.

Представник Автозаводської районної
ради м. Кременчука проти позову
заперечував.

Представник Кременчуцької міської
ради в судове засідання не прибув, був
належним чином повідомлений.

Треті особи в судове засідання не
прибули, були належним чином
повідомлені.

Вирішуючи спір, суд встановив такі
фактичні обставини справи:

На підставі свідоцтва про право
власності серія САЕ № 558879 позивачу
належить житловий будинок з
господарськими будівлями та земельна
ділянка на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу, ОСОБА_2
за №15707, площею 891 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1

Позивач звернулася із заявою до
Кременчуцької міської ради
Полтавської області за наданням
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду площею 0,0178 га для
городництва, розташованій в районі
садиби АДРЕСА_1 25.09.12 року Кременчуцька
міська рада прийняла рішення, яким
відмовила в наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду,
аргументувавши тим, що вказана
земельна ділянка входить в межі
земельної ділянки, переданої рішенням
Автозаводської районної ради міста
Кременчука у власність іншому
громадянину.

Рішенням Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області від 29
липня 2010 року «Про передачу гр. ОСОБА_3
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) АДРЕСА_2»
затверджено технічну документацію зі
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку гр.
ОСОБА_3 АДРЕСА_2 (присадибна ділянка) та
передано гр. ОСОБА_3 безоплатно у
власність земельну ділянку площею 795
кв.м.

Оспорюючи вказане рішення, представник
позивача зазначив, що права його
довірителя, як власника суміжної
ділянки не порушені, а порушено право
на отримання дозволу на розроблення
проектів землеустрою на спірну
земельну ділянку.

Згідно п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України,
землекористувач зобов'язаний не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів. Власники та
землекористувачі зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів та співпрацювати
при вчиненні дій, спрямованих на
забезпечення права на землю кожного з
них.

Відповідно до ч. 3 ст.. 103 ЗК України
власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них та використання цих
ділянок із запровадженням і
додержанням прогресивних технологій
вирощування сільськогосподарських
культур та охорони земель (обмін
земельних ділянок, раціональна
організація територій, дотримання
сівозмін, встановлення, зберігання
межових знаків тощо).

Отримання в 2010 році гр. ОСОБА_3 у
власність спірної земельної ділянки,
правомірно було підставою про відмову
позивачу в наданні дозволу на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення спірної земельної ділянки в
оренду.

За таких обставин позов не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову - відмовити
повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на постанову суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а
особами, які не приймали участь у
розгляді справи в цей же термін з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: