Справа № 806/3622/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року
Житомир справа № 806/3622/14

час прийняття: 13 год. 25 хв.
категорія 10.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Дворнікової А.М.,

за участі представника позивача
Файдюка С.М.,

за участі представника відповідача
Сульженка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерне
товариство "Лезниківський кар'єр" до
управління Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області про визнання
незаконними та скасування рішень,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Лезниківський кар'єр" звернулось до
суду з позовом в якому просить визнати
незаконними та скасувати рішення
управління Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22.12.2011 року:
№390, №391, №392 та №393 "Про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску". В
обґрунтування позовних вимог
зазначило, що оскільки ухвалою
Господарського суду Житомирської
області від 29 липня 2011 року порушено
провадження у справі про банкрутство
товариства, введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, то
штрафні санкції та пеня на суми
заборгованості, що виникли до моменту
порушення справи про банкрутство, та на
які розповсюджується дія мораторію, не
застосовуються.

В судовому засіданні позивача замінено
на належного, а саме: Відкрите
акціонерне товариство "Лезниківський
кар'єр", замінено на Публічне
акціонерне товариство "Лезниківський
кар'єр".

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав в
частині визнання неправомірним та
скасування рішення від 22.12.2011 року №393,
в іншій частині позовних вимог просив
відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 01.02.2012 року
по справі №0670/88/12 по справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
"Лезниківський кар'єр" до управління
Пенсійного фонду України в Володарсько
- Волинському районі Житомирської
області про визнання незаконними і
скасування рішень від 22.12.2011 р. № 390, 391,
392, 393 позов задоволено. Визнано
неправомірними та скасовано рішення
управління Пенсійного фонду України у
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22 грудня 2011
року № 390, № 391, № 392 та № 393 (а.с.32-33).

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10.05.2012 року,
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Володарсько
- Волинському районі Житомирської
області залишено без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 01.02.2012 року -
без змін (а.с.74-75) .

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 15.07.2014 року, касаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Володарсько - Волинському
районі Житомирської області
задоволено частково. Постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 01.02.2012 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10.05.2012 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції
(а.с.104-107).

В мотивувальній частині судового
рішення касаційної інстанції
зазначено, що судами попередніх
інстанцій не з"ясовано обставин справи,
що мають істотне значення для
вирішення спору, а саме: стосовно
позивача було порушено провадження у
справі про банктрутство (справа №43-504) 18
липня 2006 року, а 15 червня 2011 року
припинено вказане провадження та
зупинено дію мароторію (а.с.106).

Відповідно до ч. 5 ст.227 КАС України,
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи.

Так, судом встановлено, що ухвалою
Господарського суду міста Києва від
18.07.2006 року порушено провадження у
справі №43/504 про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
"Лезниківський кар"єр".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.06.2011 року по справі
№43/504-15/266-б за заявою Публічного
акціонерного товариства
"Лезниківський кар"єр" про визнання
банктрутом, припинено провадження у
справі №43/504-15/266-б. Припинено дію
мораторію та зобов"язано державного
реєстратора Печерської районної у
місті Києві державної адміністрації
внести до Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб -
підприємців запис про припинення
провадження у справі №43/504-15/266-б про
банктрутство Публічного акціонерного
товариства "Лезниківський
кар"єр"(а.с.89-93).

Ухвалою Господарського суду
Житомирської області від 29.07.2011 року по
справі №4/5007/14/11 порушено провадження у
справі про банкрутство ПАТ
"Лезниківський кар'єр" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів (а.с.94-95).

Таким чином, судом встановлено, що в
період з 15.06.2011 року по 29.07.2011 року
підприємство працювало у звичайному
режимі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір
та облік єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язани, зокрема,
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Частиною 11 ст. 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
у разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

За змістом абзацу 24 ст. 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, який в силу пункту 4 ст. 12
вказаного Закону вводиться одночасно з
порушенням справи про банкрутство,
являє собою зупинення виконання
боржником грошових зобов"язань і
зобов"язань щодо сплати податків і
зборів (обов"язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію.

Таким чином, мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов"язань, які виникли після введення
мораторію. Крім того, з порушенням
провадження у справі про банкрутство
не пов"язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов"язання,
виконання яких забезпечується
назагальних засадах.

Аналогічна правова позиція викладена в
рішенні Верховного суду України від
07.05.2012 року (а.с.145-148).

Судом встановлено, що грошові
зобов"язання за рішеннями відповідача
від 22.12.2011 року №390, №391, №392 виникли за
період з 31.03.2011 року по 30.05.2011 року
(а.с.10-12), тобто після введення мораторію
ухвалою Господарського суду від 18.07.2006
року.

За таких обставин, з урахування судових
рішень Господарського суду від 18.07.2006
року та від 15.06.2011 року по справі
№43/504-15/266-б, застосування відповідачем
до позивача штрафних санкцій та пені за
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно рішень
від 22.12.2011 року: №390 за період з 21.03.2011
року до 31.03.2011 року, №391 за період з
20.04.2011 року до 29.04.2011 року, №392 за період
з 20.05.2011 року до 30.05.2011 року є
правомірним.

Щодо рішення управління Пенсійного
фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22.12.2011 року
№393, то суд зазначає наступне.

Судом встанолвено, що ухвалою
Господарського суду Житомирської
області від 29.07.2011 року по справі
№4/5007/14/11 порушено провадження у справі
про банкрутство ПАТ "Лезниківський
кар'єр" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів (а.с.94-95).

Встановлено, що рішенням відповідача
від 22.12.2011 року №393 до позивача
застосовано штраф в розмірі 12860,21 грн.
та нараховано пеню - 1157,43 грн. за період
з 20.07.2011 року до 29.07.2011 року, тобто до
порушення справи про банкрутство та
введення мораторію (а.с.13).

Враховуючи припис наведених вище норм
права та те, що строк виконання
зобов'язань згідно рішення від 22.12.2011
року №393 у позивача настав у період
коли на підприємство було введено
мораторій, а саме: до 29 липня 2011 року,
тобто до порушення провадження у
справі про банкрутство та введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, то відповідно на ці
зобов`язання розповсюджуються
положення щодо дії мораторію, в тому
числі не можуть бути нараховані
штрафні санкції та пеня.

В судовому засіданні представник
відповідача, у відповідності до ч. 1 ст.
136, ч. ч. 1, 3 ст. 112 КАС України, позовні
вимоги визнав в частині визнання
неправомірним та скасування рішення
від 22.12.2011 року №393.

Таким чином, відповідачем не
правомірно застосовано до товариства
штраф та нараховано пеню за
несвоєчасну сплату єдиного внеску за
рішенням від 22.12.2011 року №393, які
виникли до введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів.

З наведених вище підстав, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
скасування рішення управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22.12.2011 року
№393, в іншій частині позові вимоги є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22.12.2011 року
№393.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 03
вересня 2014 р.