Справа № 826/922/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/922/14 Головуючий у
1-й інстанції: Арсірій Р. О.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2014 року
м. Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.

при секретарі:
Приходько К. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сінтез
ресурс» (далі позивач, Товариство) до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві (далі
відповідач, ДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сінтез ресурс»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.01.2014
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.02.2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу, а представник позивача
заперечував проти її задоволення,
зазначав, що судом першої інстанції
вірно встановлено обставини справи та
вирішено її з належним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, які з`явилися у
судове засідання, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, відповідачем проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка достовірності нарахування
позивачем бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку за жовтень 2013 року, за
результатами якої відповідачем
складено акт № 137/26-59-15-02-27 від 24.12.2013
року, яким зафіксовані порушення
позивачем норм податкового
законодавства України, а саме: п. 200.4. ст.
200 Податкового кодексу України, в
результаті чого, позивачем завищено
суму до бюджетного відшкодування за
жовтень 2013 року в розмірі 6 440 962,00 грн.

У зв'язку з виявленими
порушеннями, на підставі акта
перевірки, залишеного без змін
внаслідок адміністративного
оскарження, відповідачем прийняте
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення форми «В1» №
від 15.01.2014 року, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 6 440 962,00 грн. і
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 1 610 240,50 грн.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів
справи, у податковій декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року у р. 23 (рядок 23.1 + рядок 23.2)
позиваем визначена сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у розмірі 6 440
962,00 грн.

Зазначена сума сформована,
зокрема, за рахунок залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду (за вересень 2013
року), за вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
(рядок 22 декларації звітного
(податкового) періоду) в розмірі 8 927 934,00
грн., з якого 2 486 972,00 грн. - визначено як
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
22 - рядок 23) (значення цього рядка
переноситься до рядка 21.2 декларації
наступного звітного (податкового)
періоду).

Як зафіксовано в акті перевірки
позивача, ним до податкового кредиту
вересня 2013 року, згідно регістрів
податкового обліку, було включено
податкові накладні ДП «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» в сумі 30 821
151,41 грн. (ПДВ-5 136 858,56 грн.), ПрАТ
«Кримський ТИТАН» в сумі 51 130 685,83 грн.
(ПДВ 8 521 781 грн.), ПАТ «Сумихімпром» в
сумі 36 356 869,92 грн (ПДВ-6 059 478,32 грн). При
цьому, жодних зауважень стосовно
первинної документації (податкових
накладних), порядку обліку та
безпосередньо змісту бухгалтерської і
податкової інформації (документації), а
також зауважень, стосовно
правомірності відображення в обліку
позивача задекларованих сум
податкового кредиту за період з січня
по вересень 2013 року, під час здійснення
перевірки, відповідачем викладено не
було.

Відповідно до приписів ПК
України, зокрема, п. п. 198.1-198.3, 198.6 ст. 198,
умовою бюджетного відшкодування
визначеного від'ємного значення суми
ПДВ є його фактична сплата отримувачем
товарів (послуг) у попередньому та
звітному податковому періодах
постачальникам таких товарів (послуг),
а також те, що позивач, як платник
податку, самостійно несе
відповідальність за достовірність і
своєчасність обчислення та внесення
ним податку до бюджету відповідно до
законодавства України і не може нести
відповідальність за несплату податків
продавцем та порушення ним правил
здійснення господарської діяльності, а
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником ПДВ є
рух товарів (послуг) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
податку та наявність у платника
податків виданої йому продавцем товару
податкової накладної, оформленої з
дотриманням вимог чинного
законодавства та яка підтверджує
сплату податку на додану вартість у
складі ціни товару.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем та судами обох інстанцій
не було встановлено факту несплати
позивачем відповідних сум (у т. ч. ПДВ)
за товари (послуги), більше того,
перевіркою правомірності визначення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, розрахунків з бюджетом та
показників, відображених у деклараціях
за вересень- жовтень 2013 року, порушень
не встановлено.

З огляду на зазначене, та
врахуванням приписів ст. 198, 200 ПК
України, колегія суддів вбачає
наявність у позивача права на
отримання заявленого ним у податковій
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року
бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі
6 440 962,00 грн. та, відповідно,
протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
відповідача форми «В1» № від
15.01.2014 року, яке підлягає скасуванню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
24.02.2014 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24.02.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.