Справа № 1603/2397/2012
Суддя: Тищенко Л. І.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1603/2397/2012
Провадження № 2-а/526/17/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 серпня 2014 року Гадяцький
районний суд Полтавської області в
складі

головуючої судді
Тищенко Л.І.

при секретарі
Лопушняк Т.П.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача Гадяцької
міської ради Бакути В.П.,
Максименка П.І.

третьої особи
ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Гадяч
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Гадяцької міської
ради, треті особи: відділ
Держземагентства у Гадяцькому районі,
ОСОБА_6, ОСОБА_8 про скасування рішення
Гадяцької міської ради та визнання
держаних актів на право власності на
земельну ділянку недійсними, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Гадяцької
міської ради про скасування рішення
Гадяцької міської ради та визнання
держаних актів на право власності на
земельну ділянку недійсними.

У своїй позовній заяві позивач
вказує, що 07 травня 2004 року його батько
ОСОБА_9 подарував ОСОБА_6 та ОСОБА_8 4/5
частини будинку АДРЕСА_1. 26 жовтня 2007
року рішенням Гадяцького районного
суду зазначений договір дарування
визнано недійсним та поновлено право
власності за ОСОБА_9 З незалежних від
батька причин, він не зміг
зареєструвати на себе право власності
на будинок, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1
помер. Єдиним спадкоємцем майна після
його смерті є він. Згодом йому стало
відомо, що ОСОБА_6, як власниця будинку
та користувач земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1, приватизувала її, але
дана приватизація порушує його права,
оскільки він має право на земельну
ділянку на якій розташований його
будинок пропорційно до своєї частки, в
зв'язку з чим він звернувся до суду з
даною позовною заявою.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали, просили
суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача
Гадяцької міської ради у судовому
засіданні позовні вимоги позивача
ОСОБА_1 не визнали, суду пояснили, що
рішення міської ради від 08.07.2005 року
про передачу безоплатно у спільну
сумісну власність земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1, ОСОБА_6 та
ОСОБА_8 є законним, прийняте у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а тому підстави для його
скасування відсутні.

Третя особа ОСОБА_6 та її
представник адвокат ОСОБА_7 у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
просили залишити без задоволення, в
зв'язку з відсутністю на те підстав.

Представник третьої особи
відділу Держземагентства у
Гадяцькому районі в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають до задоволення, з таких
підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про народження, нині
померлий ОСОБА_9 був батьком позивача
ОСОБА_1.

Відповідно до договору
дарування від 07 травня 2004 року,
посвідченого державним нотаріусом
Гадяцької ДНК та зареєстрованого в
реєстрі № 906, ОСОБА_9 подарував ОСОБА_6,
яка після одруження, 03.12.2003 року змінила
своє прізвище на прізвище чоловіка
ОСОБА_6, та її чоловіку ОСОБА_8 4/5 частини
будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

Рішенням Гадяцького районного
суду Полтавської області від 26
жовтня 2007 року, яке набрало
законної сили 11 лютого 2008 року, визнано
недійсним договір дарування 4/5 частини
будинку АДРЕСА_1, укладений 07 травня 2004
року, між ОСОБА_9 та ОСОБА_6, ОСОБА_8, а
також визнано за ОСОБА_9 право
власності на 4/5 частини будинку
АДРЕСА_1.

На підставі ст. 120 Земельного кодексу
України, у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Укладення договору, який передбачає
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
пов'язане з переходом права на частину
земельної ділянки, здійснюється після
виділення цієї частини в окрему
земельну ділянку та присвоєння їй
окремого кадастрового номера.

У відповідності до свідоцтва
про смерть, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 червня 2008 року, на випадок
своєї смерті, зробив заповітне
розпорядження, яким заповів належне
йому майно, де б воно не було та з чого б
воно не складалося і взагалі все те, що
йому належить та на що він за законом
матиме право на день своєї смерті
своєму синові ОСОБА_1. Цей заповіт
посвідчено секретарем Ціпківської
сільської ради Гадяцького району
Полтавської області та зареєстровано у
реєстрі за № 198.

Статтею 1223 ЦК України передбачено,
що право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Таким чином судом встановлено, що
4/5 частини будинку, власником якого на
час смерті був батько позивача, є
спадковим майном, а позивач ОСОБА_1 є
спадкоємцем цього спадкового майна, що
також підтверджується довідками
Гадяцької державної нотаріальної
контори.

Рішенням Гадяцької міської ради
Полтавської області від 08.07.2005 року
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 передано безоплатно у
спільну сумісну власність земельну
ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,1000 га та для ведення особистого
селянського господарства 0,0185 га в
АДРЕСА_1.

Згідно Держаного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 940687, виданого 19.04.2006 року, ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки площею
0,1000 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку, а на
підставі Держаного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 940688, виданого 19.04.2006 року, ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки площею
0,0185 га для ведення особистого
селянського господарства,
розташованих в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 393 ЦК України,
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.
Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта. У
разі неможливості відновлення
попереднього становища власник має
право на відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Способи захисту прав на
земельні ділянки визначені статтею 152
ЗК України, до яких відноситься згідно
ч. 2 - відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав, та визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Виходячи з вищевикладеного, суд
вважає, що хоча підстави для прийняття
рішення Гадяцькою міською радою
Полтавської області 08.07.2005 року про
передачу безоплатно у спільну сумісну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0,1000 га та для ведення
особистого селянського господарства
0,0185 га, в АДРЕСА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_8,
дійсно на той час були, але враховуючи
обставини, а саме набуття права
власності батьком позивача ОСОБА_9 на
частину жилого будинок, що перебував у
власності інших осіб ОСОБА_6, ОСОБА_8, це
рішення на даний час, суд вважає, є
необґрунтованим з точки зору наявності
матеріально-правових підстав для його
чинності.

Суд також приходить до висновку, що
не заслуговують на увагу твердження
представника третьої особи адвоката
ОСОБА_7 в тій частині, що звернення
позивача до суду є передчасним,
оскільки він належним чином не
зареєстрував право власності на
спадкове майно, так як позовні вимоги
позивача стосуються лише відновлення
права власника майна, нині померлого
його батька, права якого були порушені,
тому він як спадкоємець і звернувся до
суду з даним позовом, який передбачає
лише повернення земельної ділянки до
стану, який існував до порушення права
власності на нерухомість його батька.

Статтею 155 ЗК України також
передбачено, що у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Що стосується тверджень
представника третьої особи адвоката
ОСОБА_7 в частині пропущення позивачем
строків звернення до суду з даним
позовом, то суд вважає, що вони також не
заслуговують на увагу, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
- для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод, чи інтересів.

На час прийняття рішення
міською радою, а саме у 2005 році та на час
смерті батька у 2008 році, позивач був
неповнолітнім. Право оформити спадщину
він набув з моменту досягнення
повноліття, що ним зроблено і було, а
саме подано заяву до нотаріальної
контори. У процесі оформлення спадщини
позивачу стало відомо про існування
рішення міської ради та державних
актів на земельні ділянки, після чого
він і звернувся до суду з даним позовом,
а тому строки звернення до суду
позивачем, суд вважає є не пропущеними.

Керуючись ст.ст. 393, 1223 ЦК України,
ст.ст. 120, 152, 155 ЗК України, ст.ст. 6-14, 71, 159
- 163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до
Гадяцької міської ради, треті особи:
відділ Держкомзему у Гадяцькому
районі, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про скасування
рішення Гадяцької міської ради та
визнання держаних актів на право
власності на земельну ділянку
недійсними задовольнити.

Скасувати рішення Гадяцької міської
ради Полтавської області від 08.07.2005
року про передачу безоплатно у
спільну сумісну власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
площею 0,1000 га, для ведення особистого
селянського господарства 0,0185 га в
АДРЕСА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Визнати недійсним Держаний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 940687, виданий 19.04.2006 року на
ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку
площею 0,1000 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Визнати недійсним Держаний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 940688, виданий 19.04.2006 року на
ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку
площею 0,0185 га для ведення особистого
селянського господарства.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського адміністративного
апеляційного суду через Гадяцький
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня її
проголошення.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
Л. І. Тищенко