Справа № 2-а/389/5/14 (289/241/14-а)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2014 рокусправа № 2-а/389/5/14
(289/241/14-а) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М. Кругового
О.О. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області

на постанову Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18 лютого 2014 року

у справі № 2-а/389/5/14 (389/241/14-а)

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Знам'янці та Знам'янському районі
Кіровоградської області

про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася у
Знам'янський міськрайонний суд
Кіровоградської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Знам'янці та Знам'янському районі
Кіровоградської області про визнання
протиправними дій, зобов'язання
поновити та виплачувати пенсію з 01
березня 2014 року і в подальшому,
незалежно від місця перебування.

Постановою Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18 лютого 2014 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
щодо припинення виплати пенсії та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Знам'янці та
Знам'янському районі Кіровоградської
області поновити з 01 березня 2014 року
виплату пенсії за віком, призначену
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Управління Пенсійного фонду України в
м. Знам'янці та Знам'янському районі
Кіровоградської області, не
погодившись з постановою суду першої
інстанції подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 з лютого 2008 року перебувала на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Знам'янці та Знам'янському
районі Кіровоградської області та
отримувала пенсію за віком, призначену
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до талона про зняття з
реєстрації місця проживання в Україні,
ОСОБА_1 знята з реєстрації 14 серпня 2013
року, виїхала на постійне місце
проживання за межі України до Італії,
перебуває на консульському обліку з 27
серпня 2013 року (а.с. 10).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 18 грудня
2013 року, управлінням Пенсійного фонду
України в м. Знам'янці та Знам'янському
районі Кіровоградської області
виплачено пенсію за шість місяців
наперед перед від'їздом, рахуючи з
місяця, що настає за місяцем зняття з
обліку за місцем постійного
проживання.

Розпорядженням начальника управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області від 18 грудня
2013 року пенсійну справу ОСОБА_1 знято з
обліку з 01 березня 2014 року у зв'язку з
виїздом на постійне місце проживання
до Італії; особовий рахунок закрито
(а.с. 51).

ОСОБА_1 18 грудня 2013 року звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Знам'янці та Знам'янському районі
Кіровоградської області з заявою про
роз'яснення щодо причин припинення
виплати пенсії (а.с. 50).

Листом від 24 грудня 2013 року управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області повідомило
заявника, зокрема, про припинення
виплати пенсії на підставі пункту 2
частини 1 статті 49, статті 52 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та з
урахуванням, наданих управлінням
Державної міграційної служби України в
Кіровоградській області, списків
громадян України, згідно яких ОСОБА_1
оформила документи для виїзду на
постійне місце проживання в Італію (а.с.
29).

За доводами органу пенсійного фонду
України, виплата пенсії ОСОБА_1
припинена з 01 березня 2014 року у зв'язку
з виїздом позивача до Італії на
постійне місце проживання та
відсутністю відповідного міжнародного
договору з Італією.

Матеріалами справи підтверджується та
сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 є
громадянином України.

Статтею 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», реєстрація місця проживання
чи місця перебування особи або її
відсутність не можуть бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначено, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Другим реченням статті 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року N25-рп/2009
положення пункту 2 частини першої
статті 49 та положення другого речення
статті 51 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Частиною 2 статті 152 Конституції
України визначено, що закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З прийняттям рішення Конституційним
Судом України від 07 жовтня 2009 року
виключена така підстава для припинення
пенсійних виплат як проживання
пенсіонера за кордоном, що є підставою
для поновлення конституційного права
позивача на виплату пенсії, незалежно
від місця його постійного проживання.

Інших законів, які регламентують
виплату пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договору, не
прийнято.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
зобов'язаний поновити виплату пенсії
ОСОБА_1 з 01 березня 2014 року.

Суд апеляційної інстанції визнає
обґрунтування суду першої інстанції у
вищенаведеній частині такими, що
відповідають нормам матеріального
права.

Разом з цим, визнаючи протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Знам'янці та Знам'янському районі
Кіровоградської області щодо
припинення виплати пенсії
протиправними, суд першої інстанції
надав оцінку саме наслідкам прийняття
розпорядження начальника управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області від 18 грудня
2013 року.

Розпорядженням начальника управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області від 18 грудня
2013 року пенсійну справу ОСОБА_1 знято з
обліку з 01 березня 2014 року у зв'язку з
виїздом на постійне місце проживання
до Італії; особовий рахунок закрито та
на підставі якого, фактичного
припинено виплату пенсії.

Суд апеляційної інстанції, з метою
повного захисту порушених прав ОСОБА_1,
враховуючи критерії правомірності, які
пред'являються до рішень суб'єкта
владних повноважень та які визначені
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доходить до висновку що,
розпорядження начальника управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області від 18 грудня
2013 року є протиправним та підлягає
скасуванню, оскільки у відповідача на
час прийняття розпорядження відсутні
підстави для припинення виплати пенсії
позивачу у зв'язку з її виїздом на
постійне місце проживання до Італії.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції доходить висновку про
наявність підстав для зміни постанови
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 201, 205, 206,
212 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18 лютого 2014 року змінити,
виклавши абзац другий резолютивної
частини постанову в наступній
редакції.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження начальника управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області від 18 грудня
2013 року.

В іншій частині постанову
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 18 лютого
2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
О.О. Круговий