Справа № 2а/1270/3582/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 серпня 2014 року м. Київ
В/800/3456/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Калашнікової О.В.,

Кравцова О.В.,

Леонтович К.Г.,

Логвиненка А.О.,

перевіривши заяву Південної митниці
Міндоходів про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.05.2014 року у справі за позовом
Південної митниці Міндоходів на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05.09.2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2012 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мир
Снабжения» до Південної митниці
Міндоходів про визнання дій
незаконними,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мир Снабжения»
звернулося до Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Південної митниці про визнання дій
посадових осіб митниці при здійсненні
митних процедур і оформлення
документів на вантаж в контейнерах №
MRKU2233031, № MSCU7897967, № FSCU6087183, № TRLU5673167, №
MSCU8384085, № INKU6585018 в пункті пропуску
«Одеський морський порт» незаконними.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 05.09.2012 року
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мир Снабжения» було
задоволено. Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12.10.2012 року апеляційну скаргу
Південної митниці було залишено без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
05.09.2012 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.05.2014 року касаційну
скаргу Південної митниці було залишено
без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 05.09.2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2012 року -
без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України зазначеної вище ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.05.2014 року заявник порушує питання про
її скасування, посилаючись на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Як доказ неоднакового застосування
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах
заявником надано ухвали Вищого
адміністративного суду України від
09.04.2014 року у справі № К/800/46328/13 та від
15.10.2013 року у справі № К/9991/23946/12.

Заявник стверджує про різне
застосування судами статтей 40, 41, 80
Митного кодексу України, пунктів 1.3, 3.1.3,
3.2.7 Інструкції про організацію митного
контролю та митного оформлення суден і
товарів, що переміщуються ними,
затвердженої наказом Державної митної
служби України від 17.09.2004 року № 678,
пункту З Порядку здійснення митного
контролю й митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Держмитслужби від 20.04.2005 року № 314,
пунктів 3.1, 3.2 Порядку взаємодії
підрозділу аналізу попередньої
інформації та посадових осіб митного
органу, які здійснюють митний контроль
та митне оформлення товарів прийнятих
до перевезення у контейнерах у порт
призначення на митній території
України, затвердженого наказом
Держмитслужби від 01.10.2010 року № 1127,
частини 3 статті 18 Закону України «Про
організаційно-правові основи боротьби
з організованою злочинністю», наказу
Держмитслужби України від 01.10.2012 року №
1127 «Про прискорення митних процедур в
міжнародних пунктах пропуску через
державний кордон України для морського
(річкового) і поромного сполучення, які
розташовані в зоні діяльності
Південної митниці», що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Вивчивши заяву, дослідивши рішення, на
які посилається заявник як на приклад
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, колегія
суддів вважає, що обставини даної
справи не є подібними тим, що
розглядалися в межах справ, на які
посилається заявник як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, ознаки
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах - відсутні, а отже
відсутні передбачені пунктом 1 частини
1 статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України підстави для
допуску даної справи до провадження у
Верховному Суді України.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити Південній митниці
Міндоходів в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мир Снабжения» до
Південної митниці про визнання дій
незаконними, в порядку перегляду по
цій справі ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.05.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

О.В. Калашнікова

О.В. Кравцов

К.Г. Леонтович

А.О. Логвиненко