Справа № 803/1654/14
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року Справа № 803/1654/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

при секретарі судового засідання
Шафранюк І.Ф.,

за участю представників відповідача
Захарчука С.В., Остапюка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася з позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області (далі -
Луцька ОДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 08
липня 2014 року №, №, №.

В обґрунтування позову вказала, що
зазначені податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі акта від 26 червня 2014 року
фактичної перевірки у господарській
одиниці - піцерії «ІНФОРМАЦІЯ_1» у
місті Ковелі, що проведена з численними
порушеннями, зокрема, статей 80, 86
Податкового кодексу України. Так
перевірку проведено без участі
позивача чи її уповноваженого
представника. Відповідно до табелю
обліку робочого часу у той день
працювала бармен ОСОБА_4, проте наказ та
направлення на перевірку вручено
ОСОБА_5 - стажисту іншого суб'єкта
господарювання, що здійснює діяльність
у тому самому приміщенні; відібрані у
такої особи пояснення не можуть
братися до уваги, оскільки ОСОБА_5 у
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не
працює.

Податкові повідомлення-рішення
надіслані без розшифровки нарахованих
грошових зобов'язань.

По суті встановлених актом перевірки
порушень (невідповідності готівкових
коштів в касі, роздрукування
фіскальних звітних чеків, видачі чека
покупцю, оприбуткування готівки в касі
заперечує), зазначила, що в піцерії
застосовується комп'ютеризований
облік операцій і при закритті
замовлення комп'ютер автоматично на
фіскальний принтер друкує чек.
Податкова інспекція безпідставно
вважає, що мала місце невідповідність
готівкових коштів у касі, оскільки
об'єднали каси двох підприємців -
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Також стверджує, що
торговий патент, касові стрічки є в
наявності за місцем надання послуг.

У заяві про зменшення позовних вимог
позивач просила визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 08 липня 2014
року № в частині застосування
штрафних санкцій у сумі 1700,00 грн. на
підставі пунктів 4, 5 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" (за порушення
пунктів 9 та 10 статті 3 цього Закону) та
№ у повному обсязі (а.с.51-52).

У письмовому запереченні проти позову
відповідав його вимоги не визнав
(а.с.26-27). В обґрунтування заперечення
пояснив, що перевіркою господарської
одиниці піцерії «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
належної позивачу, встановлено
порушення статті 267 Податкового
кодексу України, пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", пунктів 2.2, 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637. Зокрема, порушено
порядок використання торгового
патенту, встановлено невідповідність
на 264,00 грн. готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі, яка
зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій (РРО), не видано
розрахунковий документ покупцю, не
забезпечено щоденний друк фіскальних
звітних чеків 16 та 21 січня 2014 року, не
пред'явлено касові стрічки; не
забезпечено своєчасне оприбуткування
готівкових коштів у сумі 320,00 грн. за 16
та 21 січня 2014 року в Книзі обліку
розрахункових операцій (КОРО).

На підставі норм Податкового кодексу
України, статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", Указу Президента України від 12
червня 1995 року № 436/95 «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» до позивача
застосовано штрафні санкції за
вказані порушення у встановлених цими
актами розмірах.

Відповідач вважає безпідставними
доводи позивача. В свою чергу,
стверджує, що факти порушень
підтверджуються належними доказами.

З наведених підстав відповідач просив
відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач не прибула,
у письмовій заяві просила розгляд
справи здійснювати за її відсутності
(а.с.75).

У судовому засіданні представники
відповідача, кожен зокрема, позов з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, заперечують, в
задоволенні позову просять відмовити з
наведених у письмовому запереченні
підстав. Суду додатково пояснили, що
під час перевірки бармен ОСОБА_5
надала письмові пояснення про те, що
працює без укладення письмового
трудового договору у позивача та
отримує заробітну плату, вона провела
контрольну розрахункову операцію
перед початком фактичної перевірки, а
тому з її участю і проведену цю
перевірку, що відповідає статті 80
Податкового кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення
представників відповідача, дослідивши
письмові докази, приходить до висновку,
що адміністративний позов підлягає
задоволенню частково з таких мотивів і
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрована як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.70).
Підприємницьку діяльність позивач
здійснює в господарській одиниці -
піцерії «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору найму
невідокремленої частини нежитлового
приміщення (а.с.53-60).

26 червня 2014 року працівниками Луцької
ОДПІ на підставі наказу від 24 червня 2014
року № 418, направлень від 24 червня 2014
року № 000620, № 000621 (а.с.36-37) проведено
фактичну перевірку у вказаній вище
господарській одиниці з питань
дотримання вимог Податкового кодексу
України (ПК України), Законів України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», «Про
оплату праці», «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637 (далі - Положення №
637).

За результатами перевірки на бланку №
000277 складено акт № 2767/03/20/22/НОМЕР_1
фактичної перевірки (а.с.38-39, далі - акт
перевірки).

Перевіркою встановлено такі факти:
порушено порядок використання
торгового патенту (його оригінал чи
нотаріально засвідчена копія не
вивішені на видному місці; сам оригінал
в ході перевірки не пред'явлено);
невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі, яка зазначена в денному звіті РРО
на 264,00 грн.; не видано розрахункового
документа покупцю; модем для передачі
копій сформованих РРО розрахункових
документів і фіскальних звітних чеків
в електронній формі не опломбований; не
забезпечено щоденний друк фіскальних
звітних чеків за 16 та 21 січня 2014 року
(Z-звіт №0380 роздрукований 15 січня 2014
року, а № 0381 - 17 січня 2014 року; Z-звіт №
0385 роздрукований 20 січня 2014 року, а № 0386
- 22 січня 2014 року); контрольні стрічки за
ці дні не пред'явлено; не забезпечено
своєчасне (у день одержання 16 та 21 січня
2014 року) оприбуткування готівкових
коштів на загальну суму 320,00 грн.

У розділі 3 акта «Висновок перевірки»
зазначені порушення кваліфіковано як
порушення статті 267 Податкового
кодексу України, пунктів 1, 2, 9, 13 статті
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", пунктів 2.2, 2.6
Положення № 637.

На підставі акта перевірки та згідно з
розрахунком штрафних санкцій (а.с.40)
Луцькою ОДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення від 08 липня 2014
року про застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 штрафних
(фінансових) санкцій № - у сумі
2042,00 грн. (за порушення пунктів 1, 2, 9, 13
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг"), № у сумі 1600,00 грн. (за
порушення пунктів 2.2, 2.6 Положення № 637)
та № у сумі 244,00 грн. (за порушення
статті 267 Податкового кодексу України).

Згідно із заявою про зменшення
позовних вимог позивач оскаржує лише
податкові повідомлення-рішення від 08
липня 2014 року № повністю та
№ в частині застосування
відповідно до пунктів 4, 5 статті 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 1700,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

При вирішенні справи судом рішення
відповідача як суб'єкта владних
повноважень перевірялося на
відповідність критеріям, визначеним
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України).

Перевіряючи доводи позивача про
порушення порядку проведення
фактичної перевірки, суд вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
пункту 75.1 статті 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) -
підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК
України.

За правилами пунктів 80.1, 80.2, 80.7 статті 80
ПК України фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи). Фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки.
Фактична перевірка проводиться двома і
більше посадовими особами
контролюючого органу у присутності
посадових осіб суб'єкта господарювання
або його представника та/або особи, що
фактично здійснює розрахункові
операції.

В даному випадку фактична перевірка
здійснювалася на підставі наказу від 24
червня 2014 року № 418.

Як передбачено пунктом 20.1.11 пункту 20.1
статті 20 ПК України контролюючі органи
(яким в розумінні пункту 41.1 статті 41ПК
України є відповідач) мають право:
проводити контрольні розрахункові
операції до початку перевірки платника
податків щодо дотримання ним порядку
проведення готівкових розрахунків та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій.

З акта перевірки слідує, що перед
початком перевірки проведено
контрольну розрахункову операцію, при
цьому розрахунковий документ не було
видано, що також підтверджується
письмовим поясненням ОСОБА_5 (а.с.41).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК
України посадові особи контролюючого
органу мають право приступити до
проведення документальної виїзної
перевірки, фактичної перевірки за
наявності підстав для їх проведення,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення або надіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, таких
документів: направлення на проведення
такої перевірки, копії наказу про
проведення перевірки; службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки. При
пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

В матеріалах справи наявні розписка
про пред'явлення наказу та направлень
на перевірку особи, яка фактично
провела розрахункову операцію - ОСОБА_5

Суд не бере до уваги доводи позивача
про те, що ОСОБА_5 не має відношення до
підприємницької діяльності ОСОБА_3,
оскільки такі доводи спростовуються
письмовими поясненнями самої ОСОБА_5
від 26 червня 2014 року про те, що у
позивача вона працює два місяці, за час
роботи їй виплачувалася заробітна
плата (а.с.41).

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 провела
розрахункову операцію, ознайомилася з
наказом та з направленнями на
перевірку, тобто, фактично допустила до
перевірки посадових осіб відповідача,
під час перевірки надавала пояснення
та документи фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, то суд дійшов
висновку, що порушення положень статей
80, 81 ПК України з боку посадових осіб
Луцької ОДПІ при проведенні фактичної
перевірки 26 червня 2014 року в
господарській одиниці позивача не
знайшли підтвердження.

Згідно з пунктами 86.1, 86.5, 86.8 статті 86 ПК
України результати перевірок (крім
камеральних та електронних перевірок)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка. Акт (довідка) про результати
фактичних перевірок, визначених
статтею 80 цього Кодексу, складається у
двох примірниках, підписується
посадовими особами контролюючих
органів, які проводили перевірку,
реєструється не пізніше наступного
робочого дня після закінчення
перевірки. Акт (довідка) про результати
зазначених перевірок підписується
особою, яка здійснювала розрахункові
операції, платником податків та його
законними представниками (у разі
наявності). Підписання акта (довідки)
таких перевірок особою, яка
здійснювала розрахункові операції,
платником податків та/або його
законними представниками та
посадовими особами контролюючого
органу, які проводили перевірку,
здійснюється за місцем проведення
перевірки або у приміщенні
контролюючого органу. Податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Як уже зазначалося, за результатами
фактичної перевірки, проведеної 26
червня 2014 року, складено акт,
підписаний ОСОБА_5 на місці проведення
розрахункової операції без зауважень.
Податкові повідомлення-рішення за
результатами перевірки прийняті
Луцькою ОДПІ 08 липня 2014 року у межах
строків, визначених зазначеною вище
статтею.

Таким чином, доводи позивача про
недотримання вимог 86 ПК України суд
вважає безпідставними.

При перевірці судом складу порушень, за
якими до позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції та які оскаржує
позивач, судом враховано, що відповідно
до розрахунку штрафних санкцій (а.с.40)
до позивача застосовано штрафні
санкції у сумі 680,00 грн. на підставі
пункту 4 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а також 1360,00 грн. за пунктом 5
вказаної статті.

Обов'язки суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг визначені статтею
3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Зокрема,
відповідно до пункту 9 вказаної статті
суб'єкти господарювання зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

За порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції,
передбачені статтею 17 Закону, а саме: у
разі невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання - двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (пункт 4).

Встановлений перевіркою факт
незабезпечення роздрукування
фіскальних звітних чеків (Z-звітів) 16 та
21 січня 2014 року підтверджується
письмовими доказами: актом перевірки,
контрольними стрічками за 16 та 21 січня
2014 року (копії яких долучено до
матеріалів справи - а.с.64, 65), аркушами
КОРО № Р/2 (а.с.76-77). Так з огляду
оригіналів контрольних стрічок у
судовому засіданні було встановлено,
що 16 та 21 січня 2014 року в піцерії
«ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснювалися
розрахункові операції на суму 150,00 грн.
та 170,00 грн. відповідно. Разом з тим,
фіскальних звітний чек було
роздруковано за 16 січня 2014 року лише 17
січня 2014 року № 0381 (а.с.76), за 21 січня 2014
року - 22 січня 2014 року (а.с.78). Тобто, у
даному випадку мало місце
нероздрукування фіскального чека
щоденно - кожної календарної дати по
закінченні зміни, але не пізніше 24
години цього дня.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за
вчинення порушень, про які йдеться у
пункті 4 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» податкова інспекція може
застосувати лише одну фінансову
санкцію в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
випадків невиконання щоденного друку
фіскального звітного чека та/або його
незберігання в КОРО, виявлених під час
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності, який здійснює розрахункові
операції за товари (послуги).

Така правова позиція щодо застосування
зазначених норм матеріального права
неодноразово була висловлена колегією
суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України, зокрема у постановах від
16 квітня 2013 року № 21-89а13 та від 03 грудня
2013 року № 21-428а13.

Відповідно до частини першої статті 244-2
КАС України зазначені рішення
Верховного Суду України є обов'язковим
для відповідача та суду.

Отже, оскільки факт порушення щодо
нероздрукування фіскальних звітних
чеків 16 та 21 січня 2014 року
підтверджується письмовими доказами,
то позивач має нести встановлену
пунктом 4 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» у вигляді штрафу в розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто, 340,00 грн., а не
680,00 грн. як помилково вважає
відповідач. Відтак, застосування
штрафних санкцій у більшому розмірі,
ніж це передбачено законом, вказує на
протиправність податкового
повідомлення-рішення від 08 липня 2014
року № та його слід скасувати в
частині безпідставного застосування
штрафних санкцій у сумі 340,00 грн.

Зазначене рішення є протиправним та
підлягає скасуванню і в частині
застосування на підставі пункту 5
статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» штрафних санкцій у сумі 1360,00
грн.

Так у разі якщо контрольну стрічку не
надруковано або не створено в
електронній формі на реєстраторах
розрахункових операцій або не
збережено контрольну стрічку протягом
трьох років до суб'єкта господарювання
застосовується штраф у розмірі десять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (пункт 5 статті 17 вказаної вище
статті).

Зазначена відповідальність настає у
разі невиконання суб'єктом
господарювання обов'язку друкувати або
створювати в електронній формі на
реєстраторах розрахункових операцій
(за виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) контрольні стрічки і
забезпечувати їх зберігання протягом
трьох років, що передбачено пунктом 10
статті 3 України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

В описовій частині акта перевірки
(розділ 2) вказано, що «контрольні
стрічки за ці дні не пред'явлені».
Однак, за які дні конкретно стрічки не
пред'явлені (штраф нараховано за 8
контрольних стрічок) відповідач
пояснень не надав. У судовому
засіданні з участю представників
відповідача оглянуто оригінали
контрольних стрічок, у тому числі за 16
та 21 січня 2014 року. За змістом пункту 3
статті 9 та пункту 5 статті 17 не
передбачено відповідність за
непред'явлення контрольних стрічок.
Обов'язок суб'єкта господарювання
стосується друку або створення в
електронній формі на РРО контрольних
стрічок і їх зберігання протягом трьох
років. Такий обов'язок позивач виконав.

Водночас, ні актом перевірки (розділ 3
«Висновок перевірки» - а.с.39 зворот), ні
у податковому повідомленні-рішенні від
08 липня 2014 року № (а.с.8) не йдеться
про встановлення складу порушення,
визначеного пунктом 10 статті 3 цього
Закону. Відтак, притягнення позивача до
відповідальності із застосуванням
штрафних санкцій на підставі пункту 5
статті 17 Закону є протиправним.

З аналізу змісту податкового
повідомлення-рішення від 08 липня 2014
року № слідує, що штрафні санкції
у сумі 1600,00 грн. застосовані на підставі
Указу Президента України від 12 червня
1995 року № 436/95 «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» (далі - Указ
№ 436/95), за яким у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої сум.

Згідно з пунктом 2.2 глави 2 Положення №
637 підприємства (підприємці) здійснюють
розрахунки готівкою між собою і з
фізичними особами (громадянами
України, іноземцями, особами без
громадянства, які не здійснюють
підприємницької діяльності) через касу
як за рахунок готівкової виручки, так і
за рахунок коштів, одержаних із банків.

Обов'язок щодо оприбуткування готівки
визначений пунктом 2.6 глави 2 Положення
№ 637: уся готівка, що надходить до кас,
має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. У разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням
розрахункової книжки (РК)
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК). Суми готівки, що
оприбутковуються, мають відповідати
сумам, визначеним у відповідних
касових (розрахункових) документах.

Отже, оприбуткування готівки в касі
підприємства (підприємця), які
проводять готівкові розрахунки із
застосуванням РРО (використанням РК), є
здійснення обліку такої готівки у
книзі обліку розрахункових операцій
(на підставі фіскальних звітних чеків
РРО або даних РК). Таке прибуткування
згідно із зазначеною нормою має
здійснюватися у день одержання
готівкових коштів.

Як вбачається з контрольних стрічок за
16 та 21 січня 2014 року у вказані дні
здійснювалися розрахункові операції
та надійшло від продажу 150,00 та 170,00 грн.
відповідно (а.с.64-65). Отже,
оприбуткуванням готівки за ці дні
вважається сукупність наступних дій
суб'єкта господарювання: друк
фіскальних звітних чеків, їх
приклеювання у КОРО та запис в КОРО (у
день одержання готівкових коштів).

Фіскальний звітний чек за 16 січня 2014
року № 0381 роздруковано лише 17 січня 2014
року, а за 21 січня 2014 року № 0386 - 22 січня
2014 року. Відповідні записи у КОРО на
підставі фіскального звітних чеків №
0381 та № 0386 вчинено 17 та 22 січня 2014 року,
тобто, на наступний після одержання
готівкових коштів день. При цьому суд
вважає необхідним зазначити про те, що
зміст процедури оприбуткування коштів
згідно з нормами Положення про ведення
касових операцій № 637 полягає не лише в
роздрукуванні фіскального чеку, а й
відповідного своєчасного здійснення
запису у розділі 2 КОРО "Облік руху
готівки та сум розрахунків" на підставі
зазначеного Z-звіту. Відповідність суми
оприбуткованої готівки відомостям
Z-звіту свідчить лише про повноту
оприбуткування, але не про
своєчасність оприбуткування в
розумінні пункту 2.3 глави 2 Положення №
637.

Аналогічна позиція висловлена у
постановах Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України від 01 квітня 2014 року
(справа № 21-54а14), від 26 лютого 2013 року
(справи №№ 21-7а13, 21-35а13).

Оскільки облік готівкових коштів у
сумі їх фактичних надходжень (150,00 грн.
та 170,00 грн.) здійснено позивачем
несвоєчасно - не у день одержання
готівкових коштів, що не заперечує і
позивач у додаткових письмових
поясненнях (а.с.73-75), то щодо до неї
Луцькою ОДПІ правомірно застосовано
штрафні санкції у сумі 1600,00 грн. на
підставі абзацу третього статті 1
Указу № 436/95 - у п'ятикратному розмірі
несвоєчасно оприбуткованої готівки
(320,00 грн. х 5). Відтак, в задоволенні
позову про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 08 липня 2014
року № слід відмовити.

Згідно з частиною другою статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням встановлених судом
обставин та аналізу норм чинного
законодавства суд дійшов переконання,
що відповідач частково довів
правомірність податкових
повідомлень-рішень, що перевірялися у
межах позовних вимог.

Отже, позов слід задовольнити частково,
шляхом прийняття постанови про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Луцької ОДПІ від 08 липня 2014 року №
в частині застосування штрафних
санкцій у сумі 1700,00 грн.; решта позовних
вимог, викладених у заяві позивача про
їх зменшення, задоволенню не
підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд за правилами статті 94 КАС
України, частини третьої статті 4
Закону України «Про судовий збір»
дійшов висновку про стягнення з
позивача 703,40 грн. з таких міркувань.

При зверненні до суду з даним
адміністративним позовом позивач
сплатила за ставками, визначеними
частиною другою статті 4 Закону України
«Про судовий збір» за майнову вимогу 10
% збору, що становить 182,70 грн. (100%
становить 1827,00 грн.). Частка
задоволеної вимоги становить 51,5% від
3300,00 грн. (позивач просила визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 08 липня 2014
року № в частині застосування
штрафних санкцій у сумі 1700,00 грн. та
податкове повідомлення-рішення від 08
липня 2014 року № про застосування
штрафних санкцій у сумі 1600,00 грн.).
Майнові вимоги, за якими суд відмовляє
у позові становлять 1600,00 грн. або 48,5% від
загальної суми позову. Сума судового
збору в цій частині становить 886,10 грн. З
урахуванням сплаченого судового збору
у сумі 182,70 грн. з позивач слід стягнути
703,40 грн.

Керуючись статтями 2, 71, 94, частиною
третьою статті 160, статтями 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", Указу Президента України від 12
червня 1995 року № 436/95 «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки», Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області від 08 липня 2014 року № в
частині застосування штрафних санкцій
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у
сумі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00
коп.).

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в доход Державного
бюджету України судовий збір у сумі 703,40
грн. (сімсот три грн. 40 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 09 вересня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ж.В. Каленюк