Справа № 0311/1136/12
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
Справа
№ 8154/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 29.02.2012р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області про перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н
О В И Л А:

14.06.2011р. позивач направила поштовими
засобами зв»язку до суду
адміністративний позов, у якому
просила визнати дії відповідача
незаконними; зобов»язати відповідача
провести нарахування та виплату пенсії
згідно ст.39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка повинна бути
встановлена в розмірі двох мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії,
відповідно до положень ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за шість місяців.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 29.02.2012р.
позов задоволено частково. Зобов»язано
пенсійний орган нарахувати та
виплатити позивачу доплати до пенсії в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат за період з 15 грудня 2010 року по 22
липня 2011 року на підставі положень ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 15 грудня 2010
року по 22 липня 2011 року.

Не погодившись із постановою суду, її в
апеляційному порядку оскаржив позивач,
який покликаючись на порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Розпорядником бюджетних коштів є КМ
України, який також надає роз'яснення
порядку застосування Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»; при
виплаті спірних коштів позивачу
пенсійний орган керувався положенням
постанови КМ України №654 від 16.07.2008р.
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Положення ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо мінімального
розміру пенсії за віком не
застосовуються при призначенні пенсії
за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не ПФ України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і з таким погоджується колегія суддів,
позивач є потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесений
до першої категорії осіб, являється
інвалідом ІІІ групи, інвалідність
пов»язана з роботою по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Перебуває на обліку у відповідача.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем на підставі постанови КМ
України № 654 від 16.07.2008р.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) громадянам, які
працюють у зоні гарантованого
добровільного відселення проводиться
доплата в розмірі двох мінімальних
заробітних плат.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті (ч.2 ст. 39 цього Закону).

Таким чином, вихідними критеріями
обрахунку розглядуваних доплати
непрацюючим пенсіонерам, що проживають
на території посиленого
радіоекологічного контролю, є
мінімальна заробітна плата, а для
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, - мінімальна пенсія за віком.

Також розмір мінімальної заробітної
плати визначається законами України
про Державний бюджет на відповідний
рік.

Розрахунок спірних доплати до пенсії
проведено відповідачем на підставі
постанов КМ України № 836 від 26.07.1996р., № 1
від 03.01.2002р., № 530 від 28.05.2008р. та № 654 від
16.07.2008р., що не ґрунтується на законі.

Зокрема, постановою КМ України № 836 від
26.07.1996р. «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розміри
доплати громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення, визначено в абсолютних
сумах.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру виплат застосуванню
підлягають положення ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням їх дії в часі (в тому
числі й за охоплений цим позовом
період).

Із врахуванням загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку спірної додаткової пенсії
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

14 червня 2011 року прийнято Закон України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України 2011 рік»,
який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 ч.1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено п.4, яким встановлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст.39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від
14 червня 2011 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову №745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Отже, з 23 липня 2011 року розмір пенсії по
інвалідності визначається постановою
Кабінету Міністрів України від 23 липня
2011 року №745.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про задоволення позовних вимог з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської обл. на
постанову Маневицького районного суду
Волинської обл. від 29.02.2012р. в
адміністративній справі №0311/1136/2012
залишити без задоволення, а згадану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
М.П.Кушнерик

Судді
О.І.Мікула

А.Р.Курилець