Справа № 819/1438/14-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1438/14-a

"03" вересня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Жука А.В.

розглянувши у порядку письмового
провадженні у місті Тернополі
адміністративну справу

за адміністративним позовом
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Тернопільській області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в
Тернопільській області звернулася до
суду з адміністративним позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу в розмірі
233017,03 гривень.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду подав заяву про зміну та зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
просить стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 податковий борг в
сумі 165091,03 грн., з яких: по податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування в сумі 7965,92 грн.,
по податку на додану вартість в сумі
147773,69 грн., по податку на доходи
фізичних осіб, що сплачуються
податковими агентами із доходів
платників податків у вигляді зарплати
в сумі 9351,42 грн.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, відповідно до вимог ст.ст. 33,35 КАС
України, заперечень проти
адміністративного позову не надав, про
причини неявки суд не повідомив.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про розгляд
даної адміністративної справи та
реалізації ним права судового захисту
прав та інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні
підстави для розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа
- підприємець 16.10.2003 органами державної
реєстрації та перебуває на обліку в
податковій інспекції і відповідно до
ст. 67 Конституції України та ст. 16
Податкового кодексу України
відповідач є платником податків та
зобов'язаний сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законами
терміни.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України, крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

У відповідності до пп. 41.1.1. п.41.1 ст. 41
Податкового кодексу України (далі ПК
України), органи державної податкової
служби є контролюючими органами щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Податковий контроль здійснюється
шляхом, зокрема, перевірок та звірок
відповідно до вимог цього Кодексу, а
також перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин (п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 52
Податкового кодексу України).

Так відповідачем, подано до
податкового органу податкові
декларації про майновий стан і доходи
тат розрахунки податкових зобовязань з
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих фізичною особою підприємцем
від провадження господарської
діяльності № від 09.02.2012, №
від 07.02.2013, №140015487 від 10.02.2014, № від
12.02.2014, в яких самостійно визначено суму
грошового зобов'язання за платежем
«податок на доходи фіз. осіб, що спл.
фіз. особами за результатами річного
декларування, код платежу НОМЕР_1» в
розмірі 6959,27 гривень, які в установлені
законом терміни відповідачем не
сплачено.

Крім того, на підставі акту перевірки
№2187/19-18-17-0126/НОМЕР_2 від 07.04.2014 винесено
податкове повідомлення-рішення
№№ від 18.04.2014, яким відповідачу
визначено суму грошового зобов'язання
за штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 400,50 гривень за платежем
"податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування".

Вказане податкове
повідомлення-рішення відповідачем не
оскаржувалось та в добровільному
порядку сума заборгованості не
сплачена.

Крім того, за несвоєчасну сплату
узгоджених грошових зобов'язань
відповідачу було нараховано пеню в
розмірі 606,15 гривень.

Таким чином загальна сума
заборгованості ФОП ОСОБА_1 за платежем
"податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування"
становить 7965,92 гривень.

Також, на підставі акту перевірки
№2187/19-18-17-0126/НОМЕР_2 від 07.04.2014 винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 18.04.2014, яким відповідачу визначено
суму грошового зобов'язання за
штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 719,29 гривень за платежем
"податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платників податків у вигляді
зарплати".

Крім того, за несвоєчасну сплату
узгоджених грошових зобов'язань
відповідачу було нараховано пеню в
розмірі 8632,13 гривень.

Таким чином загальна сума
заборгованості ФОП ОСОБА_1 за платежем
"податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платників податків у вигляді
зарплати" становить 9351,42 гривня.

Також за відповідачем рахується
добровільно не сплачена
заборгованість за платежем "Податок на
додану вартість" в розмірі 147773,69
гривні, з яких 102907,00 гривень основного
платежу, 29609,25 гривень - штрафних
санкцій та 17408,46 гривень - пені.

Вказана заборгованість
підтверджується:

- самостійно поданими відповідачем до
Тернопільської ОДПІ податковими
декларації з податку на додану
вартість № від 20.08.2012 року, №
від 20.09.2012 року, № від 19.10.2012 року,
№ від 01.09.2012 року, № від
20.11.2012 року, № від 20.12.2012 року,
№ від 21.01.2013 року, № від
20.02.2013 року, № від 20.03.2013 року,
№ від 20.05.2013 року, № від
23.07.2012 року, №6 від 23.07.2013 року,
№ від 22.07.2013 року, № від
20.08.2013 року, № від 19.09.2013 року,
№ від 21.10.2013 року, № від
20.11.2013 року, № від 20.12.2013 року,
№ від 20.01.2014 року, №8 від
21.03.2014 року, № від 20.03.2013 року,
№ від 17.04.2014, № від 20.05.2014
року, № від 13.06.2014 року.

- податковими повідомленнями -
рішеннями № від 03.10.2013 року,
№ від 19.11.2013 року, № від
06.03.2014 року, №001816701 від 18.04.2014 року,
№ від 18.04.2014 року.

Відповідно до пп. 14.1.39. п.14.1.ст. 14 ПК
України грошове зобов'язання платника
податків - це сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковим боргом платника податків
визнається сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Отже, несплачені у встановлені
законодавством строки суми узгоджених
грошових зобов'язань за платежем
"податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування" в
розмірі 7965,92 гривень, за платежем
"податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платників податків у вигляді
зарплати" в розмірі 9351,42 гривня, за
платежем "податок на додану вартість" в
розмірі 147773,69 гривні, а всього в
загальній сумі - 165091,03 гривня є
податковим боргом ФОП ОСОБА_1 який в
добровільному порядку не погашено.

Відповідачем не надано, а судом не
здобуто будь-яких доказів, які б
спростовували обставини, викладені в
позовній заяві, а також про сплату
відповідачем на день розгляду справи
податкового боргу в розмірі 165091,03
гривня, з них: податок на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування в сумі 7965,92 грн.,
по податку на додану вартість в сумі
147773,69 грн., по податку на доходи
фізичних осіб, що сплачуються
податковими агентами із доходів
платників податків у вигляді зарплати
в сумі 9351,42 грн., а тому зазначена сума
податкового боргу підлягає стягненню в
примусовому порядку.

В зв'язку із не сплатою відповідачем
узгодженої суми податкового боргу у
встановлені строки, податковим органом
було надіслано платнику податків
першу податкову вимогу форми "Ф1" №1/4947
від 27.10.2010 року на суму податкового
боргу 16447,68 гривень та другу податкову
вимогу форма "Ф2" №2/5746 від 17.12.2010 року.

Вказана сума заборгованості
підтверджується, дослідженими в
судовому засіданні доказами, а саме:
податковим повідомленням - рішенням,
податковими деклараціями податковими
вимогами та розрахунком податкових
зобов'язань.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

За наведених обставин, дослідивши
матеріали справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність доказів,
повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши
обставини справи, дослідивши докази в
судовому засіданні, а також враховуючи
несплату відповідачем податкового
боргу в добровільному порядку суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
АДРЕСА_1) податковий борг в сумі 165091,03
гривня (сто шістдесят п'ять тисяч 91
гривня 03 копійки), з яких:

- за платежем "податок на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування" в сумі 7965,92
гривень (сім тисяч дев'ятсот шістдесят
п'ять гривень 92 копійки);

- за платежем "податок на додану
вартість" в сумі 147773,69 гривні (сто сорок
сім тисяч сімсот сімдесят три гривні 69
копійок);

- за платежем "податок на доходи
фізичних осіб, що сплачуються
податковими агентами із доходів
платників податків у вигляді зарплати"
в сумі 9351,42 гривня (дев'ять тисяч триста
п'ятдесят одна гривня 42 копійки)

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги у порядку
і строки, передбачені статтями 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.