Справа № 809/2321/14
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"01" вересня 2014 р.
№ 809/2321/14

м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Мулі Х.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року Державна податкова
інспекція у Снятинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
до суду з адміністративним позовом до
приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
порушення вимог частини 1 статті 67
Конституції України, статті 36, пункту
57.3 статті 57 Податкового кодексу
України відповідачем не сплачено в
повному обсязі зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в сумі 880,40 грн.,
застосоване податковим
повідомлення-рішенням від 17.06.2014 року
за № на суму 170,00 гривень та
податковим повідомленням-рішенням від
18.06.2014 року за № на суму 170,00 грн.,
за не подання декларації про майновий
стан і доходи за 2013 рік.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи не подав,
причини неявки суду не повідомив.
Наданим правом на подання заперечення
проти позову не скористався.

За таких обставин оскільки немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, але не прибули всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, то
відповідно до ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України суд ухвалив розглянути справу
у письмовому провадженні на підставі
наявних у ній доказів за
відсутності сторін.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що адміністративний позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
Витягу з Єдиного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
відповідач зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності.

У відповідності до ч.1 ст.67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідач
перебуває на обліку в Державній
податковій інспекції у Снятинському
районі Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області.

Податковий кодекс України з 01.01.2011 року
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36
вказаного Кодексу податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом або законами з
питань митної справи.

Згідно статті 38 Податкового кодексу
України виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Пунктом 15.1 статті 15 зазначеного
Кодексу визначено, що платниками
податків визнаються фізичні особи
(резиденти і нерезиденти України),
юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.3. пункту 16.1
статті 16 вказаного Кодексу платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Податок на доходи фізичних осіб, який є
предметом стягнення за даним
адміністративним позовом, відповідно
до підпункту 9.1.2. пункту 9.1 статті 9
Податкового кодексу України належить
до загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкові платежі).

Досліджуючи обставини про наявність
податкового боргу з податку на доходи
фізичних осіб, визначеного відповідачу
податковими повідомленнями-рішеннями
за № від 17.06.2014 року та № від
18.06.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідач згідно підпункту 162.1.1.
пункту 162.1. статті 162 Податкового
кодексу України, є платником податку на
доходи фізичних осіб.

У відповідності до пункту 49.2. статті 49
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Згідно пунктів 177.5, 177.11 статті 177
Податкового кодексу України фізичні
особи-підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

Фізичні особи-підприємці подають річну
податкову декларацію у строк,
визначений підпунктом 49.18.5. пункту 49.18
статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з
доходами від підприємницької
діяльності мають зазначатися інші
доходи з джерел їх походження з України
та іноземні доходи.

Пунктом 179.1 статті 179 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податку зобов'язаний подавати річну
декларацію про майновий стан і доходи
(податкову декларацію) відповідно до
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 179.5 статті 179 вказаного
Кодексу, податкова декларація про
майновий стан і доходи заповнюється
платником податку самостійно або іншою
особою, нотаріально уповноваженою
платником податку здійснювати таке
заповнення, у порядку, передбаченому
главою 2 розділу II цього Кодексу.

Статтею 75 Податкового кодексу України
визначено, що органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

У судовому засідання встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Снятинському районі 17.06.2014 року за
результатами перевірки своєчасності
подання податкової звітності, складено
акт за №858/17-, яким встановлено
порушення відповідачем підпункту "в"
пункту 176.1. статті 176, підпункту 49.18.5.
пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу
України, а саме: неподання податкової
декларації про майновий стан і доходи
за 2013 рік (а.с. 7).

Положенням частини 1 пункту 120.1 статті
120 Податкового кодексу України
визначено, що неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Відповідно до підпункту 20.1.19. пункту 20.1
статті 20 зазначеного Кодексу органи
державної податкової служби наділені,
зокрема, правом застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи та стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Державною податковою інспекцією у
Снятинському районі на виконання
повноважень, передбачених підпунктом
20.1.19. пункту 20.1 статті 20 Податкового
кодексу України, у відповідності до
пункту 120.1 статті 120 Податкового
кодексу України, за виявлене вказане
вище порушення, податковим
повідомлення-рішенням № від
17.06.2014 року та податковим
повідомленням-рішенням № від
18.06.2014 року із урахуванням факту
неподання відповідачем обов'язкової
звітності за 2013 рік, до останнього
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в загальній сумі 340,00 гривень
(а.с. 8-9).

Як слідує із матеріалів справи, позивач
направив відповідачу податкове
повідомлення-рішення від 17.06.2014 року
№ та податкове
повідомлення-рішення від 18.06.2014 року
№, які 21.06.2014 року отримані
уповноваженою особою відповідача, про
що в матеріалах справи міститься копії
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
8-9).

Положеннями пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України визначено,
що податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

За таких обставин суд вважає, що
податкове повідомлення-рішення від
17.06.2014 року № та податкове
повідомлення-рішення від 18.06.2014 року
№ про застосування штрафних
санкцій з податку на доходи фізичних
осіб є врученими відповідачу.

На час розгляду справи штрафна санкція,
застосована податковим
повідомленням-рішенням від 17.06.2014 року
№ та податковим
повідомленням-рішенням від 18.06.2014 року
№, з податку на доходи фізичних
осіб становить 340,00 гривень (а.с. 11).

За приписами пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Оскільки, відповідачем у відповідності
до вимог статті 56 Податкового кодексу
України не була порушена процедура
адміністративного оскарження
податкового зобов'язання, визначеного
податковим повідомлення-рішенням від
31.10.2013 року, суд приходить до
переконання, що застосована позивачем
штрафна санкція за не подання
податкової декларації з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 339,67
гривень, є узгодженим грошовим
зобов'язанням та являється податковим
боргом.

Згідно вимог підпункту 59.1. статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Із матеріалів справи слідує, що
Державною податковою інспекцією у
Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області 25.06.2014 року
вручено відповідачу податкову вимогу
форми "Ф" за №419-17 від 01.10.2013 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, копія якого міститься в
матеріалах справи (а.с.10). Податкова
вимога від 01.10.2013 року, у строк
передбачений законом, відповідачем не
оскаржувалась.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Податковий борг відповідача
підтверджується податковим
повідомлення-рішенням від17.06.2014 року
№ та податковим
повідомленням-рішенням від 18.06.2014 року
№, податковою вимогою форми "Ф" за
№419-17 від 01.10.2014 року, які містяться в
матеріалах справи (а.с.8-9).

В матеріалах справи також наявна
довідка від 04.07.2014 року за №155/9п/09-12-25/571,
якою позивачем засвідчено, що за
відповідачем станом на 04.07.2014 року
обліковується сума заборгованості по
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування в
сумі зних: 509,02 грн. основного платежу,
340,00 грн. штрафних санкцій, 31,38 грн. пені.

Доказів, які б свідчили про погашення
заборгованості, що є предметом
стягнення або спростування її
наявності, відповідач суду не надав.

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
передбачено право контролюючих
органів на звернення до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відповідач зобов'язаний
погасити вказану суму податкового
боргу. Наявність такого обов'язку у
відповідача є визначальною для
вирішення такого спору, крім того,
даний обов'язок забезпечується
Конституцією України, стаття 67 якої
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

З огляду на вказане, позовні вимоги про
стягнення з фзичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 880,40
гривень є обґрунтованими, а позов таким
що підлягає до задоволення.

Відповідно до п.87.11 ст.87 ПК України
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Виходячи з викладеного, суд вважає
вимогу позивача про стягнення коштів
підставною, а позов таким, що підлягає
до задоволення.

На підставі ст. 67 Конституції України,
п.174.2, п. 174.3 ст. 174, п.179.1, п.179.7 ст.179
Податкового кодексу України, керуючись
ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету
України 880 (вісімсот вісімдесят одну)
грн. 40 коп.

Згідно ст.254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення
встановлених строків подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Гундяк В.Д.