Справа № 821/3557/14
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3557/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К., суддів
Хом'якової В.В., Бездрабка О.І.

при секретарі: Івлевій В.О., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Сілютіна Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної інспекції
сільського господарства України, третя
особа - Державна інспекція сільського
господарства в Одеській області про
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної інспекції
сільського господарства України (далі
по тексту - відповідач), третя особа -
Державна інспекція сільського
господарства в Одеській області про
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивача, відповідно до наказу
Державної інспекції сільського
господарства України від 13.08.2014 року
№156-кт звільнено з посади начальника
державної інспекції сільського
господарства в Одеській області.
Вказаний наказ позивач вважає
протиправним та просить його
скасувати, оскільки під час звільнення
він перебував на лікарняному. Крім
того, йому не було запропоновано іншої
посади, також вказав, що відповідачем
не дотримано процедуру звільнення
працівника та не погоджено його
звільнення з Міністерством аграрної
політики та продовольства України.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував. Заперечення обґрунтовані
тим, що наказ підписаний головою
Державної інспекції з сільського
господарства та завірений печаткою,
складений відповідно до норм діючого
законодавства, тому підстави для його
скасування відсутні.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Розглянувши подані документи,
врахувавши правову позицію
представника позивача, представника
відповідача, адміністративний позов та
документи покладені в його основу,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду спору по суті,
суд приходить до наступного: наказом
Державної інспекції сільського
господарства України від 13.08.2014 року
№156-кт ОСОБА_3 звільнено з посади
начальника державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області.

З оскаржуваного наказу вбачається, що
позивача звільнено згідно п. 6 ст. 40 КЗпП
України, підставами звільнення стали
постанова Одеського апеляційного суду
по адміністративній справі № 815/7830/13-а
від 28 травня 2014 року та постанова про
відкриття виконавчого провадження від
15.07.2014 р. № 44021320 з виконання виконавчого
листа № 815/7830/13-а від 25.06.2014 р., у зв'язку з
поновленням ОСОБА_4 на посаді
начальника державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області.

Пунктом 6 статті 40 Кодексу законів про
працю України (далі по тексту КЗпП
України) передбачено, що трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку поновлення на роботі
працівника, який раніше виконував цю
роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України,
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Колегією суддів встановлено, що при
звільненні позивачу переведення на
іншу роботу не пропонувалось. Також в
судовому засіданні доказів
підтвердження дотримання вказаного
пункту статті КЗпП України
відповідачем не надано.

Згідно ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму
Верховного суду, правила про
недопустимість звільнення працівника
в період тимчасової непрацездатності,
а також у період перебування у
відпустці стосуються як передбачених
статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших
випадків, коли розірвання трудового
договору відповідно до чинного
законодавства провадиться з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу. При цьому
маються на увазі щорічні, а також
інші відпустки, що надаються
працівникам як із збереженням, так і
без збереження заробітку. Розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу не може бути визнано
обґрунтованим, якщо в день звільнення
працівнику видано лікарняний листок
(довідку в установлених законом
випадках) про його тимчасову
непрацездатність.

Так, відповідно до листка
непрацездатності, виданого міською
лікарнею №4 міста Миколаїв, серії АГД
№ 737540, виданого 22 серпня 2014 року та
виписного епікризу кардіологічного
відділення міської лікарні № 4 №4368,
ОСОБА_3 перебував на лікарняному з 12
серпня 2014 року по 22 серпня 2014 року. До
роботи йому необхідно було приступити
з 23 серпня 2014 року.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що позивача звільнено з
посади начальника державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області 13 серпня 2014 року, тобто в день,
коли позивач перебував на лікарняному.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
пп. 9 ч. 3 п.10 Положення про Міністерство
аграрної політики та продовольства
України, затвердженого Указом
Президента України від 23.04.2011 р. № 500/2011,
міністр спрямовує та координує
діяльність Державного агентства
земельних ресурсів України, Державного
агентства лісових ресурсів України,
Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України,
Державної інспекції сільського
господарства України та Державного
агентства рибного господарства
України (далі - агентства, інспекція та
служба), в тому числі погоджує
призначення на посади та звільнення з
посад керівників та заступників
керівників територіальних органів
агентств, інспекції та служби.

Судом встановлено, що наказ Державної
інспекції сільського господарства
України від 13.08.2014 року №156-кт "Про
звільнення ОСОБА_3" з Міністром не
погоджувалась, відповідачем також в
судове засідання не надано доказів
погодження з Міністром оскаржуваного
наказу.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що оскаржуваний наказ від
13.08.2014 року №156-кт "Про звільнення
ОСОБА_3" винесено протиправно з
порушенням процедури звільнення.

Також суд зазначає, що позивачем в
адміністративному позові заявлено
вимогу про стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу.

Згідно п. 24 Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ УРСР,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991р. № 114, у разі
поновлення на роботі (посаді) орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно вирішує питання про виплату
особі рядового і начальницького складу
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більш як за один рік.

Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" у випадку стягнення на користь
працівника середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку з
незаконним звільненням він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарні місяці роботи з урахуванням
положення Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995
р. № 100.

Державною інспекцією сільського
господарства України до суду надано
довідку № 39 від 04 вересня 2014 року,
відповідно до якої розмір заробітної
плати ОСОБА_3 з 13 серпня 2014 року по 04
вересня 2014 року становить 4329, 64 грн.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу на користь ОСОБА_3

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано жодних належних та
допустимих доказів правомірності
своїх дій, як і не доведено законність
винесеного наказу.

Суд, аналізуючи викладене приходить до
висновку, що позов ОСОБА_3 до Державної
інспекції сільського господарства
України, третя особа - Державна
інспекція сільського господарства в
Одеській області про скасування
наказу про звільнення та поновлення на
роботі підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158,
159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної інспекції сільського
господарства України від 13.08.2014 р. №
156-кт "Про звільнення ОСОБА_3".

Зобов'язати Державну інспекцію
сільського господарства України
поновити ОСОБА_3 на посаді начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області та
виплатити середню заробітну плату за
час вимушеного прогулу в розмірі 4329
(чотири тисячі триста двадцять дев'ять)
грн. 64 коп.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 09 вересня 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

Суддя
Хом'якова В.В.

Суддя
Бездрабко
О.І.

кат. 12.3