Справа № 826/9552/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
№ 826/9552/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Маруліної Л.О.
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Сілоджик
Груп"доДержавної податкової інспекції
у Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
визнання протиправними та скасування
повідомлень-рішеньОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сілоджик Груп" (далі
також - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі також -
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07.07.2014 відкрито
провадження у справі та призначено
судовий розгляд справи.
В судове засідання, 21.07.2014, прибув
представник позивача. Відповідач
участі повноважного представника у
судовому засіданні не забезпечив, про
час, дату та місце його проведення
повідомлявся належним чином.
Позивач позов підтримує в повному
обсязі. Позовні вимоги вмотивовує
невідповідністю висновків
відповідача, викладених в акті
перевірки, за наслідками якої прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, наданим до
перевірки первинним документам, які
підтверджують реальність
господарських операцій з придбання
позивачем послуг у ТОВ "Альта Ком", а
також обґрунтуванням контролюючим
органом вказаних висновків лише на
підставі акта Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва про результати перевірки ТОВ
"Альта Ком", в якому зазначено про не
підтвердження взаємовідносин ТОВ
"Альта Ком" з ТОВ "НМТ Теофраст".
Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, в яких зазначається про
обґрунтованість оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень та
відповідність висновків акта
перевірки, за наслідками якої прийняті
повідомлення-рішення, щодо заниження
позивачем податкових зобов'язань з
податку на прибуток та податку на
додану вартість, положенням
Податкового кодексу України, з огляду
на встановлені під час перевірки
обставини щодо визнання директора ТОВ
"Альта Ком" ОСОБА_1 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 5 с. 27, ч. 1 ст. 205
Кримінального кодексу України, що
убачається з вироку Шевченківського
районного суду міста Києва від 02.09.2013
В зв'язку з неявкою у судове засідання
належним чином повідомленого
відповідача, на підставі частин
четвертої, шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом продовжено розгляд справи на
підставі наявних у ній доказів в
письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сілоджик Груп"
зареєстроване як юридична особа 22.03.2011,
присвоєно ідентифікаційний код 37565921,
Автозаводська, 54/19-А, види економічної
діяльності: виробництво
електророзподільної та контрольної
апаратури; оптова торгівля іншими
машинами й устаткуванням; комп'ютерне
програмування; діяльність у сфері
інжинірингу, геології та геодезії,
надання послуг технічного
консультування в цих сферах;
установлення та монтаж машин і
устаткування; будівництво житлових і
нежитлових будівель, що
підтверджується даним витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців №18937228.
Як убачається з матеріалів справи,
відповідно до наказу від 09.01.2014 №11 та
повідомлення від 11.01.2014 №241/10/26-54-22-03
Державною податковою інспекцією у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ "Сілоджик Груп"
з питань дотримання вимог податкового
законодавства під час взаємовідносин з
ТОВ "Альта Ком" за вересень-грудень 2012
року, про що складено акт перевірки від
23.01.2014 №43/26-54-22-03-37565921.
За наслідками перевірки Державною
податковою інспекцією у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві прийняті
податкові повідомлення-рішення від
грошове зобов'язання з податку на
(фінансовими) санкціями (штрафами), та
грошове зобов'язання з податку на
санкціями (штрафами).
повідомлення-рішення були оскаржені
позивачем в адміністративному порядку
до Головного управління Міндоходів у
місті Києві, та в подальшому до
Міністерства доходів і зборів України.
Рішеннями Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 14.04.2014
№3376/10/26-15-10-06-15 та Міністерства доходів
і зборів України від 12.06.2014
№10445/6/99-99-10-01-15 у задоволенні скарг
позивача відмовлено, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
залишені без змін.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими, а адміністративний
позов таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Відносини, які виникають з приводу
справляння податків і зборів, порядок
адміністрування податків і зборів,
права та обов'язки платників податків,
компетенція контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства в
Україні регулюються Податковим
кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно зі статтею 138 Податкового кодекс
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (пункт 138.2).

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України
встановлено, що витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку, не
можуть підлягати включенню до складу
витрат платника податків.

Відповідно до висновків акта
перевірки, за наслідками якої прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, перевіркою
встановлено порушення ТОВ "Сілоджик
Груп" пункту 138.1 статті 138, підпункту
139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток за 2012 рік
на 24040,00 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Статтею 198 Податкового кодексу України
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
зокрема у разі здійснення операцій з
придбання товарів та послуг (підпункт
"а" пункту 198.1). Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (абзаци
перший-третій) (пункт 198.2). Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду,
зокрема, у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку (абзаци перший, другий пункту
198.3, в редакції, чинній на час за який
проводилась перевірка позивача, за
наслідками якої прийняті оскаржувані
податкові повідомлення-рішення). Не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (пункт 198.6, в редакції,
чинній на час за який проводилась
перевірка позивача, за наслідками якої
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення).

Згідно зі статтею 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка, як встановлено
пунктом 201.10 цієї ж статті є підставою
для нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(пункт 201.1). Податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця (пункт 201.4).
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6).

В акті перевірки, за наслідками якої
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, також зазначено
про порушення ТОВ "Сілоджик Груп"
підпункту 198.6 статті 198, підпунктів 200.1,
200.2 статті 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на 22892,00 грн.,
в тому числі, за вересень 2012 року на
16443,00 грн., за грудень 2012 року на 4450,00 грн.

Частиною другою статті 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV
встановлено, що бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством та на даних
якого ґрунтується, зокрема, податкова
звітність.

Відповідно до частини першої статті 9
зазначеного Закону, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо безпосередньо
після її закінчення. Частиною другою
вказаної статті визначено перелік
обов'язкових реквізитів первинних
документів: назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Наведені положення Податкового
кодексу України та Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" дають підстави для
висновку, що право на віднесення витрат
до складу валових витрат та формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість обумовлене придбанням
платником податків товарів, робіт
(послуг) з метою їх подальшого
використання в господарській
діяльності та реалізується за
наявності у платника податків належним
чином оформлених первинних документів
і податкових накладних, які
підтверджують проведення
господарських операцій.

Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеної у листі останнього від
02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається зі змісту акта перевірки,
за наслідками якої прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, висновки щодо
порушення позивачем приписів
податкового законодавства, що призвело
до заниження ним податку на прибуток та
податку на додану вартість,
ґрунтуються на дослідженні наданих
позивачем до перевірки первинних
документів, складених за наслідками
господарських операцій з ТОВ "Альта
Ком", з урахуванням вироку
Шевченківського районного суду міста
Києва від 02.09.2013, яким засновника та
директора ТОВ "Альта Ком" ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 5 с. 27, ч. 1 ст. 205
Кримінального кодексу України, а також
з урахуванням акта ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від
01.10.2013 №1084/26-59-22-01/38204618 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Альта Ком" з питань
правильності нарахування та сплати
податку на додану вартість за період з
16.08.2012 по 31.05.2013", яким встановлено факт
не підтвердження документально
взаємовідносин ТОВ "Альта Ком" з ТОВ
"НМТ Теофраст", та з урахуванням
службової записки ГВПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
12.04.2013 №1624/ДПІ/0710/3, якою надано
пояснення ОСОБА_1 щодо наявності ознак
фіктивності та відсутності факту
реального здійснення господарської
діяльності ТОВ "Альта Ком".

На підтвердження господарських
операцій щодо придбання у ТОВ "Альта
Ком" послуг позивачем надано:

- договір від 17.08.2012 №00003 на виконання
робіт відповідно до якого ТОВ "Альта
Ком" (Підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати роботи з монтажу
системи керування гідравлічним
обладнанням чорнової кліті ЛПЦ 3000 за
завданням ТОВ "Сілоджик Груп"
(Замовник), а Замовник зобов'язується
прийняти та оплатити виконану роботу
згідно з актом прийому-передачі
виконаних робіт;

- специфікацію №1 до вказаного договору
в якій зазначено перелік робіт, а саме:
монтаж та підключення обладнання шафи
контролера, монтаж та підключення
обладнання шаф силових, монтаж та
підключення обладнання пультів
місцевого керування;

- лист директора ТОВ "Сілоджик Груп"
ОСОБА_2 директору ТОВ "Альта Ком" ОСОБА_1,
яким замовник просить приступити з
20.08.2012 з 09:00 год. до виконання робіт по
монтажу та підключенню обладнання шафи
контролера, шаф силових та пультів
місцевого керування відповідно до
монтажних схем на території монтажного
приміщення ТОВ "Сілоджик Груп" за
адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28,
згідно з договором від 17.08.2012 №00003;

- монтажні схеми системи управління
гідросистеми чорнової кліті;

- акт здачі-прийняття робіт від 26.09.2012
відповідно до якого ТОВ "Альта Ком"
проведені роботи з монтажу та
підключення обладнання шафи
контролера, монтажу та підключення
обладнання шаф силових, монтажу та
підключення обладнання пультів
місцевого керування на загальну
вартість 98656,20 грн., в тому числі, 16442,70
грн. ПДВ, згідно з договором від 17.08.2012
№00003;

- податкову накладну від 26.09.2012 №248 на
суму 98656,20 грн., в тому числі, 16442,70 грн.
ПДВ;

- договір від 19.11.2012 №00027 відповідно до
якого ТОВ "Альта Ком" (Підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
роботи з монтажу блоку керування
мікроклімату Omnivemt АСС-20 системи
керування складу насіннєвої картоплі
за завданням ТОВ "Сілоджик Груп"
(Замовник), а Замовник зобов'язується
прийняти та оплатити виконану роботу
згідно з актом прийому-передачі
виконаних робіт;

- специфікацію №1 до вказаного договору
в якій зазначено перелік робіт, а саме:
роботи з монтажу блоку керування
мікроклімату Omnivemt АСС-20 системи
керування складу насіннєвої картоплі;

- лист директора ТОВ "Сілоджик Груп"
ОСОБА_2 директору ТОВ "Альта Ком" ОСОБА_1,
яким замовник просить приступити з
22.11.2012 з 09:00 год. до виконання робіт по
монтажу блоку керування мікроклімату
Omnivemt АСС-20 системи керування складу
насіннєвої картоплі відповідно до
монтажних схем на території монтажного
приміщення ТОВ "Сілоджик Груп" за
адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28,
згідно з договором від 17.08.2012 №00003;

- монтажні схеми;

- акт здачі-прийняття робіт від 19.12.2012
відповідно до якого ТОВ "Альта Ком"
проведені роботи з монтажу блоку
керування мікроклімату Omnivemt АСС-20
системи керування складу насіннєвої
картоплі на загальну вартість 38694,59
грн., в тому числі, 6449,10 грн. ПДВ, згідно з
договором від 19.11.2012 №00027;

- податкова накладна від 19.12.2012 №582 на
суму 38694,59 грн., в тому числі, 6449,10 грн.
ПДВ.

Під час судового розгляду представник
позивача пояснив, що придбання
позивачем у ТОВ "Альта Ком" послуг
відповідно до зазначених вище договору
та податкових накладних обумовлене
виконанням ТОВ "Сілоджик Груп"
договірних зобов'язань перед ТОВ
"Роберт Бош ЛТД" та ТОВ "Чіпси Люкс".

На підтвердження вказаних обставин
позивачем долучено до матеріалів
справи:

- договір від 22.05.2012 №293 згідно з яким
ТОВ "Сілоджик Груп" (Підрядник)
зобов'язується виконати поставку
системи керування гідравлічним
обладнанням чорнової кліті ЛПЦ 3000 і
роботи з монтажу системи у
відповідності зі специфікацією до
цього договору на території
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча за адресою:
Донецька область, м. Маріуполь, вул.
Левченка, 1, а ТОВ "Роберт Бош ЛТД"
(Замовник) зобов'язується прийняти та
оплатити систему й виконані роботи в
порядку й у строки, встановлені даним
договором;

- специфікацію від 22.05.2012 до вказаного
договору;

- акт здачі-прийняття робіт від 26.09.2012
№ОУ-0000022;

- договір від 23.08.2012 №МК1200-0991 відповідно
до якого ТОВ "Чіпси Люкс" (Замовник)
замовляє, а ТОВ "Сілоджик Груп"
(Виконавець) виконує роботи з
демонтажу, монтажу, розроблення та
тестування програмного забезпечення
блоку керування мікроклімату Omnivemt
АСС-20, що вийшов із ладу, системи
керування складу насіннєвої картоплі
та по розробці алгоритму роботи,
розробленню та тестуванню програмного
забезпечення та налагодження системи
керування складу насіннєвої картоплі,
які виконуються на фабриці Замовника;

- акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 24.12.2012 №ОУ-0000034.

Разом з тим, суд вважає, що наведені
докази не спростовують викладених в
акті перевірки, за наслідками якої
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, висновків щодо
відсутності реального характеру
господарських операцій з придбання
позивачем послуг у ТОВ "Альта Ком" та не
підтверджують реального руху активів
під час здійснення зазначених
господарських операцій виходячи з
наступного.

Так, з листів директора ТОВ "Сілоджик
Груп" ОСОБА_2 директору ТОВ "Альта Ком"
ОСОБА_1, в яких замовник просить
приступити виконавця до виконання
робіт, обумовлених укладеними між ними
договорами, убачається, що місцем
виконання робіт з монтажу та
підключення обладнання шафи
контролера, шаф силових та пультів
місцевого керування відповідно до
монтажних схем та з монтажу блоку
керування мікроклімату Omnivemt АСС-20
системи керування складу насіннєвої
картоплі відповідно до монтажних схем
є територія монтажного приміщення ТОВ
"Сілоджик Груп" за адресою: м. Київ, вул.
Дубровицька, 28.

Водночас, згідно з договором від 22.05.2012
№293, укладеним між ТОВ "Сілоджик Груп"
та ТОВ "Роберт Бош ЛТД" місцем виконання
монтажних робіт є територія
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча за адресою:
Донецька область, м. Маріуполь, вул.
Левченка, 1, а відповідно до договору
від 23.08.2012 №МК1200-0991, укладеного між ТОВ
"Чіпси Люкс" та ТОВ "Сілоджик Груп",
місцем виконання робіт є фабрика ТОВ
"Чіпси Люкс".

Також, згідно з пунктом 3.1 договору від
23.08.2012 №МК1200-0991, укладеного між ТОВ
"Чіпси Люкс" та ТОВ "Сілоджик Груп",
виконавець може укладати договори
субпідряду та інші договори для
виконання даного договору за умови
письмового погодження з боку
замовника. Водночас, позивачем не
надано будь-яких доказів погодження з
ТОВ "Чіпси Люкс" залучення до виконання
робіт щодо монтажу блоку керування
мікроклімату Omnivemt АСС-20 системи
керування складу насіннєвої картоплі
на фабриці ТОВ "Чіпси Люкс"
субпідрядника - ТОВ "Альта Ком".

Відповідно до частини першої статті 838
Цивільного кодексу України підрядник
має право, якщо інше не встановлено
договором, залучити до виконання
роботи інших осіб (субпідрядників),
залишаючись відповідальним перед
замовником за результат їхньої роботи.
У цьому разі підрядник виступає перед
замовником як генеральний підрядник, а
перед субпідрядником - як замовник.

Згідно з частиною першою статті 839
Цивільного кодексу України підрядник
зобов'язаний виконати роботу,
визначену договором підряду, із свого
матеріалу і своїми засобами, якщо інше
не встановлено договором.

З умов договору від 22.05.2012 №293,
укладеного ТОВ "Сілоджик Груп" з ТОВ
"Роберт Бош ЛТД", та договору від 23.08.2012
№МК1200-0991, укладеного ТОВ "Сілоджик
Груп" з ТОВ "Чіпси Люкс", убачається, що
роботи, обумовлені зазначеними
договорами, виконуються з матеріалів
виконавця, тобто ТОВ "Сілоджик Груп".

Проте, укладеними між ТОВ "Альта Ком" та
позивачем договорами про виконання
робіт не обумовлено за рахунок якої із
сторін договору та з чиїх матеріалів
виконуватимуться визначені цими
договорами роботи, не встановлено
договорами також і порядку
передачі-отримання сторонами договору
будь-яких товарно-матеріальних
цінностей з метою виконання визначених
робіт.

У матеріалах справи відсутні будь-які
докази, які б свідчили про фактичне
переміщення між ТОВ "Сілоджик Груп" та
ТОВ "Альта Ком" будь-яких
товарно-матеріальних цінностей,
необхідних для виконання
субпідрядником визначених договорами
підряду та субпідряду монтажних робіт.

Отже, наведені обставини ставлять під
сумнів твердження позивача про
придбання ним послуг у ТОВ "Альта Ком" з
метою виконання договірних зобов'язань
перед ТОВ "Роберт Бош ЛТД" та ТОВ "Чіпси
Люкс".

Як убачається із укладених між
позивачем та ТОВ "Альта Ком" договорів
на виконання робіт від 17.08.2012 №00003 та
від 19.11.2012 №00027, специфікацій до них,
актів здачі-прийняття робіт (надання
послуг) та податкових накладних,
вказані документи підписані
директором ТОВ "Альта Ком" ОСОБА_1

У матеріалах справи наявна копія
вироку Шевченківського районного суду
міста Києва від 02.09.2013 в справі
№761/19615/13-к, яким ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 с.
27, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу
України.

Зі змісту вказаного вироку убачається,
що: "Так, ОСОБА_1 08.06.2012 на прохання
невстановленої особи погодився
зареєструвати в органах державної
влади на своє ім'я суб'єкт
підприємницької діяльності - юридичну
особу ТОВ "Альта Ком".

Не маючи наміру здійснювати діяльність
підприємства, пов'язану з виробництвом
товарів, виконанням робіт або наданням
послуг, зафіксовану в статутних
документах ТОВ "Альта Ком",
усвідомлюючи протиправний характер
запропонованих йому дій як майбутнього
засновника та власника вказаного
підприємства, ОСОБА_1 погодився на таку
пропозицію. При цьому ОСОБА_1 надав
невстановленій особі свої паспортні
данні, які необхідні для складання
статутних та реєстраційних документів
підприємства.

Далі невстановлена слідством особа при
невстановлених обставинах виготовила
статут ТОВ "Альта Ком", в яких ОСОБА_1 був
зазначений як засновник вказаного
підприємства.

08.06.2012, ОСОБА_1, домовившись з
невстановленою слідством особою
прибув до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, офіс якого розташований
в м. Києві, вул. Мельникова, 22, офіс №1. У
приватного нотаріуса ОСОБА_4 ОСОБА_1, на
прохання невстановленої слідством
особи, повідомив йому, що має намір
зареєструвати ТОВ "Альта Ком" і тому
необхідно нотаріально засвідчити його
підпис у статуті вказаного
підприємства. Далі достовірно
усвідомлюючи, що зареєстроване на його
ім'я підприємство буде
використовуватися для прикриття
незаконної діяльності, ОСОБА_1
засвідчив своїм підписом статут ТОВ
"Альта Ком", незаконно набувши статус
його засновника, після чого цей статут
був нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, який не
був обізнаний зі злочинною діяльністю
її засновника.

Після цього, ОСОБА_1 власноручно
розписався в реєстрі нотаріальних дій
під № 2129 приватного нотаріуса ОСОБА_4
та передав всі нотаріально посвідченні
документи невстановленій слідством
особі.

08.06.2012 Шевченківською районною у м.
Києві державною адміністрацією ТОВ
"Альта Ком" було зареєстровано як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа, за адресою: м. Київ, вул.
Мельникова, 12. В єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій
України ТОВ "Альта Ком" зареєстровано
під ідентифікаційним номером суб'єкта
підприємницької діяльності 38204618 - та
має свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи за номером 1 042601
від 09.06.2012 року.

Реєстрація ТОВ "Альта Ком" в органах
державної влади, отримання необхідних
реквізитів: назви, юридичної адреси,
особистих даних службових осіб
підприємства, індивідуального
податкового номеру платника податків,
відкриття поточного рахунку та
отримання печатки підприємства надало
можливість невстановленим слідством
особам, прикриваючись зовнішньо
законним фактором реєстрації ТОВ
"Альта Ком", здійснювати
неконтрольовані державою фінансові
операції. Так, використовуючи ТОВ
"Альта Ком" для прикриття незаконної
діяльності, не встановлені слідством
особи уникли від контролю за своєю
діяльністю зі сторони контролюючих
органів, завдяки чому отримали
можливість складати фіктивні
господарські угоди та фіктивні
первинні документи.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за
ст. 27 ч. 5, ст. 205 ч. 1 КК України, як своїми
умисними діями, які виразилися в
пособництві у вчиненні фіктивного
підприємництва, тобто надання засобів
чи знарядь для створення суб'єкта
підприємницької діяльності (юридичної
особи) з метою прикриття незаконної
діяльності.

Разом з обвинувальним актом до суду
надійшла угода про визнання
винуватості, укладена між ОСОБА_1 та
прокурором Іващенко А.О. від 26.06.2013,
відповідно до якої обвинувачений
повністю визнав свою винуватість у
зазначеному діянні, погодився сплатити
розмір витрат на проведення експертизи
№ 166 від 26.06.2013 в розмірі 293 грн. 40 коп.
Сторони погодились на призначення
покарання ОСОБА_1 у вигляді штрафу в
сумі 500 (п'ятисот) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що
становить 8500 грн., роз'яснені
обвинуваченому всі обмеження щодо
права оскарження угоди, роз'яснені
наслідки невиконання взятих на себе
обвинуваченою обов'язків.".

Крім того, відповідачем надано суду
копію акта ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва від 01.10.2013
№1084/26-59-22-01/38204618 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Альта Ком" з питань
правильності нарахування та сплати
податку на додану вартість за період з
16.08.2012 по 31.05.2013", в якому зазначено, що
службовою запискою ГВПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
12.04.2013 №1624/ДПІ/0710/3 надано висновок та
копію пояснення посадових осіб до
діяльності підприємства, яке віднесено
до категорії ризикових, щодо наявності
ознак фіктивності та відсутності факту
реального здійснення господарської
діяльності, згідно з якими ОСОБА_1
повідомив, що не має будь-якого
відношення до фінансово-господарської
діяльності ТОВ "Альта Ком" та жодних
документів від імені зазначеного
підприємства не підписував.

Відповідно до правової позиці,
викладеної в постанові Верховного Суду
України від 05.03.2012 (23740257), первинні
документи підписані від імені
підприємств та організацій, що
зареєстровані у встановленому порядку,
особами, які заперечують свою участь у
створенні та діяльності цих товариств,
зокрема й у підписанні будь-яких
первинних документів, не можна вважати
належно оформленими та підписаними
повноважними особами звітними
документами, які посвідчують факт
придбання товарів, робіт чи послуг, а
тому віднесення відображених у них сум
ПДВ до податкового кредиту є
безпідставним.

Згідно з частиною першою статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Частиною четвертою статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що вирок суду у
кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, беручи до уваги той факт,
що усі надані позивачем первинні
документи на підтвердження
господарських відносин з придбання
позивачем у ТОВ "Альта Ком" послуг
підписані від імені директора ТОВ
"Альта Ком" ОСОБА_1, вироком суду якого
визнано винним у фіктивному
підприємництві ТОВ "Альта Ком", суд
дійшов висновку, що зазначені
документи не є неналежними доказами у
даній справі та не можуть бути взяті до
уваги судом як такі, що підтверджують
факт придбання позивачем послуг у ТОВ
"Альта Ком". Відповідно, позивачем
безпідставно віднесено до складу
валових витрат за 2012 рік та податкового
кредиту за вересень-грудень 2012 року
сплачені на користь ТОВ "Альта Ком" суми
в рахунок оплати вартості придбаних
ним у ТОВ "Альта Ком" послуг згідно з
укладеними між ними договорами.

Відтак, суд погоджується з висновками
відповідача про заниження ТОВ
"Сілоджик Груп" податку на прибуток за
2012 рік на 24040,00 грн. та податку на додану
вартість на 22892,00 грн., в тому числі, за
вересень 2012 року на 16443,00 грн., за
грудень 2012 року на 4450,00 грн., а також з
доводами на їх обґрунтування,
викладеними в акті перевірки, за
наслідками якої винесені оскаржувані
податкові повідомлення-рішення. Тому,
податкові повідомлення-рішення від
11.02.2014 №, яким позивачу збільшено
грошове зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на 36060,00
грн., в тому числі, 24040,00 грн. за основним
платежем та 12020,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами), та
№, яким позивачу збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на 34338,00 грн., в тому
числі, 22892,00 грн. за основним платежем та
11446,00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами), Державною
податковою інспекцією у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві прийняті
правомірно.

При цьому, представник позивача не
заперечував наявності повторного
протягом 1095 днів визначення
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цих податків позивачу,
що відповідно до статті 123 Податкового
кодексу України є підставою для
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що доводи позивача про
протиправність оскаржуваних
податкових повідомлень-рішення не
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та фактичними
обставинами справи, відтак у
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

З матеріалів справи убачається, що
позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 182,70 грн. (платіжне доручення
від 01.07.2014 №1863). Відповідач не надав
суду доказів понесення ним судових
витрат, тому підстави для присудження
на його користь судових витрат
відсутні.

Водночас, частиною третьою статті 4
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.2011 №3674-VI встановлено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Оскільки сума судового збору за
подання позивачем даного
адміністративного позову становить
1827,00 грн., з урахуванням раніше
сплаченого судового збору в розмірі
182,70 грн., з позивача слід стягнути решту
суми судового збору, яка становить 1644,30
грн.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 97, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сілоджик Груп"
відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сілоджик Груп"
(ідентифікаційний код 37565921) судовий
збір у розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча
шістсот сорок чотири грн. 30 коп.) на р/р
4007, отримувач коштів - УДКСУ у
Печерському районі м. Києва,
ідентифікаційний код отримувача 38004897,
банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО
820019, код класифікації доходів бюджету
22030001, призначення платежу - судовий
збір за позовом ТОВ "Сілоджик Груп",
Окружний адміністративний суд міста
Києва, ідентифікаційний код 34414689.

Постанова набирає законної сили згідно
зі статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185 -187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Л.О. Маруліна