Справа № 742/3286/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 742/3286/14
інстанції: Циганко М. О.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Ключковича В. Ю., Чаку Є. В.

за участю секретаря:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 21 липня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Прилуцької міської ради, міського
голови Прилуцької міської ради Беркута
Юрія Володимировича, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, ОСОБА_4, яка також діє
законним представником ОСОБА_5, служба
у справах дітей Прилуцької міської
ради про визнання протиправним дій та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області з адміністративним позовом до
Прилуцької міської ради, міського
голови Прилуцької міської ради Беркута
Юрія Володимировича про визнання
протиправним та скасування пункту № 2
розпорядження міського голови
Прилуцької міської ради Беркута Ю. В.
від 28.01.2014 р. № 19р про передачу в спільну
часткову власність ОСОБА_4 квартири
АДРЕСА_1; визнання протиправним і
скасування Свідоцтва про право
спільної часткової власності на
квартиру № 18 від 07.02.2014 р.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 21 липня
2014 р. позивачу відмовлено у відкритті
провадження.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та справу направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а оскаржувану
ухвалу суду - частково скасувати з
одночасним направленням справи для
продовження розгляду в цій частині до
суду першої інстанції з наступних
підстав.

В мотивувальній частині рішення суд
першої інстанції зазначив, що зміст
адміністративного позову фактично
зводиться до порушення власниками
квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порядку
приватизації квартири.

У зв'язку з цим суд першої інстанції
прийшов до висновку, що справу належить
розглядати в порядку цивільного
судочинства з огляду на те, що
відповідно до ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин,
розглядаються судами в порядку
цивільного судочинства, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

З даним твердженням колегія суддів
повністю погоджується в частині
позовних вимог щодо скасування
Свідоцтва про право власності на житло.

Так згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно суб'єктом владних
повноважень є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції. Видача такого свідоцтва
являє собою процес реалізації наданих
законом функцій суб'єкту владних
повноважень та є правовстановлюючим
документом, на підставі якого
здійснюється державна реєстрація прав
на нерухоме майно. Правові наслідки для
особи у даному випадку несе рішення
відповідача, а не свідоцтво про право
власності на нерухоме майно.

Тому зміст позовних вимог про визнання
незаконним та скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
носить цивільно-правовий характер,
оскільки вони спрямовані на захист
права власності позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо того, що вимоги позивача
про визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право власності на
квартиру, не підлягають розгляду в
порядку адміністративного судочинства
через відсутність порушення прав
вказаним свідоцтвом, а обраний
позивачем спосіб захисту в цій частині
не відповідає об'єкту порушеного права.

Натомість, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції в частині відмови у
відкритті провадження щодо скасування
рішення суб'єкта владних повноважень з
огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка законності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб)
прийнятих або вчинених при здійсненні
ними владних управлінських функцій.

У відповідності до п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», на який здійснено посилання у
оспорюваному рішенні, сільський,
селищний, міський голова видає
розпорядження у межах своїх
повноважень.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать, в тому
числі, облік громадян, які відповідно
до законодавства потребують
поліпшення житлових умов; розподіл та
надання відповідно до законодавства
житла, що належить до комунальної
власності; вирішення питань щодо
використання нежилих приміщень,
будинків і споруд, що належать до
комунальної власності.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19.06.1992 р. № 2482-XII приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання
заяви громадянина.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції при визначенні
юрисдикції суду, якому належить спір,
не було враховано, що за змістом пункту
1 частини першої статті 3 КАС України у
публічно-правовому спорі, як правило,
хоча б однією стороною є орган
виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Суди першої інстанції не звернув увагу
на те, що спір набуває ознак
публічно-правового за умов не лише
наявності серед суб'єктів спору
публічного органу чи посадової особи, а
й здійснення ним (ними) у цих відносинах
владних управлінських функцій.

За наявності в ознаках спору цих
складових в сукупності, такий спір
набуває характеристик публічності.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що спір в цій частині є
публічно-правовим, а тому підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують позицію суду першої
інстанції, а тому в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; 3) невідповідність
висновків суду обставинам справи; 4)
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення частково
не у відповідності до норм
процесуального права, а тому рішення
суду першої інстанції підлягає
частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 105, 108, 195, 196, 199, 204, 205, 206
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 21 липня 2014 р.
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради,
міського голови Прилуцької міської
ради Беркута Юрія Володимировича,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_4, яка також діє законним
представником ОСОБА_5, служба у справах
дітей Прилуцької міської ради про
визнання протиправним дій та
скасування рішення задовольнити
частково.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 21 липня
2014 р. в частині відмови у відкритті
провадження щодо позовних вимог про
визнання протиправним та скасування п.
2 розпорядження міського голови
Прилуцької міської ради Беркута Ю. В.
від 28.01.2014 р. № 19р «Про приватизацію
квартир» скасувати.

В цій частині справу № 742/3286/14 направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 21 липня 2014 р. залишити без
змін.

Ухвала в частині скасування ухвали
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 21 липня 2014 р.
набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині залишення ухвали
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 21 липня 2014 р.
без змін набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя В. Ю.
КлючковичСуддя Є. В. Чаку

(Повний текст ухвали виготовлено 02.09.2014
року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Чаку Є.В.