Справа № 817/2276/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2276/14

02 вересня 2014 року 17год. 55хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дорошенко Н.О. за участю секретаря
судового засідання Лютко М.В. та сторін
і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Логощук І.А.,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Триада"
до Сарненської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Рівненській області
про визнання протиправними дії та
скасування податкового повідомлення -
рішення ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Триада"
звернулось до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Рівненській області про
визнання протиправними дій щодо
проведення камеральної перевірки та
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 23.07.2014.

В обґрунтування позову зазначає, що
камеральна перевірка податкових
декларацій з податку на додану
вартість, якою було виявлено порушення
термінів сплати податку на додану
вартість, визначеного у податковій
декларації з ПДВ за квітень 2014 року в
сумі 2122,60 грн., проведена податковим
органом з порушенням строків,
передбачених п.200.10 ст.200 Податкового
кодексу України. Крім того, вказує, що
17.04.2014 підприємством подано декларацію
з ПДВ за березень 2014 року №, в якій
задекларовано суму ПДВ, що підлягає
сплаті до бюджету, у розмірі 30204,00 грн.
Вказане зобов'язання сплачене у
повному обсязі, що підтверджується
платіжними дорученнями від 25.04.2014 на
суму 15000,00 грн. та від 28.04.2014 на суму 15204,00
грн. З огляду на викладене, у
податкового органу відсутні підстави
для застосування до позивача штрафу в
сумі 212,26 грн. за несвоєчасну сплату
узгодженого зобов'язання.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав з наведених у ньому підстав,
просив задовольнити повністю.

Відповідач Сарненська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Рівненській області
позов не визнав, подав письмове
заперечення (а.с.43-44). Представник
відповідача в судовому засіданні 21.08.2014
пояснив, що за результатами
камеральної перевірки щодо
несвоєчасності сплати узгодженого
податкового зобов'язання з ПДВ,
нарахованого платником самостійно,
згідно з поданою декларацією по ПДВ за
березень 2014 року по терміну сплати до
30.04.2014 в сумі 2122,60 грн. (фактично
сплачено 15.05.2014), прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 23.07.2014,
яким до позивача застосовано штрафну
санкцію за несвоєчасну сплату
узгодженого зобов'язання в розмірі 212,26
грн. Зазначив, що камеральна перевірка
проведена відповідно до п.200.10 ст.200
Податкового кодексу України, даною
нормою передбачено 30-ти денний термін
проведення камеральної перевірки
заявлених даних у податковій
декларації. Вказав, що відповідно до
поданої 17.04.2014 декларації з податку на
додану вартість за березень 2014 року
позивачу слід було сплатити до бюджету
ПДВ в сумі 30204,00 грн., граничний термін
сплати до 30.04.2014. Крім того, згідно з
даними облікової картки у позивача
станом на 17.04.2014 рахувався борг з ПДВ в
сумі 2122,60 грн., а саме по пені,
нарахованій згідно з уточнюючим
розрахунком від 17.04.2014. Кошти, сплачені
позивачем 25.04.2014 та 28.04.2014, в сумі 30204,00
грн. зараховані в порядку черговості
виникнення заборгованості. Тому,
задекларована сума ПДВ в декларації за
березень 2014 року своєчасно в повному
обсязі не сплачена. З наведених підстав
просив відмовити в позові повністю за
безпідставністю вимог.

Представник відповідача в судове
засідання 02.09.2014 не прибув, подав
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення повністю
з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Триада"
зареєстроване як юридична особа 15.07.1996,
взяте на облік як платник податків
Сарненською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області з 16.07.1996 (а.с.32).

Суд встановив, що 17.04.2014 ТОВ фірма
"Триада" подано податкову декларацію
№ з податку на додану вартість за
березень 2014 року, якою задекларовано до
сплати ПДВ в сумі 30204,00 грн. (а.с.10-13).

09.07.2014 Сарненською об'єднаною державною
податковою інспекцією ГУ Міндоходів у
Рівненській області проведено
камеральну перевірку податкових
декларацій з податку на додану
вартість, а саме з питання своєчасності
сплати ТОВ фірма "Триада" податку на
додану вартість, нарахованого
платником згідно з податковою
декларацією з ПДВ за квітень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом
акт від 09.07.2014 №191/17-14-15/23310051, за змістом
якого позивачем затримано сплату
узгодженої суми податкового
зобов'язання в сумі 2122,60 грн.,
нарахованого у податковій декларації з
податку на додану вартість від 17.04.2014 №
, а саме: на 11 днів по строку сплати
30.04.2014, фактично погашено 15.05.2014 на суму
2122,60 грн. (а.с.6-7).

Зазначені обставини враховані
податковим органом в розрахунку
штрафних санкцій на суму 212,26 грн. (а.с.8).

Сарненською ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
підставі акту перевірки від 09.07.2014
№191/17-14-15/23310051 прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Ш" від
23.07.2014 №, яким за порушення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних
товарах, визначеного п.57.1 ст.57
Податкового кодексу України, та на
підставі ст.126 Податкового кодексу
України за затримку на 11 календарних
днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 2122,60 грн. ТОВ
фірму "Триада" зобов'язано сплатити
штраф у розмірі 10% у сумі 212,26 грн. (а.с.9).

Перевіряючи дотримання контролюючим
органом процедури проведення
камеральної перевірки, за наслідками
якої прийнято спірне рішення, суд
враховує, що відповідно до ст.62
Податкового кодексу України одним із
способів здійснення податкового
контролю є перевірки та звірки
відповідно до вимог цього Кодексу, а
також перевірки щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

У відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Статтею 75 Податкового кодексу України
визначено види перевірок, які мають
право проводити органи державної
податкової служби, а саме: камеральні,
документальні, фактичні.

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

При цьому, пунктом 200.10 ст.200 Податкового
кодексу України встановлено, що
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних.

Таким чином, встановлений законом
термін проведення камеральної
перевірки декларації від 17.04.2014 №
за березень 2014 року закінчується 20
травня 2014 року, оскільки граничний
термін подання податкової декларації з
ПДВ за березень 2014 року закінчується 20
квітня 2014 року.

Відповідно до акта камеральної
перевірки від 09.07.2014 №191/17-14-15/23310051,
податковим органом проведена
камеральна перевірка на підставі
пп.20.1.4 п.20.1 ст.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України, при цьому відображено
відомості щодо граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання, а також відомості щодо
дати та сум фактичної сплати
зобов'язання. З наведеного слідує, що
податковим органом досліджувались не
виключно дані, зазначені в податковій
декларації платника податків, а також
інші відомості, а саме щодо дати та суми
фактичної сплати грошових зобов'язань,
відтак проведена перевірка не є
камеральною відповідно до пп.75.1.1 п.75.1
статті 75 Податкового кодексу України, а
є документальною перевіркою.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України
документальні перевірки можуть бути
плановими або позаплановими, а також
виїзними або невиїзними.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України).

Особливості проведення документальної
невиїзної перевірки визначено в статті
79 Податкового кодексу України.

Так, документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом (п.79.1 ст.79 Податкового кодексу
України).

У відповідності до п.79.2 ст.79
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам органу державної
податкової служби право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Представник відповідача в судовому
засіданні ствердив про відсутність
відомостей щодо прийняття керівником
органу державної податкової служби
рішення про проведення перевірки,
оформленого наказом, та його
надіслання позивачу.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За встановлених обставин суд дійшов
висновку, що податковий орган порушив
встановлену законом процедуру
проведення документальної перевірки
позивача, діяв поза межами правового
поля, відтак дії Сарненської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області щодо проведення
перевірки своєчасності сплати
узгодженого податкового зобов'язання
по податку на додану вартість, за
наслідками якої складено акт
№191/17-14-15/23310051 від 09.07.2014, суд вважає
протиправними, вчиненими не в порядку
та не у спосіб, визначені законом, а
тому такими, що порушують права та
законні інтереси платника податків. З
урахуванням наведеного
адміністративний позов в зазначеній
частині підлягає до задоволення.

Перевіряючи доводи відповідача щодо
несвоєчасної сплати позивачем
узгодженої суми податкового
зобов'язання, суд встановив та врахував
таке.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Статтею 54 Податкового кодексу України
передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою (п.54.1).

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 129 Податкового
кодексу України після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня (пп.129.1.1 п.129.1).

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту
129.1 цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті (п.129.4).

Суд встановив, що грошове зобов'язання
з ПДВ в сумі 30204,00 грн., задеклароване
позивачем 17.04.2014 в податковій
декларації № з податку на додану
вартість за березень 2014 року, було
сплачене до бюджету в повному обсязі
платіжними дорученнями:

№100311 від 25.04.2014 на суму 15 000,00 грн.,
призначення платежу - ПДВ за березень
2014 року (а.с.28);

№100314 від 28.04.2014 на суму 15 204,00 грн.,
призначення платежу - ПДВ за березень
2014 року (а.с.28)

Крім цього, суд встановив, що 17.04.2014 ТОВ
фірмою "Триада" подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за квітень
2014 року у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
листопад 2012 року, яким позивач збільшив
суму ПДВ, яка підлягає сплаті до
бюджету, на 18346,00 грн. та нарахував
штрафну санкцію в сумі 917,00 грн. (а.с.71-75).
Загальна сума зобов'язання, що підлягає
до сплати, складає 19263,00 грн.

Платіжним дорученням №100293 від 17.04.2014
податкове зобов'язання в сумі 19263,00 грн.
сплачено позивачем до бюджету з
призначенням платежу - ПДВ за квітень
2014 року (а.с.76).

За даними картки особового рахунку ТОВ
фірми "Триада" обліковується борг з ПДВ
в сумі 2122,60 грн. (з урахуванням
переплати), а саме позивачу нарахована
пеня згідно з уточнюючим розрахунком
податкових зобов'язань за ПДВ від 17.04.2014
№, поданого у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок (а.с.45-48).

Відповідно до наданого відповідачем
розрахунку, пеня нарахована ТОВ фірмі
"Триада" в автоматичному режимі на суму
податкового боргу (18346,00 грн.) із
розрахунку 120 відсотків облікової
ставки Національного банку України (7,50%
: 365 днів х 120% = 0,024658 - денна ставка НБУ)
за кожний календарний день
прострочення (471 день): 0,024658% х 18346,00 грн.
х 471 = 2130,68 грн. (а.с.63).

У зв'язку з несвоєчасною сплатою пені в
сумі 2122,60 грн. податковим органом
винесено податкове
повідомлення-рішення форми "Ш" від
23.07.2014 №, яким за порушення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
зобов'язано сплатити штраф у сумі 212,26
грн.

Нарахування пені та застосування
штрафних санкцій суд вважає
неправомірним, оскільки дослідженими
судом доказами стверджено, що грошове
зобов'язання в сумі 18346,00 грн. та
самостійно нарахований штраф в сумі
917,00 грн., задекларовані ТОВ фірма
"Триада" в уточнюючому податковому
розрахунку від 17.04.2014 за квітень 2014
року, сплачені платником податків до
бюджету з дотриманням строків,
установлених в статті 57 Податкового
кодексу України, відтак зазначені суми
грошових зобов'язань не набули статусу
податкового боргу, що виключає
нарахування пені за несвоєчасну сплату
грошового зобов'язання.

Окрім цього, суд зауважує, що стаття 50
Податкового кодексу України в разі
самостійного виявлення платником
податків факту заниження податкового
законодавства минулих податкових
періодів зобов'язує такого платника
податків відобразити суму недоплати в
складі податкової декларації, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Зазначений обов'язок виконаний
позивачем належним чином.

При цьому, чинне податкове
законодавство не встановлює обов'язку
платнику податків самостійно
нараховувати пеню на суму грошового
зобов'язання, визначеного уточнюючим
розрахунком до податкової декларації,
за весь період від звітного періоду, за
який уточнюється таке зобов'язання, до
дати подання уточнюючого розрахунку.

Податкове зобов'язання у вигляді пені в
сумі 2130,68 грн., нараховане відповідачем,
в будь-який спосіб не доведено до
відома ТОВ фірма "Триада", чим порушено
право платника податків на оскарження
грошового зобов'язання, визначеного
контролюючим органом, а також
унеможливлює застосування штрафної
санкції у зв'язку з несвоєчасною
сплатою такого зобов'язання.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні грунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно зі статтею 72 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду
адміністративної справи Сарненською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Рівненській області не
доведено правомірності спірного
податкового повідомлення-рішення, в
той час як Товариством з обмеженою
відповідальністю фірмою "Триада"
належними та допустимими доказами
спростовано висновки податкового
органу про допущені порушення, а відтак
застосування штрафних санкцій є
безпідставним.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що
податкове повідомлення-рішення від
23.07.2014 № не відповідає критеріям
правомірності, установленим в статті 2
КАС України, прийняте з порушенням
закону, без урахування фактичних
обставин справи, порушує права та
законні інтереси позивача, які
підлягають до судового захисту шляхом
скасування протиправного рішення
суб'єкта владних повноважень.

За встановлених обставин позовні
вимоги про визнання протиправними дій
та скасування рішення підлягають до
задоволення в повному обсязі.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до ст.94 КАС
України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Рівненській області щодо проведення
камеральної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Триада", за результатами якої складено
акт про результати камеральної
перевірки податкових декларацій з
податку на додану вартість №
191/17-14-15/23310051 від 09.07.2014.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
"Ш" від 23.07.2014 № про визначення
штрафу за платежем "податок на додану
вартість" в сумі 212,26 грн.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Триада" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 255,78 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.