Справа № 2-а-2832/11/1512
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-2832/11/1512

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Петренко В.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради на постанову Київського районного
суду м. Одеси від 15 вересня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради про визнання бездіяльності
відповідача протиправною та
зобов'язання виплатити щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2011 року ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

22 серпня 2011 року до канцелярії суду
надійшов уточнений адміністративний
позов до Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради, в якому позивач просив визнати
дії адміністративного відповідача
протиправними та зобов'язати виплатити
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня за 2011 рік у сумі 6640 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що
ОСОБА_2 є інвалідом війни 1-ої групи та
має право на виплату разової грошової
допомоги до Дня перемоги. В 2011 році
позивачу виплачено лише 1000 гривень 00
копійок. В зв'язку з чим позивач просив
суд визнати неправомірними дії
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради
неправомірними, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
разової грошової допомоги та
забезпечити їй виплату згідно Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2011
рік в розмірі 10 мінімальних пенсій за
віком в сумі 6640 грн.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 15 вересня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради щодо виплати ОСОБА_2
щорічної разової допомоги до Дня
перемоги в 2011 році не в повному обсязі.
Зобов'язано Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради нарахувати і виплатити на користь
ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної
разової допомоги до Дня перемоги за 2011
рік в розмірі десяти мінімальних
пенсій за віком, із застосуванням
розміру мінімальної пенсії за віком,
який дорівнює прожитковому мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
що визначається згідно із Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», з урахуванням вже
виплаченої суми. В решті вимог
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням Департамент
праці та соціальної політики Одеської
міської ради подав апеляційну скаргу, у
якій зазначає, що судом першої
інстанції при вирішенні справи
порушено норми матеріального права, а
також допущено неповне з'ясування
обставин справи, у зв'язку з чим
ставиться питання про скасування
постанови суду першої інстанції з
прийняттям нової постанови суду про
відмову у задоволенні позовних вимог
повністю.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено.

ОСОБА_2 є інвалідом війни 1-ої групи, що
підтверджується посвідченням №462799
(а.с. 4).

Позивачу Управлінням праці та
соціального захисту населення
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради, яка є
структурним підрозділом відповідача
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради було
виплачено 1000 гривень 00 копійок.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з наступних мотивів, з чим
погоджується апеляційний суд

Відповідно до положень Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» від 19.06.2003 року
№ 968-IV виплату разової грошової
допомоги ветеранам війни до 5 травня
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків
(шляхом перерахування на особовий
рахунок дотримувача) пенсіонерам - за
місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Так, відповідно до статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога, зокрема, інвалідам І
групи у розмірі 10 мінімальних пенсій за
віком.

Позивачу у 2011 році виплачена допомога
до 5 травня в розмірі, що передбачений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 341 від 04.04.2011 року «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», тобто у розмірі 1000 грн.,
що є значно меншим, ніж передбачено
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
були внесені зміни до ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
встановлено, що щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі, який
визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Однак, зміни, внесені підпунктом «б»
підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону
України від 28.12.2007 року «Про державний
бюджет України на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року N 10-рп/2008).

Після визнання зазначених положень
неконституційними, ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» відновила свою
дію у попередній редакції.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
на 2011 рік» установлено, що у 2011 році
норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини 3 статті 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином, у 2011 році дія ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
зупинена не була, та іншого порядку
здійснення вказаних виплат Законом
передбачено не було, а тому щорічна
разова грошова допомога інваліда війни
І групи до 5 травня повинна
виплачуватися у розмірі, що становить 10
мінімальних пенсій за віком.

Крім того, слід зазначити, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова Кабінету
Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року
«Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань», оскільки
виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами,
застосуванню підлягає саме Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», а не
постанова Кабінету Міністрів України.

Також, слід зазначити, що при
обчисленні щорічної разової грошової
допомоги інвалідам війни за основу
береться розмір мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність
визначається щорічно в Законі України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого частиною першою.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що розміри
разової грошової допомоги до п'ятого
травня позивачу повинні
нараховуватись виходячи з вказаних
розмірів прожиткового мінімуму.

Також суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що не підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
зобов'язання нарахувати та виплатити
разову грошову допомогу у конкретно
визначеній сумі 6640 грн., оскільки
питання про розрахунок розміру таких
виплат відносяться до компетенції
відповідача.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позову
ОСОБА_2

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради - залишити без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Одеси від 15 вересня 2011
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов