Справа № 810/4725/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року 810/4725/14

Київський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Василенко Г.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Будівельно-Монтажне
управління № 53" до Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Приватне акціонерне товариство
"Будівельно-Монтажне управління № 53" з
позовом до Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Київській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
02.12.2013 року № , визнання
протиправною та скасування податкової
вимоги від 14.07.2014 року № 219-25.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що відповідачем в акті камеральної
перевірки помилково зазначено, що ПрАТ
"Будівельно-Монтажне управління №
53"неправомірно віднесено до
податкового кредиту податкову
накладну по взаєморозрахунках з ТОВ
«Інтербуд» № 22 від 22.08.2013 року на суму
ПДВ 16 666,67 грн., не наведено переконливих
доводів та не подано доказів, які б
підтверджували недобросовісність ПрАТ
«БМУ-53» як платника податків.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, проте надав заяву
про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Відповідач письмових заперечень на
позов не надав, в судове засідання не
прибув, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до приписів частини
четвертої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні в разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає
за можливе розглядати справу в порядку
письмового провадження

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що приватне
акціонерне товариство
"Будівельно-Монтажне управління № 53"
перебуває на податковому обліку у
Бориспільській об'єднаній державній
податковій інспекції у Київській
області.

Відповідно до матеріалів справи,
посадовою особою Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Київській області
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПрАТ
«БМУ-53»() за серпень 2013
року, результати якої оформлені актом
від 31.10.2013 року № 213/22-2/01037137

За результатами проведеної перевірки
посадова особа податкового органу
дійшла висновку про порушення
позивачем пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України.

На підставі висновків Акту
камеральної перевірки Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Київській області
прийнятно податкове
повідомлення-рішення від 02.12.2013 року №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання ПрАТ «БМУ-53» з податку на
додану вартість на 16667,00 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 8334,00 грн.

Також, судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
14.07.2014 року на адресу позивача
направлено податкову вимогу № 219-25 на
загальну суму 18106,45 грн.

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням та податковою
вимогою, позивач звернувся з позовом до
суду про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 02.12.2013 року №
та визнання протиправною та
скасування податкової вимоги від 14.07.2014
року № 219-25.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Суд погоджується з висновком
податкового органу про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, вважає доводи
податкового органу обґрунтованими, а
спірне податкове повідомлення-рішення
правомірним, виходячи з наступного.

Законодавчим актом, який регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні,
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства є
Податковий кодекс України від 2 грудня
2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

У силу вимог пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну податкову
політику, є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

У наведеній нормі встановлено, що
відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Відповідно до положень пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України
в разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Позивачем не надано доказів на
підтвердження додання до податкової
декларації за серпень 2013 року
відповідної заяви із скаргою на
постачальників, а тому суд
погоджується з висновком податкового
органу про те, що позивач не мав права
включати до складу податкового кредиту
у серпень 2013 року суму податку на
додану вартість за податковими
накладними, складеними ТОВ «ІНТЕРБУД»,
які не було зареєстровано в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідачем правомірно було прийнято
податкове повідомлення - рішення від
02.12.2013 № .

З огляду на вищевикладене, суд
зазначає, що вимоги позивача, щодо
визнання протиправною та скасування
податкової вимоги від 14.07.2014 року № 219-25
також не підлягають задоволенню через
відсутність порушення прав.

Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням частини 1
статті 69 Кодексу адміністративного
судочинства України, є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

У відповідності до частин 1 та 4 статті 70
цього Кодексу, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування.

За таких обставин, висновок посадових
осіб Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Київській області про порушення ПрАТ
"Будівельно-Монтажне управління № 53"
пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України є правомірним. Отже
ПрАТ "Будівельно-Монтажне управління №
53" завищено суму податкового кредиту на
16667,00 грн.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, що були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, зважаючи
на взаємний та достатній зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
ПрАТ "Будівельно-Монтажне управління №
53" задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

За подання до суду адміністративного
позову майнового характеру позивачем
до Державного бюджету сплачується 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Відповідно до матеріалів справи
позивачем заявлено майнову вимогу.
Таким чином, повна сума судового збору
становить 1827,00.

Позивач, відповідно до платіжного
доручення №269 від 31 липня 2014 року,
сплатив судовий збір у розмірі 182,70 грн.
(10% ставки). Враховуючи результати
розгляду справи, сума судового збору,
яка підлягає стягненню з позивача на
користь Державного бюджету становить
1644,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Будівельно-Монтажне
управління № 53" а користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
1644 (одну тисячу шістсот сорок чотири)
гривні 30 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.