Справа № 820/11588/14
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 р.Справа № 820/11588/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державного реєстратора
реєстраційної служби Зміївського
районного управління юстиції
Харківської області Пілат Олени
Миколаївни на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
17.07.2014р. по справі № 820/11588/14

за позовом ОСОБА_2

до Реєстраційної служби Зміївського
районного управління юстиції
Харківської області, Державного
реєстратора реєстраційної служби
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області Пілат
Олени Миколаївни

про визнання рішення протиправним та
зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Зміївського
районного управління юстиції в
Харківській області, Державного
реєстратора реєстраційної служби
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області Пілат
Олени Миколаївни, в якому просить:

- визнати противоправним та скасувати
Рішення державного реєстратора на
нерухоме майно реєстраційної служби
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області Пілат О.М.
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень від 14 травня 2014 року
№ 13026044 винесеною за заявою гр.ОСОБА_2
поданою 23.04.2014 року 12:17:34 за реєстровим
номером 6360496 з метою проведення
державної реєстрації прав власності на
магазин, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1;

- зобов'язати Реєстраційну Службу
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області провести
державну реєстрацію права власності на
магазин літ. "И-1", загальною площею 93,78
м.кв., з прибудовою літ. "и", що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 в
цілому за гр. ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що за результатами розгляду заяви про
проведення державної реєстрації права
власності на магазин, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, державним
реєстратором прийняте оскаржуване
рішення про відмову у державній
реєстрації. Підставою для відмови
відповідач визначив те, що позивачем не
подано документ, який у разі зміни виду
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель, підтверджує
урахування вимог містобудівної
документації та документації із
землеустрою. Позивач не погоджується
із прийнятим рішенням, вважає його
незаконним та необґрунтованим,
оскільки заявником було в повному
обсязі дотримано передбачений законом
порядок проведення державної
реєстрації, а надані документи в
повному обсязі засвідчують право
власності.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 17.07.2014 року
адміністративний позов було
задоволено частково.

Скасовано Рішення державного
реєстратора на нерухоме майно
реєстраційної служби Зміївського
районного управління юстиції
Харківської області Пілат О.М. про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 14.05.2014 року №13026044,
винесеною за заявою ОСОБА_2, поданої
23.04.2014 року 12:17:34 за реєстровим номером
6360496 з метою проведення державної
реєстрації прав власності на магазин,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Реєстраційну Службу
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області
розглянути питання щодо проведення
державної реєстрації права власності
на магазин літ. "И-1", загальною площею
93,78 м.кв., з прибудовою літ. "и", що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 в
цілому за ОСОБА_2

В задоволенні іншої частини позовних
вимог було відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням,
Державним реєстратором реєстраційної
служби Зміївського районного
управління юстиції Харківської
області Пілат О.М. подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17.07.2014 року
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги посилається на прийняття
оскаржуваної постанови з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи частково
позовні вимоги, суд першої інстанції
дійшов до неправомірного висновку про
протиправність оскаржуваного рішення.
Зазначив, що відповідно до вимог пункту
49 Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року,
заявник для проведення державної
реєстрації з видачею свідоцтва про
право власності на новозбудований
об'єкт нерухомого майна подає, зокрема,
документ, що посвідчує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
земельну ділянку. Оскільки заявником
не подано документ, який у разі зміни
виду використання земельної ділянки в
межах певної категорії земель,
підтверджує урахування вимог
містобудівної документації та
документації із землеустрою, то
державним реєстратором було
правомірно прийнято оскаржуване
рішення про відмову у реєстрації права
власності.

Позивач правом надання письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
скористався.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач належить
земельна ділянка, загальною площею 0,1443
га, згідно Державному акту на право
власності на земельну ділянку Серії ХР
№ 025643, виданого Шелудківською
сільською радою 16.03.2005р., кадастровий
номер :01:004:0018, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10). Зазначена
земельна ділянка відноситься до
категорії земель: Землі житлової та
громадської забудови, з цільовим
призначенням - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Рішенням Виконавчого комітету
Шелудьківської сільської ради
Зміївського району Харківської
області за № 3 від 31.03.2014р. вказаному
об'єкту присвоєна поштова адреса:
АДРЕСА_1 (а.с. 44).

На вказаній земельній ділянці
позивачем розпочато будівництво
нежитлової будівлі - магазину згідно
Декларації про початок виконання
будівельних робіт від 05.12.2013р. №91,
яка видана на підставі розробленого
Робочого проекту Містобудівних умов та
обмежень, Державного акту на земельну
ділянку Серії ХР № 025643 від 16.03.2005 року
(а.с. 11-20).

Згідно даних Технічного паспорту
нежитлова будівля-магазин літ."И-1",
загальною площею 93,78 кв. м. збудована у
2014р., яка прийнята в експлуатацію,
згідно Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації 04.03.2014р. № ХК
10 (а.с. 39-41; 42-43).

Для проведення державної реєстрації
права власності вищезазначеного
об'єкта нерухомості та отримання
свідоцтва на новозбудований об'єкт
нерухомого майна, заявник звернувся до
Реєстраційної служби Зміївського
районного управління юстиції
Харківської області із відповідною
заявою від 18.03.2014р. р.№ 5862664, до якої
надав наступні документи: документ, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на земельну
ділянку (державний акт на землю);
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта (Декларація про готовність
об'єкта до експлуатації); технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси
(рішення виконкому).

Рішенням Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області Пілат О.М.
від 14.04.2014р. за №12396258 відмовлено у
державні реєстрації прав та їх
обтяжень через неподання позивачем
рішення про присвоєння об'єкту
поштової адреси та зміну виду
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель (а.с. 45).

23.04.2014 року позивач повторно звернувся
із заявою про проведення державної
реєстрації права власності. До заяви
було надано: паспорт та код; Державний
акт на земельну ділянку; декларація про
готовість об'єкту до експлуатації;
технічний паспорт на об'єкт; рішення
про присвоєння поштової адреси.

За наслідками розгляду вказаної заяви,
рішенням від 14.05.2014 року № 13026044
позивачу повторно було відмовлено у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на вказаний об'єкт. Підставою
для прийняття рішення слугував той
факт, що заявник, повторно звертаючись
із заявою, не усунув перешкод для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, як передбачено п. 2 ст. 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" а саме: не подав
документ, який у разі зміни виду
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель, підтверджує
урахування вимог містобудівної
документації та документації із
землеустрою (а.с. 46).

Позивач, не погоджуючись і вказаним
рішенням, звернувся до суду із даним
позовом.

Колегія суддів зауважує, що оскільки
судове рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог жодною із
сторін не оскаржуються, то згідно із
положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України воно
не підлягає апеляційному перегляду.

Разом з тим, задовольняючи частково
позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, що приймаючи
оскаржуване рішення державний
реєстратор дійшов до неправомірного
висновку про наявність встановлених
законом підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації прав
та їх обтяжень. Посилання відповідача,
як на підставу відмови у проведенні
державної реєстрації, на відсутність
документу, який у разі зміни виду
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель, підтверджує
урахування вимог містобудівної
документації та документації із
землеустрою, є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

У своїй діяльності, при проведені
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
державний реєстратор керується
Конституцією України, Цивільним
кодексом України, Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України N868 від 17.10.2013 р.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Порядок
проведення державної реєстрації прав
на нерухомість та підстави відмови в
ній встановлюються законом.

Обов'язковість процедури реєстрації
речових прав встановлена ч. 3 ст. 3
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", відповідно до
якої права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 4 вищенаведеного
Закону, обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, у
тому числі право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень", орган
державної реєстрації прав: проводить
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;
забезпечує ведення Державного реєстру
прав; надає інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом;
забезпечує облік безхазяйного
нерухомого майна; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 4 статті 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень"
передбачено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав або відмову в
такій реєстрації.

Виходячи з положень ст. 9 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень",
державний реєстратор в процедурі
розгляду заяви про реєстрацію речових
прав на нерухоме майно повинен
встановити відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства.

Згідно ст. 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень",
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1)прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається частиною 1 статті 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2)свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п. 36 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, для проведення державної
реєстрації речових прав необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення таких прав на нерухоме
майно, та інші документи, визначені цим
Порядком.

Відповідно до п. 37 Порядку, документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є: 1)
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат; 2) свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 3) свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 4) видані нотаріусом
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про
право власності на нерухоме майно чи
його дублікат, видані до 1 січня 2013 р.
органом місцевого самоврядування або
місцевою держадміністрацією; 8) рішення
про закріплення нерухомого майна на
праві оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею; 10) рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно; 11) ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди;
12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно; 13)закон, яким
установлено сервітут на нерухоме
майно; 14) рішення уповноваженого
законом органу державної влади про
повернення об'єкта нерухомого майна
релігійній організації; 15) рішення
власника майна, уповноваженого ним
органу про передачу об'єкта нерухомого
майна з державної у комунальну
власність чи з комунальної у державну
власність або з приватної у державну чи
комунальну власність; 16)інші документи,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
відповідно до закону.

Згідно п. 49 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень встановлено, що для
проведення державної реєстрації права
власності з видачею свідоцтва на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна (в тому числі в результаті
переведення об'єкта нерухомого майна з
житлового у нежитловий або навпаки)
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає:
документ, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
земельну ділянку (крім випадків
реконструкції об'єктів нерухомого
майна без зміни зовнішніх геометричних
розмірів їх фундаментів у плані);
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта; технічний паспорт на об'єкт
нерухомого майна; письмову згоду
співвласників багатоквартирного
будинку (в разі добудови аттикових і
мансардних поверхів та приєднання
місць загального
користування),справжність підпису яких
засвідчується відповідно до Закону
України "Про нотаріат"; документ, що
підтверджує присвоєння об'єкту
нерухомого майна адреси (в разі коли в
результаті реконструкції об'єкта
нерухомого майна змінилася його
адреса). У разі проведення державної
реєстрації права власності з видачею
свідоцтва на об'єкт нерухомого майна,
який до проведення реконструкції
перебував у спільній власності,
заявник, крім документів, що зазначені
в цьому пункті, подає письмову згоду
всіх співвласників об'єкта нерухомого
майна на проведення його
реконструкції. Якщо у зв'язку з
проведенням реконструкції об'єкта
нерухомого майна змінився розмір
часток у праві спільної власності,
заявник, крім документів, що зазначені
в цьому пункті, подає письмову заяву
співвласників про розподіл часток у
спільній власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна. Справжність підпису
співвласників засвідчується
відповідно до Закону України "Про
нотаріат".

Враховуючи з вищенаведених приписів
Порядку, у разі проведення державної
реєстрації права власності з видачею
свідоцтва на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заінтересованою особою є
замовник будівництва, крім випадків,
передбачених даним Порядком.

Як було встановлено під час розгляду
справи, на приватизованій земельній
ділянці з цільовим призначенням - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
яка відноситься до категорії земель -
землі житлової та громадської
забудови, ОСОБА_2 збудована нежитлова
будівля - магазин, яка за своїм змістом
має інше функціональне призначення -
будівля роздрібної торгівлі.

Згідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу
України, види використання земельної
ділянки в межах певної категорії
земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Таким чином, вказана норма
законодавства надає право власнику або
користувачу земельної ділянки
використовувати її у будь-який спосіб,
який відповідає категорії земельної
ділянки.

Тобто, для того, щоб збудувати на
земельній ділянці, яка була надана у
власність як присадибна, кафе або
магазин, змінювати її цільове
призначення потреби не має, оскільки
будівництво кафе або магазину повністю
відповідає категорії "землі
громадської забудови" (ст. 38 ЗК України),
до якої була віднесена земельна
ділянка при її наданні у власність як
присадибна.

Враховуючи наведене, в зв'язку з
відсутність у позивача обов'язку щодо
зміни цільового призначення земельної
ділянки, колегія суддів дійшла
висновку про необґрунтованість вимог
державного реєстратора з приводу
надання позивачем відповідного
документу, який у разі зміни виду
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель, підтверджує
урахування вимог містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Згідно п. 20 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, за результатами розгляду
заяви та документів, необхідних для
проведення державної реєстрації прав,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 28 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
визначено, що державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1 статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень", у державній реєстрації прав
та їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що відмова державного
реєстратора у проведенні державної
реєстрації прав та їх обтяжень не
ґрунтується на нормах законодавства та
є безпідставною.

Перевіряючи рішення суб'єкта владних
повноважень, адміністративний суд у
справі щодо їх оскарження на підставі
ч. 3 ст. 2 КАС України перевіряє чи
прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінюючи дії відповідача на
відповідність критеріям зазначеним в
ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів
прийшла до висновку, що оскаржуване
рішення про відмову у державній
реєстрації права власності було
прийнято з порушенням вимог діючого
законодавства та без врахування всіх
обставин справи.

З огляду на зазначене, приймаючи до
уваги встановлення судом факту
протиправності рішення відповідача,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
належним способом захисту прав, свобод
та інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин, буде
зобов'язання розглянути питання щодо
проведення державної реєстрації права
власності на вищенаведений магазин.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості
власного рішення, що є предметом
оскарження позивачем.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 17.07.2014 року
по справі №820/11588/14 відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора реєстраційної служби
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області Пілат
Олени Миколаївни залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17.07.2014р. по
справі №820/11588/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Філатов Ю.М.