Справа № 826/11859/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2014 року
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Катющенка В.П., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб,
фонду гарантування вкладів фізичних
ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
«Даніель» Ожги Євгенія
третя особа Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
про визнання незаконною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Фонду гарантування вкладів
Уповноваженої особи фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» Ожги Євгенія
Вікторовича про визнання незаконною
бездіяльності Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб та Уповноваженої
особи фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель» Ожги
Євгенія Вікторовича при розгляді вимог
щодо відшкодування коштів за рішенням
Печерського районного суду міста Києва
зобов'язання Уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» Ожги Євгенія
Вікторовича включити вимоги позивача
акцептованих вимог кредиторів
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель» як такі, що
підлягають задоволенню згідно до 2
черговості, що відповідає статті 52
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вважає незаконною
бездіяльність Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб та Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» Ожги Євгенія
Вікторовича при розгляді вимог
позивача щодо відшкодування коштів за
рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 03.12.2013 по справі
№757/18259/13-ц, оскільки середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні не відноситься до неустойки
та не є санкцією за невиконання
грошового зобов'язання, а є
компенсаційною виплатою за порушення
права звільненого працівника, яка
нараховується у розмірі середнього
заробітку. Отже, вважає, що його вимога
зобов'язана бути включена
Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожго Євгенієм Вікторовичем
до реєстру акцептованих вимог
кредиторів Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» в розмірі 24016,56 грн.

Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14.08.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду в судовому
засіданні.

Згідно заяви від 22.08.2014, прийнятої судом
у судовому засіданні 27.08.2014, позивачем
змінено позовні вимоги та останній
просить: визнати незаконною
бездіяльність Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб та Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» Ожги Євгенія
Вікторовича при розгляді вимог щодо
відшкодування коштів за рішенням
Печерського районного суду міста Києва
від 03.12.2013 по справі №757/18259/13-ц;
зобов'язати Уповноважену особу Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожгу Євгенія Вікторовича
розглянути вимоги позивача в сумі 24016,56
грн., які підтверджуються рішенням
Печерського районного суду міста Києва
від 03.12.2013 по справі №757/18259/13-ц;
зобов'язати Уповноважену особу Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожгу Євгенія Вікторовича
включити вимоги позивача в сумі 24016,56
грн. до реєстру акцептованих вимог
кредиторів Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» як такі, що підлягають
задоволенню згідно до 2 черговості, що
відповідає статті 52 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб».

У судовому засіданні 03.09.2014 ухвалою
суду без виходу до нарадчої кімнати до
участі у справі в якості третьої особи
на стороні відповідачів залучено
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Даніель».

Позивач в судовому засіданні 03.09.2014
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача - Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб у
судовому засіданні 03.09.2014 проти позову
заперечував та зазначив, що вимога
позивача не може бути віднесена до
другої черги задоволення вимог
кредиторів, оскільки виплачений
позивачу середній заробіток за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку не є заробітною платою в
розумінні статті 94 Кодексу законів про
працю України, а є відповідальністю
роботодавця за порушення ним трудового
законодавства. Крім того, зазначив, що
позивачем не направлялись на адресу
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб заяви про грошові вимоги, а тому
Фонд гарантування вкладів фізичних
осіб не міг вчинити жодної незаконної
бездіяльності щодо розгляду заяви
позивача про вимогу до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель».

Представник відповідача -
Уповноваженої особи фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожги Євгенія Вікторовича у
судовому засіданні 03.09.2014 проти позову
заперечував та зазначив, що виплата
позивачу середнього заробітку є сумою
відшкодування за час затримки
розрахунку при звільненні, а тому не
належить до фонду оплати праці і не
може бути включена до другої черги
реєстру вимог кредиторів Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель».

Представник третьої особи - Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» в судовому у судовому
засіданні 03.09.2014 проти задоволення
позовних вимог заперечував в повному
обсязі та просив у їх задоволенні
відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. Якщо
таке клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи те, що сторони у судовому
засіданні 03.09.2014 не заперечували проти
розгляду справи в порядку письмового
провадження, суд ухвалив про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення сторін
та представника третьої особи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов до наступних
висновків.

Позивач працював у Публічному
акціонерному товаристві «Комерційний
банк «Даніель» на різних посадах у
юридичному управлінні з 03.11.2008 по 29.07.2013
та звільнився за власним бажанням на
підставі статті 38 Кодексу законів про
працю України.

У зв'язку з порушенням Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Даніель» вимог статті 116 Кодексу
законів про працю України в частині
повного розрахунку з позивачем в день
його звільнення, позивач звернувся з
позовом до Печерського районного суду
міста Києва.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 03.12.2013 позовні вимоги
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та моральної шкоди
задоволені частково та стягнуто на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
весь час затримки розрахунку при
звільненні по день фактичного
розрахунку в розмірі 23266,56 грн. та 750,00
грн. моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 19.02.2014 рішення Печерського
районного суд міста Києва від 03.12.2013
залишено без змін.

26.03.2014 державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.

28.05.2014 державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження на підставі пункту 3
частини 1 статті 49 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до постанови Правління
Національного банку України від 15.04.2014
№ 217 «Про відкладення
банківської ліцензії та ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель»
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення від 16.04.2014 №29 про
початок процедури ліквідації та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» провідного професіонала з
питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Ожги
Євгенія Вікторовича з 17 год. 30 хв. 16.04.2014
по 15.04.2015.

Як вбачається з матеріалів справи,
Фондом гарантування вкладів фізичних
осіб в газеті «Голос України»
опубліковано відомості про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду. Крім того
зазначено, що вимоги кредиторів
приймаються протягом 30 днів з дня
опублікування в газетах «Голос
України» та «Урядовий кур'єр»
оголошення про відкликання
банківської ліцензії, ліквідацію банку
та призначення уповноваженої особи
Фонду на ліквідацію банку за адресою:
вул. Московська, буд. 8 літ. Б, м. Київ,
01010.

12.05.2014 позивач звернувся до
Уповноваженої особи фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожги Євгенія Вікторовича з
заявою про визнання грошової вимоги
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» в розмірі 24016,56 грн.,
включення вказаної вище вимоги до
реєстру акцептованих вимог кредиторів
та повідомлення позивача протягом 20
днів з моменту затвердження реєстру
акцептованих вимог кредиторів про їх
акцептування. До вказаної заяви
позивачем додано: копію рішення
Печерського районного суду міста Києва
від 03.12.2013 та копію ухвали апеляційного
суду м. Києва від 19.02.2014.

На вказане звернення позивачу надана
відповідь у формі довідки від 31.07.2014
вих. 1-10-3601, що визнавалось
представником Уповноваженої особи
фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» Ожго Євгенія
Вікторовича в судовому засіданні, в
якій Уповноважена особа повідомила, що
відповідно до переліку (реєстру)
акцептованих вимог кредиторів
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель» позивача
визнано кредитором Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» та зазначено, що вимога
позивача підлягає задоволенню в сумі
0,12 грн. згідно до 4 черговості, що
відповідає статті 52 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб».

Вважаючи бездіяльність відповідачів
при розгляді вимог ОСОБА_1
протиправними, позивач звернувся з
даним позовом до суду за захистом своїх
прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закону №4452-VI)
встановлено правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону
№4452-VI Фонд є установою, що виконує
спеціальні функції у сфері
гарантування вкладів фізичних осіб
та виведення неплатоспроможних банків
з ринку.

Відповідно до частини 4 статті 44
Закону №4452-VI Фонд призначає
уповноважену особу Фонду та розпочинає
процедуру ліквідації банку в день
отримання рішення Національного банку
України про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку, за
виключенням випадку, коли ліквідація
здійснюється за ініціативою власників
банку.

Частинами 1-2 статті 45 Закону №4452-VI
передбачено, що Фонд не пізніше
робочого дня, наступного за днем
отримання рішення Національного банку
України про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку, розміщує
інформацію про це на своїй офіційній
сторінці в мережі Інтернет. Фонд
здійснює опублікування відомостей про
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду у газетах
«Урядовий кур'єр» та «Голос України» не
пізніше ніж через сім днів з дня
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку.

Уповноважена особа Фонду в семиденний
строк з дати прийняття Національним
банком України рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку розміщує оголошення, що містить
відомості про ліквідацію банку
відповідно до частини третьої цієї
статті, в усіх приміщеннях банку, в яких
здійснюється обслуговування клієнтів
(частина 4 статті 45 Закону №4452-VI).

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону
№4452-VI протягом 30 днів з дня
опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.
Вимоги фізичних осіб-вкладників у
межах гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами не
заявляються.

Пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону
№4452-VI встановлено, що до повноважень
уповноваженої особи Фонду, зокрема,
віднесено, складання реєстру
акцептованих вимог кредиторів та
здійснення заходів щодо задоволення
вимог кредиторів.

Згідно з частиною 2 статті 49 наведеного
Закону протягом 90 днів з дня
опублікування відомостей відповідно
до частини другої статті 45 цього
Закону уповноважена особа Фонду
здійснює такі заходи: визначає суму
заборгованості кожному кредитору та
відносить вимоги до певної черги
погашення; відхиляє вимоги в разі їх не
підтвердження фактичними даними, що
містяться у розпорядженні
уповноваженої особи Фонду, та, у разі
потреби, заявляє в установленому
законодавством порядку заперечення за
заявленими до банку вимогами
кредиторів; складає реєстр
акцептованих вимог кредиторів
відповідно до вимог, встановлених
нормативно-правовими актами Фонду.

У відповідності до частини 5 статті 49
Закону протягом 20 днів з дня
затвердження реєстру акцептованих
вимог кредиторів уповноважена особа
Фонду: письмово сповіщає кредиторів
про акцептування їх вимог; щотижня
публікує оголошення про день і місце,
де можна ознайомитися з реєстром
акцептованих вимог кредиторів, та про
дату затвердження цього реєстру
виконавчою дирекцією Фонду.

Вимоги, не включені до реєстру
акцептованих вимог кредиторів,
задоволенню в ліквідаційній процедурі
не підлягають і вважаються погашеними
(частина 8 статті 49 Закону).

Згідно частини 2 статті 52 Закону №4452-VI
кошти, одержані в результаті
ліквідації та реалізації майна банку,
спрямовуються уповноваженою особою
Фонду на задоволення вимог кредиторів
у такій черговості: 1) зобов'язання, що
виникли внаслідок заподіяння шкоди
життю та здоров'ю громадян; 2) грошові
вимоги щодо заробітної плати, що
виникли із зобов'язань банку перед
працівниками до прийняття рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що
виникли у випадках, визначених цим
Законом, у тому числі щодо повернення
цільової позики банку, наданої
протягом здійснення тимчасової
адміністрації з метою забезпечення
виплат відповідно до пункту 1 частини
шостої статті 36 цього Закону та щодо
покриття витрат Фонду, передбачених у
пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього
Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних
осіб у частині, що перевищує суму,
виплачену Фондом; 5) вимоги
Національного банку України, що
виникли в результаті зниження вартості
застави, наданої для забезпечення
кредитів рефінансування; 6) вимоги
фізичних осіб, платежі яких або платежі
на ім'я яких заблоковано (крім фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог
за субординованим боргом; 8) вимоги за
субординованим боргом.

Відповідно до статті 94 Кодексу законів
про працю України та частини 1 статті 1
Закону України «Про оплату праці» від
24.03.1995 №108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР)
заробітна плата - винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник, або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно статті 2 Закону № 108/95-ВР
структура заробітної плати складає
основну, додаткову заробітну плату та
інші заохочувальні і компенсаційні
виплати.

Частиною 1 статті 116 Кодексу законів про
працю України встановлено, що при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до частини 1 статті 117
Кодексу законів про працю України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні не відноситься до неустойки
та не є санкцією за невиконання
грошового зобов'язання, це є
компенсаційною виплатою за порушення
права звільненого працівника, яка
нараховується у розмірі середнього
заробітку.

Аналогічну правову позицію висловив і
Верховний Суд України у постанові від
31.10.2012.

Отже, виплата позивачу за рішенням
Печерського районного суду міста Києва
від 03.12.2013 у справі №757/18259/13-ц
середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
в розмірі 23266,56 грн. відноситься до
грошової вимоги щодо заробітної плати
й відноситься до другої черговості
відповідно до частини 2 статті 52 Закону
№4452-VI.

Разом з тим, стягнута за вказаним вище
рішенням суду моральна шкода у розмірі
750,00 грн. не входить до структури
заробітної плати, й отже, не може бути
включена до 2 черги, визначеної
частиною 2 статті 52 Закону №4452-VI.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо
зобов'язання Уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожги Євгенія Вікторовича
включити вимоги позивача в сумі 24016,56
грн. до реєстру акцептованих вимог
кредиторів Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» як такі, що підлягають
задоволенню згідно до 2 черговості, що
відповідає статті 52 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» підлягає частковому
задоволенню у розмірі 23266,56 грн.

У частині позовної вимоги ОСОБА_1 про
зобов'язання Уповноваженої особу Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожги Євгенія Вікторовича
включити вимоги позивача в сумі 24016,56
грн. до реєстру акцептованих вимог
кредиторів Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» як такі, що підлягають
задоволенню згідно до 2 черговості, що
відповідає статті 52 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» суд зазначає, що вказана
вимога задоволенню не підлягає, позаяк
поглинається задоволеною позовною
вимогою про зобов'язання Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» Ожги Євгенія
Вікторовича включити вимоги позивача в
сумі 23266,56 грн. до реєстру акцептованих
вимог кредиторів Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» як такі, що підлягають
задоволенню згідно до 2 черговості, що
відповідає статті 52 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб».

Щодо позовної вимоги про визнання
незаконною бездіяльності Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб та
Уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожги Євгенія Вікторовича при
розгляді вимог щодо відшкодування
коштів за рішенням Печерського
районного суду міста Києва від 03.12.2013 по
справі №757/18259/13-ц, суд зазначає
наступне.

Бездіяльність - це пасивна поведінка
суб'єкта владних повноважень, яка може
мати вплив на реалізацію прав, свобод,
інтересів фізичної чи юридичної особи,
зокрема, ненадання відповіді на заяву.

Разом з тим, звернення ОСОБА_1 від 12.05.2014
Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожго Євгенієм Вікторовичем
розглянуто та надано відповідь у формі
довідки, що позивачем не
заперечувалось у судовому засіданні.

Таким чином, судом не встановлено
бездіяльності Уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» Ожго Євгенія
Вікторовича щодо розгляду заяви ОСОБА_1
про грошові вимоги до боржника від
12.05.2014.

При цьому дії Уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» Ожги Євгенія
Вікторовича, пов'язані з розглядом
заяви ОСОБА_1, зокрема, з неналежним
розглядом, позивачем у даному позові не
оскаржуються.

У частині визнання незаконною
бездіяльності Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб при розгляді
вимог щодо відшкодування коштів за
рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 03.12.2013 у справі
№757/18259/13-ц суд зазначає, що позивач з
будь-якими заявами до Фонду, у тому
числі з заявами на дії, бездіяльність
Уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожго Євгенія Вікторовича, не
звертався, що визнавалось позивачем і у
судовому засіданні.

За таких обставин позовні вимоги у цій
частині також не підлягають
задоволенню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини
справи, суд дійшов висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» Ожгу Євгенія Вікторовича
включити вимоги ОСОБА_1 в сумі 23266,56 грн.
до реєстру акцептованих вимог
кредиторів Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» як такі, що підлягають
задоволенню згідно до 2 черговості у
відповідності до частини 2 статті 52
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 КАС України.

Суддя
В.П.
Катющенко