Справа № 810/4173/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року 810/4173/14

Київський окружний адміністративний
суд в складі головуючого - судді
Щавінського В.Р. розглянувши в порядку
письмового провадження у м. Києві
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів України про визнання
протиправними та скасування рішення
про корегування заявленої митної
вартості, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулась до суду з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів з вимогами визнати
протиправним та скасувати рішення
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про корегування заявленої
митної вартості №100270004/2014/310002/2 від
10.01.2014 р. та №100250002/2014/000030/2 від 24.01.2014 р.

У обґрунтування своїх вимог вказує, що
протягом січня місяця 2014 р. ТОВ
«Фоззі-Фуд» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
були подані митні декларації щодо
імпорту товарів, а саме:

- від 09.01.2014 р. № 100270004/2014/338905
стосовно імпорту печінки яловичої
замороженої і frozen beef liver) без теплової
та кулінарної обробки, виробник «Tendon
Husipari es Kereskedelmi ktf» (Угорщина)

- від 24.01.2014 р. № 100250002/2014/060656
стосовно імпорту печінки яловичої
замороженої frozen beef liver) без теплової та
кулінарної обробки, виробник Nortura SA
(Норвегія).

Вказує, що на підтвердження митної
вартості товару ними було надано
митному органу пакет документів про що
вказано у митній декларації та картці
відмови. Перелік наданих документів
наведений у графі 44 нової митної
декларації, яка подана після винесення
оскаржуваного Рішення.

Позивач вважає, що відповідачем не
враховуючи додаткові подані документи,
без зазначення обґрунтованих підстав,
були прийняті рішення про коригування
митної вартості товарів:

- № 100270004/2014/310002/2 від 10.01.2014 р. (поставка
184_27)

- № 100250002/2014/000030/2 від 24.01.2014 р.
(поставка 184_28).

В судове засідання позивач не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
була повідомлена належним чином.
Просив розгляд справи здійснювати в
порядку письмового провадження та у
його відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Направив на адресу суду
письмові заперечення проти даного
адміністративного позову в яких просив
відмити в його задоволенні. У
обґрунтування своєї правової позиції
вказує, що при здійсненні аналізу
наданих до митного оформлення
документів за митною декларацією від №
100270004/2014/310002/2 від 10.01.2014 р. та №
100250002/2014/000030/2 від 24.01.2014 р. виявлено, що
документи не містять всіх відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, та
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Вказує, що у зв'язку з неподанням
додаткових документів, а відтак не
підтвердженням позивачем
задекларованої митної вартості товару
органом доходів і зборів прийнято
оскаржувані рішення про коригування
митної вартості товарів.

Відповідно до приписів ч.4 ст.122 КАС
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що протягом січня
місяця 2014 р. ТОВ «Фоззі-Фуд» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів були подані митні
декларації щодо імпорту товарів, а
саме:

- від 09.01.2014 р. № 100270004/2014/338905
стосовно імпорту печінки яловичої
замороженої і frozen beef liver) без теплової
та кулінарної обробки, виробник «Tendon
Husipari es Kereskedelmi ktf» (Угорщина)

- від 24.01.2014 р. № 100250002/2014/060656
стосовно імпорту печінки яловичої
замороженої frozen beef liver) без теплової та
кулінарної обробки, виробник Nortura SA
(Норвегія).

Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження митної вартості товару
Ппзивачем було надано митному органу
пакет документів, передбачений ст. 335 та
ч. 2 ст. 53 МК України, про що вказано у
митній декларації та картці відмови.
Перелік наданих документів наведений у
графі 44 нової митної декларації, яка
подана після винесення оскаржуваного
Рішення, зокрема:

- картку обліку особи, яка здійснює
операції з товарами;

- міжнародні автомобільні
накладні (CMR);

- платіжний документ, що підтверджує
вартість товару (платіжне доручення);

- документ, що підтверджує вартість
перевезення товару;

- виписку з бухгалтерської
документації;

- рахунок-фактуру (інвойс);

- пакувальний лист;

- рахунок-проформа;

- страховий поліс;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу, що
декларуються, та подання якого для
митного оформлення не супроводжується
поданням пов'язаних з ним
посередницьких (зовнішньоекономічних
та/або внутрішніх) договорів.

- доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(додаткові угоди);

- внутрішній договір складського
зберігання;

- договір (контракт) на
перевезення;

- ветеринарні свідоцтва Форми Ф-1,
Ф-2;

- інформація про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару;

- резервна позиція;

- сертифікат про походження
товару загальної форми;

- інші некласифіковані документи:
заявки на транспорт і т.д.).

Судом встановлено, що крім того, до
цього позивачем подавалась попередня
митна декларація про що міститься
відмітка в рядку 40 митної декларації.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач повідомив декларанта ТОВ
«Фоззі-Фуд», що відповідно п 2. ст. 53
Митного кодексу України необхідно
надати додаткові документи, а саме:
платіжні/бухгалтерські документи для
визначення митної вартості товару.

При цьому митним органом не вказано,
які саме платіжні чи бухгалтерські
документи потрібно надати окрім тих, що
вже були надані. Також не вказано які
саме відомості - числові значення
складових митної вартості потрібно
підтвердити такими документами.

Вищевказане підтверджується копією
повідомлення від митного органу.

Після чого, листом від 10.01.2014 р. вих. № 1289
декларант позивача на виконання вимоги
відповідача надав додаткові документи,
а саме:

- комерційну пропозицію виробника;

- експортну декларацію;

- прайс-лист виробника.

Як вбачається з матеріалів справи,
декларанта було надано додаткові
документи навіть ті, які не
витребовувались митним органом. Щодо
платіжних та бухгалтерських
документів, то такі платіжні документи
надавались митному орану під час
подання митної декларації. Дане
підтверджується зокрема переліком
вказаним в рядку 44 первинної митної
декларації та в Доповненні 1 до такої
декларації. Зокрема було надано
платіжне доручення, банківські
виписки, виписку з бухгалтерської
документації, по яким чітко можливо
було ідентифікувати оцінюваний товар.

Таким чином видно, що у митного органу
були наявні усі передбачені ч.2 ст. 53 МКУ
основні документи, в т.ч. платіжні та
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару.

Після чого відповідачем були прийняті
рішення про коригування митної
вартості товарів:

- № 100270004/2014/310002/2 від 10.01.2014 р. (поставка
184_27)

- № 100250002/2014/000030/2 від 24.01.2014 р. (поставка
184_28).

Вказаними рішеннями митна вартість
товарів була збільшена і відповідно
збільшений розмір переплаченого мита
та ПДВ на загальну суму 94 851, 87 грн.
(рішення про корегування митної
вартості товару №100270004/2014/310002/2 від
10.01.2014 р. - митна вартість, заявлена ТОВ
«Фоззі-Фуд» за І методом EUR/кг - 0,86, митна
вартість визначена КМММ за 6 методом,
рн. EUR/кг - 1,37; 100250002/2014/000030/2 від 24.01.2014 р. -
митна вартість, заявлена ТОВ
«Фоззі-Фуд» за І методом EUR/кг - 0,85, митна
вартість визначена КМММ за 6 методом,
рн. EUR/кг - 1,63. Загальна сума переплати
податків по рішеннях - 94851,87 грн.).

Сума переплати податків та зборів
видно з п. в «Подробиці розрахунків»
нової МД, де другий раз відображено
суму під кодом « 028», що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно графи 47 «Нарахування
платежів» глави 2 розділу II Наказу
Міністерства фінансів України «Про
затвердження Порядку заповнення
митних декларацій на бланку єдиного
адміністративного документа» від
30.05.2012 р. № 651, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 14.08.2012 р.
за № 1372/21684 при оформленні МД у разі
прийняття рішення про коригування
митної вартості товарів у випадку,
передбаченому ст. 55 Митного кодексу
України, відображення сум митних
платежів здійснюється окремими
рядками, а саме: митні платежі,
нараховані згідно з митною вартістю,
визначеною Декларантом, що підлягають
сплаті до державного бюджету; митні
платежі, нараховані згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом;
різниця між сумами платежів,
нарахованих згідно з митною вартістю,
визначеною Декларантом, та митною
вартістю, визначеною митним органом,
сплата якої забезпечується шляхом
надання гарантій відповідно до розділу
X Митного кодексу України.

В Рішеннях митного органу вказано, що
митна вартість товарів не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції) у зв'язку з тим, що:

- наданні документи містять не
повні відомості (у наданих документах
містяться розбіжності);

- неподання основних документі, які
підтверджують відомості про заявлену
митну вартість товарів та
невідповідність обраного декларантом
методу визначення митної вартості.

Далі, зазначено види документів, які
були витребувані митним органом у
Позивача:

- виписку з бухгалтерської
документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни
відправлення;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями;

- інші документи для підтвердження
митної вартості товару (за бажанням);

- транспортні (перевізні) документи, та
документи, що містять вартість про
перевезення.

Суд звертає увагу, що митний орган в
електронному повідомлення про надання
додаткових документів вказує про
необхідність надання лише: платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару (про що
вказувалось вище та підтверджується
копією повідомлення). В оскаржуваних
рішеннях ж митний орган витребовує
значно ширший перелік документів,
вказуючи що такі вимоги з надання
документів не виконані декларантом про
що письмово було повідомлено митний
орган. Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 55 МКУ
прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом.

Також, в Рішеннях зазначено, що митна
вартість визначена за резервним
методом, при цьому, в порушення вимог
законодавства не зазначено конкретну
митну декларацію, яка була взята за
основу для визначення митної вартості
за резервним методом. Процедура
консультацій між митним органом та
декларантом нібито проведена.

Згідно ч. 2 ст. 263 МК України у разі
відмови у прийнятті митної декларації
або в митному оформленні товарів, у
тому числі у зв'язку з прийняттям
митним органом рішення про коригування
митної вартості товарів нова митна
декларація подається митному органу,
який здійснює митне оформлення
товарів, не пізніше 10 робочих днів з
дати такої відмови, якщо товари
протягом зазначеного часу не розміщено
на складі тимчасового зберігання чи на
складі митного органу.

Судом встановлено, що після цього, з
метою декларування товарів на підставі
прийнятих Рішень, ТОВ «Фоззі-Фуд» були
додані нові МД: №100270004/2014/338910 від 10.01.2014
(поставка 184_27) та № 100250002/2014/060684 від
24.01.2013 р. (поставка 184_28).

Надалі, згідно пп. 7 та 8 ч. 3 ст. 52 МК
України позивач звернувся до митного
органу з листом для надання письмової
інформації про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана та інформації щодо
порядку і методу визначення митної
вартості, застосованих при коригуванні
заявлено.

Відповідно вимог ч. 4 ст. 54 МК України
митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний:
надавати декларанту або уповноваженій
ним особі письмову інформацію про
причини, за яких заявлена ними митна
вартість не може бути визнана.

За результатом розгляду запиту,
позивачем був отриманий лист Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
від 13.02.2014 р. вих. № 1993/1/26-70-63-04, в якому
зазначено, що проводилась вивчення та
перевірка документів і виникли сумніви
стосовно заявленої митної вартості.

Однак не вказано жодних конкретних
розбіжностей чи підстав, які стали
підставою для коригування.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України
прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити,
крім іншого: 1) обґрунтування причин,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано; 2) наявну
в митного органу інформацію (у тому
числі щодо числових значень складових
митної вартості, митної вартості
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, інших умов, що могли вплинути
на ціну товарів), яка призвела до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості та до
прийняття рішення про коригування
митної вартості, заявленої
декларантом; 3) вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
митним органом; 4) обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування.

Відповідачем не обґрунтовано причини,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано; не
обґрунтованого математичного
розрахунку ціни товару за одиницю (із
зазначенням конкретних складових
цього розрахунку), визначеної митницею
у спірних рішеннях, а лише містяться
законодавчі посилання (цитування норм).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України
дозволяє витребовувати додаткові
документи, якщо документи, зазначені у
ч. 2 цієї статті не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни. Проте,
митний орган не вказує про будь-які
числові значення та відомості щодо
ціни товару, які необхідно повторно чи
додатково підтвердити додатковими
документами.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України митний орган
може витребувати додаткові документі у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті (основні
документи), містять:

а) розбіжності

б) наявні ознаки підробки або

в) не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари...

Тобто праву митного органу на
витребування додаткових документів
кореспондує попередній обов'язок
довести про наявність хоча б однієї із
трьох підстав вказаних вище. В іншому
випадку таке право у митного органу
відсутнє.

Проте, відповідачем не доведено, що
подані документи містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари.

Як зазначено в ухвалі ВАСУ від 31.01.2014 р.
у справі № К/800/56957/13 за позовом ТОВ
«СІЛЬПО ПДВПП» до Відповідача про
наявність обґрунтованого сумніву у
правильності визначення митної
вартості митниця зобов'язана доводити
в суді, оскільки з цією обставиною
закон пов'язує можливість
витребовування додаткових документів
у декларанта та надає митниці право
вчиняти наступні дії, спрямовані на
визначення дійсної митної вартості
товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
01.10.2013 р. № 21- 354а13.

У зв'язку з цим витребовування
додаткових документів є
безпідставними. При цьому Митний
кодекс зобов'язує надавати ці
документи лише у разі їх наявності у
декларанта.

Судом встановлено, що у позивача на
момент винесення оскаржуваних рішень
були відсутні висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями.

Лист Міндоходів України від 31.03.2014 р.
вих. № 7420/7/99-99-24-02-04-17 «Щодо додержання
законодавства України з питань
визначення митної вартості» визначає,
що Кодексом визначений виключний
перелік підстав для запиту додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів. До таких підстав
відповідно до частини третьої ст. 53
Кодексу віднесено: наявність в
документах, які підтверджують митну
вартість товарів, розбіжностей;
наявність в документах, які
підтверджують митну вартість товарів,
ознак підробки; відсутність в
документах, які підтверджують митну
вартість товарів, всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Додаткові документи відповідно до ч.4
ст. 53 Кодексу запитуються органом
доходів і зборів виключно у випадку
наявності у останнього підстав
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість.

У випадку встановлення визначених
законодавством підстав для запиту
додаткових документів посадова особа
органу доходів і зборів здійснює
письмовий запит додаткових документів
із зазначенням конкретних документів,
які необхідно подати. При цьому,
необхідність надання окремих
додаткових документів повинна
визначатися посадовою особою виходячи
з особливостей зовнішньоекономічної
операції.

Рішення про коригування митної
вартості товарів приймається органом
доходів і зборів виключно випадках,
якщо встановлено, що заявлено: неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість, в тому числі, невірно
визначено митну вартість товарів.

Перелік таких випадків є виключний та
визначений ч.6 ст. 54 МК України. Суд
звертає увагу, що у рішенні про
коригування митної вартості товарів
повинні обов'язково вказуватись
визначені Кодексом підстави його
прийняття із зазначенням конкретних
джерел інформації та відомостей у цих
джерелах, що свідчать про наявність
таких підстав.

Проте, митний орган вказаних вимог
законодавства не дотримав.

Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч. 2 ст. 58 МК України.
Відповідно до вищевказаної норми метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Правову позицію з даного питання було
викладено в постановах Верховного Суду
України від 29.05.2012 року по справі №
21-91а12 та від 11.09.2012 року по справі №
21-262а12.

Таким чином ненадання декларантом всіх
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім, для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

Також, відповідачем не доведено
неможливість застосування основного
методу визначення митної вартості - за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються.

Відповідно до 4.2 ст.57 МК України
основним методом визначення митної
вартості товарів, які возяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч.3 ст.57 МК України кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до цього Кодексу.

В ч.2 ст.58 МК України передбачено, що
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірно та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Отже, ТОВ «Фоззі-Фуд» для підтвердження
митного оформлення товару було подано
усі документи, які підтверджують
вартість товару та усі складові митної
вартості.

Відповідач ні в рішенні про
коригування митної вартості, ні в листі
про пояснення причин такого
корегуванняня не зазначив жодних
розбіжностей у наданих до митного
оформлення основних документах для
підтвердження митної вартості товарів.

Таким чином, у відповідача під час
прийняття рішень про коригування
митної вартості не було підстав ні
незастосування основного методу
визначення митної вартості товарів ТОВ
«Фоззі-Фуд» - за ціною договору.

Правову позицію з даного питання було
викладено в постановах Верховного Суду
України від 29.05.2012 р. по справі №21-91а12 та
від 11 вересня 2012 року по справі № 21-262а12.

В оскаржуваному рішенні відповідачем
про коригування митної вартості не
визначено, яка з перелічених у частині
другій ст. 58 МК України підстав у даній
конкретній справі стала причиною
неможливості застосування першого
методу.

Відповідно до п.1 Загального вступного
коментарю до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року (набула чинності для
України 16.05.2008 р.) первинною основою для
митної вартості за цією Угодою є
«контрактна вартість», як це визначено
в Статті 1 даної Угоди. Статті 2 - 7
передбачають методи визначення митної
вартості у випадках, коли -::на не може
бути визначена згідно з положеннями
Статті 1.

Із вказаного видно, що митний орган не
обґрунтував у своєму рішенні, що
документи, подані декларантом для
митного оформлення товару, є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації, не
навів обставини, які мали були
підтверджені додатково запитаними
митним органом документами.

Таким чином, ненадання декларантом
всіх запитуваних митним органом
документів (висновку експертизи), за
відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

Судом встановлено, що в графі 33 рішень
про коригування митної вартості
вказано, що був використаний резервний
метод визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 МК України у разі
якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно листа Держслужби
статистики України від 05.02.2014 р. за
січень-листопад 2013 р. ціна печінки (код
УКТЗЕД ) в середньому із Угорщини
та Норвегії складає 1,16 EUR за кг.

Судом встановлено, що ТОВ «Фозі-Фуд»
імпортувало печінку за середньою
митною вартістю для аналогічних
товарів 0,86 EUR за 1 кг., а митний орган
безпідставно визначав митну вартість
за ціною 1, 37 та навіть 1, 63 EUR за 1 кг.
необґрунтовано посилаючись в
оскаржуваних рішеннях про відсутність
інформації щодо ідентичних або
подібних товарів.

Але, згідно ч. 1 ст. 452 МК України
інформація щодо обсягів експорту та
імпорту конкретних видів товарів
надається центральним органам
виконавчої влади за їх вмотивованим
запитом (одноразово) лбо на підставі
міжвідомчих угод про інформаційний
обмін (регулярно).

Відтак, в митного органу була
можливість застосувати метод 2а або 2б
визначення митної вартості товарів (за
ціною договору щодо ідентичних або
подібних товарів), проте цього не
зробив, застосувавши метод 2ґ
(резервний).

Відповідач посилається на
неможливість застосування другого та
третього методів у зв'язку з
відсутністю інформації. Але як
вбачається така інформація була наявна
та доступна для відповідача, при цьому
останній в порушення вимог МК України
не використав її, а визначив вартість
імпортованого товару виходячи із
суб'єктивних міркувань.

Таким чином, оскаржувані рішення
містять протилежні визначення про
відсутність інформації щодо подібних
товарів та застосування такої
інформації одночасно, що в є
самостійною підставою для скасування
оскаржуваного рішення.

В оскаржуваних рішеннях КМММ не
зазначено докладну інформацію та
джерела, які використовувалися митним
органом при визначенні митної вартості
товарів.

Згідно опису графи 33 розділу 2 Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05. 2012 р. № 598, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.06.2012 р.
за № 883/21195, у випадку визначення митної
вартості оцінюваних товарів із
застосуванням резервного методу (ст. 64
Кодексу) зазначаються докладна
інформація та джерела, які
використовувалися митним органом при
її визначенні.

Відповідно до ст. 64 МК України, яка
визначає правила та умови застосування
резервного методу для визначення
митної вартості товарів, частиною 2 та
п. 7 частини 3 якої передбачено, що митна
вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях та не може
визначатися на підставі довільної чи
фіктивної вартості.

Проте, відповідач в оскаржуваному
рішенні не вказав раніше визнану
(визначену) ним митну вартість, що
підтверджує її визначення на підставі
довільної вартості в порушення
вказаних норм МК України.

Що стосується не проведення процедури
консультацій, суд вказує наступне.

Згідно ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій орган
доходів і зборів та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до вимог графи 33 «Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів», затверджених
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.2012 р. № 598, зареєстрованого в
Мінюсті 01.06.2012 р. за № 883/21195 у графі
також вказується про проведення
процедури консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методів
визначення митної вартості товарів
відповідно до вимог статей 59 - 61
Кодексу. Результати проведеної
консультації, а також причини, через
які не можуть бути застосовані методи
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо ідентичних,
подібних (аналогічних) товарів.

В графі 33 оскаржуваних рішень
зазначено, що процедура консультацій
проведена та вказані причини через які
не можуть бути застосовані методи
визначення митної вартості товарів
окрім резервного.

Визначення цього в Рішеннях є не
достатнім доказом проведення
консультації, у разі заперечення нього
факту позивачем, так як консультація
проводиться до прийняття Рішення.

Так, митне оформлення товарів
здійснювалось шляхом електронного
декларування. При цьому, ніякої іншої
інформації, крім вимоги про надання
додаткових документів та прийнятого
рішення про коригування митної
вартості до ТОВ «Фоззі-Фуд» не
надходило, що свідчить про відсутність
зі сторони митного органу будь якої
мети щодо визначення основи вартості.

При цьому, в графі 33 рішення не
зафіксовані результати проведеної
консультації, а лише вказані причини
через які не можуть бути застосовані
методи визначення митної вартості
товарів.

Верховний Суд України неодноразово у
своїх рішеннях зазначав, що:
«...дискреційні функції митних органів
мають законодавчі обмеження у випадках
незгоди із задекларованою митною
вартістю. До таких, зокрема, належать
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості товарів», «...у разі
незгоди митного органу із митною
вартістю імпортованого товару він
відповідно до вимог статті 266 Митного
кодексу України зобов'язаний провести
процедуру консультацій, у ході яких мав
би дійти висновків щодо застосування
того чи іншого методу визначення
митної вартості товарів...» (постанови
Верховного Суду України від 22.10.2013 року
№ 21-326а13; 14.05.2013 у справі № 21-130а13).

Зважаючи на викладене суд вважає, що
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про корегування
заявленої митної вартості
№100270004/2014/310002/2 від 10.01.2014 р. та
№100250002/2014/000030/2 від 24.01.2014 р. є
протиправними і мають бути скасовані.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6, 60, 69, 70, 71, 122, 128, 158-163, 167, 2422 , 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про корегування
заявленої митної вартості
№100270004/2014/310002/2 від 10.01.2014 р.

3. Визнати протиправним і скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про корегування
заявленої митної вартості
№100250002/2014/000030/2 від 24.01.2014 р.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь «Фоззі-Фуд»
сплачений судовий збір у сумі 189 (сто
вісімдесят дев'ять) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В.Р.