Справа № 804/11658/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 р. Справа № 804/11658/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ліберум"
до Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ліберум» (далі - ТОВ
«Ліберум», позивач) звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог:

- визнати протиправними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області(далі -
Дніпропетровська ОДПІ, відповідач)
щодо неприйняття податкової
декларації з ПДВ за травень 2014 року
засобами електронного зв'язку в
електронній формі ТОВ «Ліберум»;

- визнати декларацію з податку на
додану вартість звітну за травень 2014
року ТОВ «Ліберум» такою, що подана у
день її фактичного отримання, а саме
16.06.2014р.;

- зобов'язати Дніпропетровську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
ТОВ «Ліберум» з податку на додану
вартість за травень 2014 року з додатками
в електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ «Ліберум»;

- визнати протиправними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
неприйняття податкової декларації з
ПДВ за червень 2014 року засобами
електронного зв'язку в електронній
формі ТОВ «Ліберум»;

- визнати декларацію з податку на
додану вартість звітну за червень 2014
року ТОВ «Ліберум» такою, що подана у
день її фактичного отримання, а саме
15.08.2014р.;

- зобов'язати Дніпропетровську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
ТОВ «Ліберум» з податку на додану
вартість за червень 2014 року з додатками
в електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ «Ліберум»;

- зобов'язати Дніпропетровську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
подання засобами електронного зв'язку
в електронній формі податкової
звітності ТОВ «Ліберум»;

- встановити судовий контроль в порядку
статті 267 Кодексу адміністративного
судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ТОВ «Ліберум» 16.06.2014р. до
Дніпропетровської ОДПІ подало
податкову декларацію з ПДВ за травень
2014 р., а також 15.08.2014 р. подало податкову
декларацію з ПДВ за червень 2014 року
засобами електронного зв'язку в
електронній формі, які не були прийняті
із зазначенням причини: виявлені
помилки, а саме: можливо відсутній
договір МДЗУ. Позивач зазначає, що
даний договір в нього є та на підставі
цього договору № 373 від 14.10.2013 року, ТОВ
«Ліберум» неодноразово подавало
податкову звітність засобами
електронного зв'язку. Також вказує, що
ТОВ «Ліберум» з метою своєчасного
подання податкової звітності,
курьєрскою службою з повідомленням про
вручення були направлені податкові
декларації з ПДВ за травень та червень
2014 року, проте листи повернулись до
відправника, у зв'язку з відмовою
адресата від його одержання, оскільки
платник податку знаходиться у чорному
списку. ТОВ «Ліберум» вважає, що дії
Дніпропетровської ОДПІ є
неправомірними та порушують його права
та законі інтереси, а також порушують
встановлений порядок подання
податкової звітності, встановлений ст.
49 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги та доводи
підтримав.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, суд вирішив
розглянути справу у письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Ліберум»
перебуває на податковому обліку в
Дніпропетровській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області та є
платником податку на додану вартість.

16.06.2014р. ТОВ «Ліберум» подано до
Дніпропетровської ОДПІ податкову
декларацію з ПДВ за травень 2014 року і
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних засобами електронного
зв'язку в електронній формі.

У відповідь ТОВ «Ліберум» отримано
квитанцію № 1 від 16.06.2014 р., в якій
зазначено, що документи не прийнято,
оскільки виявлені помилки, а саме:
заборонено прийом звітності по
електронній пошті, можливо, відсутній
договір МДЗУ.

18.06.2014 р. зазначену податкову звітність
ТОВ «Ліберум» направлено до
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області поштовим
відправленням - рекомендованим листом
з повідомленням про вручення шляхом
пріоритетної кур'єрської доставки.
Проте, зазначений лист повернувся до
ТОВ «Ліберум» у зв'язку з відмовою
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від його
одержання, з зазначенням такої причини
відмови - платник податку знаходиться у
чорному списку, що підтверджується
матеріалами справи.

15.08.2014 р. ТОВ «Ліберум» подано до
Дніпропетровської ОДПІ засобами
електронного зв'язку в електронній
формі податкову декларацію з ПДВ за
червень 2014 року, додаток 1 до декларації
з ПДВ за червень 2014 року, додаток 5 до
декларації з ПДВ за червень 2014 року і
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних.

У відповідь ТОВ «Ліберум» отримано
квитанцію № 1 від 15.08.2014 р., в якій
зазначено, що документи не прийнято,
оскільки виявлені помилки, а саме:
заборонено прийом звітності по
електронній пошті, можливо, відсутній
договір МДЗУ.

Зазначена податкова звітність 18.08.2014р.
ТОВ «Ліберум» направлена до
Дніпропетровської ОДПІ поштовим
відправленням - рекомендованим листом
з повідомленням про вручення шляхом
пріоритетної кур'єрської доставки.
Проте, зазначений лист повернувся до
ТОВ «Ліберум» у зв'язку з відмовою
Дніпропетровської ОДПІ від його
одержання, що підтверджується
матеріалами справи.

Пунктом 49.1 та п. 49.3 ст. 49 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків. Податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, в один із таких способів: а)
особисто платником податків або
уповноваженою на це особою; б)
надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення; в)
засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до п. 49.5 ст. 49 цього Кодексу у
разі надсилання податкової декларації
поштою, платник податку зобов'язаний
здійснити таке відправлення на адресу
відповідного контролюючого органу не
пізніше ніж за десять днів до
закінчення граничного строку подання
податкової декларації, визначеного
цією статтею, а при поданні податкової
звітності в електронній формі, - не
пізніше закінчення останньої години
дня, в якому спливає такий граничний
строк.

Пунктом 49.8 ст. 49 Податкового кодексу
України встановлено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Згідно з положеннями п. 48.1, п. 48.3, п. 48.4,
48.7 ст. 48 Податкового кодексу України
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання. Форма податкової
декларації повинна містити необхідні
обов'язкові реквізити і відповідати
нормам та змісту відповідних податку
та збору. Податкова декларація повинна
містити такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер;

- реєстраційний номер облікової картки
платника податків;

- місцезнаходження (місце проживання)
платника податків;

- найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність;

- дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків;

- підписи платника податку - фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку (
за наявності).

Податкова звітність, складена з
порушенням норм цієї статті, не
вважається податковою декларацією.

Як передбачено абзацем 1 п. 49.9 ст. 49
Податкового кодексу України, за умови
дотримання платником податків вимог
цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Відповідно п. 49.11 ст. 49 Податкового
кодексу України у разі подання
платником податків до контролюючого
органу податкової декларації,
заповненої з порушенням вимог пунктів
48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Підпунктом 49.12.2 п. 49.12 ст. 49 Податкового
кодексу України визначено, що
повідомлення є юридичною формою
рішення про можливість його
оскарження.

Загальні принципи організації
інформаційного обміну під час подання
платниками податків податкової
звітності до органів державної
податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису
визначені Інструкцією з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку,
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації України від
10.04.2008р. №233 та зареєстрованою у
Міністерстві юстиції України 16.04.2008р.
за № 320/15011 (далі - Інструкція), дія якої
поширюється на Державну податкову
адміністрацію України та її
територіальні органи, платників
податків, які за власним бажанням
подають податкові документи в
електронному вигляді.

Відповідно до п .2 Інструкції, для
подання податкових документів до
органів ДПС в електронному вигляді
платник податків повинен мати:
спеціалізоване програмне забезпечення
для формування податкових документів в
електронному вигляді у затвердженому
форматі (стандарті); доступ до мережі
Інтернет та можливість
відправлення/приймання електронних
повідомлень по електронній пошті;
засіб КЗІ (сумісний за форматами даних
із засобами КЗІ, що використовуються в
органах ДПС); чинні посилені
сертифікати відкритих ключів,
сформованих акредитованим центром
сертифікації ключів для платника
податків та уповноважених посадових
осіб платника податків, підписи яких є
обов'язковими для податкової звітності
у паперовій формі.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що
підставою для прийняття податкового
документа в електронному вигляді є:
його відповідність затвердженому
формату (стандарту); підтвердження ЕЦП
платника податків та його посадових
осіб, підписи яких є обов'язковими для
звітів в паперовій формі за умов
встановлених в статтею 3 Закону України
"Про електронний цифровий підпис";
чинність відповідного посиленого
сертифіката ключа під час накладання
ЕЦП (підтверджується за допомогою
позначки часу, отриманої від
акредитованого центру сертифікації
ключів, або якщо до моменту одержання
електронного документа строк дії
відповідного сертифіката не був
закінчений або відповідний сертифікат
не був скасований/блокований).

ТОВ «Ліберум» зазначає, що між ним та
Дніпропетровської ОДПІ укладено
договір №373 від 14.10.2014р. про визнання
електронних документів, предметом
якого є визнання податкових документів
(податкової звітності, реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних з податку на додану вартість
та інших звітних податкових
документів), поданих ТОВ «Ліберум» в
електронному вигляді із застосуванням
електронного цифрового підпису до
Дніпропетровської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу.

На підставі даного договору ТОВ
«Ліберум» 16.06.2014 р. та 15.08.2014р. подано до
Дніпропетровської ОДПІ податкову
декларацію з ПДВ за травень 2014 року та
податкову декларацію з ПДВ за червень
2014 року засобами електронного зв'язку в
електронній формі.

Суд звертає увагу, що сторонами не
наведено тверджень та відповідних
доказів щодо розірвання договору №373
від 14.10.2014р. про визнання електронних
документів. Отже ТОВ «Ліберум» має
право на надіслання податкової
звітності в електронному вигляді
засобами електронного зв'язку.

Пунктом 7.3, п. 7.4 та п. 7.5 Інструкції
встановлено, що після одержання від
платника податків податкового
документа в електронному вигляді
органи ДПС проводять його
розшифрування, перевірку ЕЦП,
перевірку відповідності електронного
документа затвердженому формату
(стандарту). Перша квитанція є
підтвердженням платнику податків
передачі його податкових документів в
електронному вигляді до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку.
Ця квитанція надсилається органами ДПС
на електронну адресу платника
податків, з якої було надіслано
податкову звітність. Другий примірник
першої квитанції в електронному
вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо
на електронну адресу платника податків
не надійшла перша квитанція, то
податковий документ вважається
неодержаним.

Згідно п. 7.6 Інструкції, якщо надіслані
податкові документи сформовано з
помилкою, то платнику податків
надсилається друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття податкових
документів в електронному вигляді із
зазначенням причин. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Судом встановлено, що друга квитанція,
в якій би значилося про наявність
помилок у поданій ТОВ «Ліберум»
податковій звітності з податку на
додану вартість за травень та червень
2014 року, останньому не надсилалася.

Також суд зауважує, що підставою для
неприйняття податкової звітності ТОВ
«Ліберум» з ПДВ за травень та червень
2014 року став висновок
Дніпропетровської ОДПІ про можливо
відсутній договір з МДЗУ, однак
останнім не наведено жодних доказів на
підтвердження факту розірвання
договору про надання електронної
звітності.

Таким чином, висновок, що став причиною
відмови у прийнятті податкової
декларації, є лише припущенням.

Враховуючи порушення
Дніпропетровською ОДПІ приписів
Інструкції з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку в частині не надіслання ТОВ
«Ліберум» квитанції № 2, суд приходить
до висновку про протиправність дій
Дніпропетровської ОДПІ щодо
неприйняття податкової декларації з
ПДВ за травень та червень 2014 року
засобами електронного зв'язку в
електронній формі ТОВ «Ліберум».

Також судом встановлено, що у зв'язку із
не прийняттям Дніпропетровською ОДПІ
податкової звітності з ПДВ за травень
та червень 2014 року ТОВ «Ліберум»,
поданої в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
останнім подано зазначені звітності у
паперовому вигляді кур'єрською
службою, але зазначені листи
повернулись ТОВ «Ліберум» з зазначення
такої підстави як відмова від
одержання - ПП знаходиться у чорному
списку.

Суд зауважує, що такої підстави для
відмови в одержанні податкової
звітності платника податків як
«платник податків знаходиться у
чорному списку» норми Податкового
кодексу України не містять.

Під час судового розгляду судом
досліджені податкові декларації з ПДВ
за травень та червень 2014 р., реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних за травень та червень 2014 р.,
додаток 1 до декларації з ПДВ за червень
2014 року, додаток 5 до декларації з ПДВ за
червень 2014 року.

Зазначені податкові звітності
оформлені відповідно до приписів
чинного законодавства, містять
обов'язкові реквізити, підписи
уповноважених осіб та печатку
підприємства.

Судом також встановлено, що
Дніпропетровською ОДПІ письмового
повідомлення про відмову з посиланням
на конкретні обставини та/або правові
норми щодо причин відмови у прийнятті
податкової звітності ТОВ «Ліберум» за
травень та червень 2014 р. не направлено.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу
України у разі, якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови органом державної податкової
служби (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо
визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію означає,
що податкова декларація повинна бути
прийнята податковим органом вчасно на
підставі п. 49.13 ст. 49 ПК України, а саме з
дати її фактичного подання. В такому
разі обов'язок платника податків щодо
своєчасного подання податкової
декларації є виконаним належним чином,
а його порушені права повинні бути
відновленими.

Резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби (із
зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового
органу прийняти податкову декларацію,
визнання протиправними рішення, дії,
бездіяльності податкового органу,
визнання поданої декларації
податковою звітністю, визнання
податкової декларації поданою варто
розглядати як вимогу про визнання
протиправною відмови у прийнятті
податкової декларації, поданої
платником податків на певну дату.

Наведена правова позиція викладена в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
15.06.2012 р. N 1503/12/13-12.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою
нормативно-правового акта чи правового
акта індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення. Оскільки відмова у
прийнятті поданої декларації
призводить до виникнення юридичних
наслідків для платника податків у
вигляді накладення на такого платника
штрафу за несвоєчасне подання
декларації відповідно до п.п.49.12.1 п.49.12
ст.49 Податкового кодексу України, то
така відмова може бути предметом
розгляду в адміністративних судах
України.

Крім того, Методичними рекомендаціями
щодо приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України,
затверджених наказом ДПС України 14.06.2012
р. № 516, встановлено, що за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності вона реєструється і
вважається прийнятою. Обробка та
занесення інформації до електронних
баз виконується підрозділом ведення та
захисту податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків, несуть
відповідальність підрозділи ведення
та захисту податкової звітності.

Відповідно до п. 8 розділу 1 Порядку
ведення органами Міністерства доходів
і зборів України оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, інших
платежів, які сплачуються під час
митного оформлення товарів,
затвердженого Наказом Міністерства
доходів і зборів України 05.12.2013 № 765 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 4 лютого 2014 р. за № 217/24994
(далі - Порядок № 765) супроводження
єдиного технологічного процесу
автоматизованої обробки інформації
щодо обліку податків, зборів, митних
платежів, передоплати та єдиного
внеску здійснюється територіальними
органами Міндоходів відповідно до
функціональних повноважень.

Згідно з п. 11 розділу 1 Порядку № 765 за
даними оперативного обліку податків,
зборів, митних платежів, коштів
передоплати та єдиного внеску
Міндоходів та його територіальними
органами в автоматичному режимі
формуються звітність і зведена
інформація про нарахування та
надходження податків, зборів, митних
платежів, коштів передоплати, єдиного
внеску, податковий борг, недоїмку із
сплати єдиного внеску відшкодування
податку на додану вартість, результати
перевірочної роботи, розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу), надміру сплачених
сум платежів та єдиного внеску тощо.

Пунктом 1 розділу 2 Порядку № 765
передбачено, що з метою обліку
нарахованих і сплачених сум податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
територіальними органами Міндоходів
відкриваються інтегровані картки
платників за кожним платником та
кожним видом платежу, які повинні
сплачуватися платниками, а для обліку
сум передоплати - за кожним платником.

Відповідно до п. 16 розділу 2 Порядку № 765
посадовими особами ГУ Міндоходів на
підставі даних інтегрованої картки
щороку станом на 1 січня здійснюється
інвентаризація взаєморозрахунків за
кожним платником та оформлюється акт
про звірення залишків сум коштів
передоплати на відповідному рахунку,
відкритому на ім'я ГУ Міндоходів,
обидва примірники якого направляються
листом з повідомленням про вручення
платнику податків для узгодження суми
залишку. Протягом 30 днів з дати
складання ГУ Міндоходів акта про
звірення залишків перший примірник,
підписаний платником, повинен бути
повернений ГУ Міндоходів.

Наведені вище положення законодавства
дають підставу для висновку про
наявність у платника податків
матеріально-правового інтересу в тому,
щоб дані карток особових рахунків
правильно відображали фактичний стан
платежів до бюджету.

За таких обставин, з урахуванням
відповідності встановленим приписам
чинного законодавства поданих ТОВ
«Ліберум» до Дніпропетровської ОДПІ
податкових декларацій з ПДВ за травень
та червень 2014 р., суд приходить до
висновку, що податкова відмовила
підприємству у прийнятті його
податкової декларації з податку на
додану вартість за травень та червень
2014 р. без врахування усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

На підставі викладеного, суд визнає
декларацію з податку на додану
вартість звітну за травень 2014 р. ТОВ
«Ліберум» такою, що подана у день її
фактичного отримання, а саме 16.06.2014р. та
декларацію з податку на додану
вартість звітну за червень 2014 р. ТОВ
«Ліберум» такою, що подана у день її
фактичного отримання - 15.08.2014р., та
зобов'язує Дніпропетровську ОДПІ
відобразити показники (дані)
податкової декларації ТОВ «Ліберум» з
податку на додану вартість за травень
та червень 2014 р. з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ «Ліберум».

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Дніпропетровської ОДПІ відновити
подання засобами електронного зв'язку
в електронній формі податкової
звітності ТОВ «Ліберум», то суд
зазначає, що подання звітності в
електронній формі, відповідно до
розділу ІІІ Інструкції з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку,
безпосередньо передбачає наявність
договору про визнання електронних
документів, що укладається між
контролюючим органом та платником
податків.

Проте, як зазначалося вище, договір з
ТОВ «Ліберум» № 373 від 14.10.2013 р. не
розірваний, отже дія цього договору не
переривалась та ТОВ «Ліберум» має всі
підстави та права здійснювати подання
засобами електронного зв'язку в
електронній формі податкової
звітності, і тому суд відмовляє у
задоволенні цієї позовної вимоги.

Позовні вимоги в частині встановлення
судового контролю в порядку ст. 267
Кодексу адміністратвиного судочинства
України, задоволенню не підлягають,
оскільки у даному випадку суд не вбачає
підстав для встановлення такого
контролю за виконанням рішення
суб'єктом владних повноважень, адже у
суду не має достатніх підстав вважати,
що відповідач буде перешкоджати його
виконанню після набрання ним законної
сили.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги за заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку в необхідності часткового
задоволення поданого
адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 86, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ліберум»
до Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області(далі -
Дніпропетровська ОДПІ, відповідач)
щодо неприйняття податкової
декларації з ПДВ за травень 2014 року
засобами електронного зв'язку в
електронній формі ТОВ «Ліберум».

Визнати декларацію з податку на додану
вартість звітну за травень 2014 року ТОВ
«Ліберум» такою, що подана у день її
фактичного отримання, а саме 16.06.2014р..

Зобов'язати Дніпропетровську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
ТОВ «Ліберум» з податку на додану
вартість за травень 2014 року з додатками
в електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ «Ліберум».

Визнати протиправними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
неприйняття податкової декларації з
ПДВ за червень 2014 року засобами
електронного зв'язку в електронній
формі ТОВ «Ліберум».

Визнати декларацію з податку на додану
вартість звітну за червень 2014 року ТОВ
«Ліберум» такою, що подана у день її
фактичного отримання, а саме 15.08.2014р..

Зобов'язати Дніпропетровську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
ТОВ «Ліберум» з податку на додану
вартість за червень 2014 року з додатками
в електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ «Ліберум».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена відповідно до
ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Р.З.
Голобутовський