Справа № 754/1140/14-а(2а/754/130/14)
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
754/1140/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Лісовська О.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Борисюк Л.П.

Твердохліб В.А.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 03 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Начальника відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Кантеміра
Василя Івановича, Державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Мурихіна Сергія Володимировича
про визнаня бездіяльності
неправомірною, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Начальника відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Кантеміра Василя Івановича,
Державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Мурихіна Сергія Володимировича
про визнання неправомірною
бездіяльності по виконавчому
провадженню № 27972021 за виконавчим
листом від 22 червня 2011 року у справі №
2а-116.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 03 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду заяви, в судове засідання не
з'явилися. Про причини своєї неявки суд
не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення заяви, а
особиста участь сторін в судовому
засіданні - не обов'язкова, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
розгляд заяви за відсутності
представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції,
22 червня 2011 року ОСОБА_3 був виданий
виконавчий лист № 2а-116 по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
перерахунок та виплату пенсії,
відповідно до якого відповідача було
зобов"язано здійснити позивачу
перерахунок та виплату пенсії.

06 липня 2011 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва було
проведено лише перерахунок пенсії
позивачу в розмірі 70 092, 41 грн.

28 грудня 2012 року державним виконавцем
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, а виконавчий
документ повернуто до Деснянського
районного суду м. Києва для приєднання
до матеріалів справи.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року задоволено апеляційну скаргу
ОСОБА_3 та скасовано постанову
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження.

12 липня 2013 року державним виконавцем
було винесено постанову про
відновлення виконавчого провадження.

Оскільки в подальшому відповідачами не
було вчинено жодних дій по виконавчому
провадженню № 27972021, позивач звернувся
до суду з позовом.

Так, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
посилався на те, що позовні вимоги є
безпідставними та необґрунтованими.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-XIV передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

В силу ч. 2 ст. 11 вищевказаного Закону,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року задоволено апеляційну скаргу
ОСОБА_3 та скасовано постанову
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження.

Так, на підставі вищевказаного
судового рішення, 12 липня 2013 року
державним виконавцем було винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження.

Суд першої інстанції посилався на те,
що державним виконавцем було
направлено запит до Деснянського
районного суду м. Києва щодо повернення
виконавчого документу, але судом було
повідомлено про те, що виконавчий лист
у матеріалах справи відсутній.

Крім того, суд першої інстанції
встановив, що 23 грудня 2013 року
державний виконавець направив до суду
подання про видачу дублікату
виконавчого листа та направлення його
на виконання.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що в матеріалах справ
відсутні докази, які б свідчили про
вчинення відповідачем вищевказаних
дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Натомість, відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не довів
відсутність своєї бездіяльності по
виконавчому провадженню № 27972021.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що після
відновлення виконавчого провадження
державним виконавцем та начальником
відділу були вжиті заходи щодо
виконання судового рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів,
під час прийняття оскаржуваного
рішення відповідачі діяли з порушенням
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» та допустили протиправну
бездіяльність по виконавчому
провадженню № 27972021.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення адміністративного позову,
а тому постанова суду підлягає
скасуванню із винесення нового рішення
про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 03 березня 2014 року
скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність
Начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Кантеміра
Василя Івановича, Державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Мурихіна Сергія Володимировича
по виконавчому провадженню № 27972021 за
виконавчим листом від 22 червня 2011 року
у справі № 2а-116.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Борисюк Л.П.

Твердохліб В.А.

Повний текст ухвали
виготовлено 09.09.2014 року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Борисюк Л.П.

Твердохліб В.А.