Справа № 222/622/14-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Подліпенець
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
справа №222/622/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Яковенко М.М. та Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області на постанову Володарського
районного суду Донецької області від 4
червня 2014 року у справі №222/622/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області про визнання дій
протиправним та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н
О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
відповідача, скасувати рішення
останнього від 13.05.2014 року та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії з моменту
призначення, з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції, яка діяла
на час призначення пенсії, виходячи з
розрахунку 90% від середнього заробітку
та здійснити відповідні виплати.

Постановою Володарського районного
суду Донецької області від 4 червня 2014
року позовні вимоги задоволені
частково, дії відповідача визнано
неправомірними, скасовано рішення
останнього від 13.05.2014 року та
зобов'язано відповідача здійснити
позивачу з 1 травня 2014 року перерахунок
та виплату пенсії, з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції, яка діяла
на час призначення пенсії, виходячи з
розрахунку 90% від середнього заробітку.

Не погодившись з постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
обґрунтування якої послався на те, що
відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» інші виплати не
є складовою заробітної плати, а тому не
можуть враховуватись при обчисленні
пенсії.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає останні
необґрунтованими, а постанову суду
такою, що підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Позивачу з 27 вересня 2011 року було
призначено пенсію за віком згідно
Закону України «Про державну службу» у
розмірі 90 відсотків від середнього
заробітку при загальному стажі
роботи 41 рік 10 місяців 22 дні, з яких на
державній службі 20 років 1 місяць 5
днів.

При призначенні пенсії відповідачем
позивачу не були включені в розрахунок
призначеної пенсії «інші виплати», а
саме матеріальну допомогу на
оздоровлення та індексацію заробітної
плати.

13.05.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до довідок від
13.05.2014 року № 78 та №968 з урахуванням
«інших виплат», але рішенням від 13
травня 2014 року отримав відмову в цьому
із посиланням на відсутність підстав
для перерахунку ( а.с.9).

При вирішенні спору колегія суддів
виходить з правової позиції Верховного
Суду України, викладеній в постанові
від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11,
яка відповідно до статті 244І КАС
України є обов'язковою для
застосування в судовій практиці, і
зазначає наступне.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що
відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу", в редакції
чинній на час звернення за
призначенням пенсії за кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи,
розрахунок пенсії позивачу проведено у
розмірі 90% від суми заробітної плати
при стажі роботи на посадах державного
службовця-20 років 1 місяць 5 днів ( а.с.
32).

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції, що позивач має право
отримувати пенсію в розмірі 90 % від
розрахованої заробітної плати,
оскільки на час призначення останньому
пенсії, під час якого були порушені
права позивача, пенсія була призначена
саме у такому відсотковому відношенні
відповідно до діючої на той час
редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Колегія суддів зазначає, що чинне
законодавство не містить норм, які б
передбачали можливість зміни
призначеного при обчисленні пенсії
відсотку заробітної плати в сторону
його зменшення, у зв'язку з чим вважає,
що цей відсоток є незмінним і не
підлягає коригуванню при наступних
перерахунках пенсії.

Також, колегія суддів також зазначає,
що в 2014 році позивач звернувся до
відповідача не за новим перерахунком
розміру його пенсії в розумінні ст. 37-1
Закону України № 3723, а за відновленням
своїх прав, порушених при призначені
йому пенсії, під час якого при
обчисленні його заробітної плати для
призначення пенсії були враховані не
всі складові заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для її скасування чи зміни не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Володарського районного
суду Донецької області від 4 червня 2014
року у справі №222/622/14-а залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили до Вищого адміністративного суду
України.

Колегія суддів
С.Ю.Чумак

М.М.Яковенко

М.М.Гімон