Справа № 806/1557/14
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"10" вересня 2014 р.
Справа № 806/1557/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Воронецькому Т.Р. ,

за участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"22" липня 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання неправомірними
та скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 22.07.2014 року
позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 21 лютого 2014 року: № в
сумі 8590,40 грн. та № в сумі 18527,82 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору
в розмірі 182,70 грн.

Не погоджуючись з ухваленою судом
першої інстанції постановою,
відповідач у справі подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржену
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його вимог. Вважає, що
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
матеріального права та неповно
з"ясовано обставини, що мають значення
для справи.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, дослідивши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
відсутні підстави для її задоволення
враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що у
березні 2014 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, в якому просила, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
визнати неправомірними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 21.02.2014 року: № в сумі
8590,40 грн. та № в сумі 18527,82 грн.

В обґрунтуванні позову зазначила, що
відповідачем неправомірно встановлено
надлишок товарно-матеріальних
цінностей та, як результат, протиправно
застосовано штрафні (фінансові)
санкції.

Колегія суддів, погоджуючись з судом
першої інстанції, вважає, що податковим
органом протиправно винесено спірні
податкові повідомлення-рішення з
врахуванням наступного.

Пунктами 10, 12 та 13 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" визначено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані,
зокрема, друкувати або створювати в
електронній формі на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років, вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг), та забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а
у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Статтею 6 зазначеного Закону
передбачено, що облік товарних запасів
фізичною особою - підприємцем ведеться
у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до ст. 20 Закону до суб'єктів
господарювання, що здійснюють
реалізацію товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
відповідно до торгового патенту №416228
від 03.09.2013 року, виданого Житомирською
ОДПІ, має право на здійснення
торгівельної діяльності. Крім того,
вона має ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами.

У період з 04.02.2014 року по 10.02.2014 року
посадовими особами Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
проведено фактичну перевірку
господарського об'єкту - магазину
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що
розташований за адресою: м. Житомир,
вул. Київська, 84.

За результатами фактичної перевірки
щодо дотримання порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності патентів, ліцензій, свідоцтв,
складено акт № 0028/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014
року (а.с.138-139), в якому встановлено факт
порушення ведення обліку товарних
запасів за місцем реалізації
(збереження), а саме: залишки товарних
запасів станом на 04.02.2014 року складають
22394,55грн (згідно наданого акту),
надходження товару складають 52732,11 грн.
(згідно наданих накладних), реалізація
складає за період з 04.09.2013 року по 04.02.2014
року - 34632,76 грн., згідно звіту РРО, тобто
згідно наданих первинних документів
сума залишків ТМЦ на 04.02.2014 року має
складати 18099,35 грн., а складає при
фактичних перерахунках 22394,55 грн., тобто
встановлено надлишок ТМЦ на загальну
суму 4295,20 грн. Так, позивачем порушено
п.10 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", оскільки не забезпечено
збереження контрольної стрічки за
09.10.2013 р.; п.12 ст.3 Закону - порушено
ведення в порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
за місце їх реалізації; п.13 ст.3 Закону -
допущено невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті РРО (3,25 грн).

Акт підписано позивачем із
зауваженням.

21.02.2014 року на підставі акту перевірки
№0028/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014 року
податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 8761,40 грн. (а.с. 5).

Позивач не погодився з винесеним
податковим повідомленням-рішенням
№ від 21.02.2014 року в частині
нарахування подвійної вартості
необлікованих товарів на суму 8590,40 грн.

Накладні, що містяться в матеріалах
справи, підтверджують надходження
товару на загальну суму 52732,11 грн.

Залишки товарних запасів станом на
04.02.2014 року складають 22394,55 грн., що
підтверджується актом контрольної
інвентаризації цінностей (а.с. 97-99) .

Відповідно до звіту реєстратора
розрахункових операцій сума
реалізації за період з 04.09.2013 року по
04.02.2014 року становить 34632,76 грн. (а.с. 96).

Колегія суддів, погоджуючись з судом
першої інстанції, приходить до
висновку, що вираховуючи суму залишків,
посадові особи Житомирської ОДПІ
взявши за основу суму реалізації
товару згідно РРО, не врахували той
факт, що в суму реалізації входить
вартість придбаного товару та націнка
на товар, яка становить, згідно
розрахунку позивача, 5867,72 грн. (а.с. 90-94)
та підтверджується бухгалтерськими
документами.

Таким чином, при обрахуванні ТМЦ
посадові особи контролюючого органу
повинні були відняти від суми
реалізації товару націнку на товар.
Оскільки цього зроблено не було, це
призвело до безпідставного
вирахування надлишку ТМЦ у позивача у
розмірі 4295,20 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
розрахунковий залишок товару
становить (без врахування націнки на
товар) 23967,07 грн., який вираховується
(52732,11 грн. - (34632,76 грн. - 5867,72 грн.), а тому
має місце не надлишок необлікованого
товару в розмірі 4295,20 грн., як про це
зазначено в акті, а його нестача в сумі
1572,52 грн. (23967,07 грн. - 22394,55 грн.).

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що при наявності
прибуткових накладних, актів
інвентаризації, які перевірялись під
час здійснення перевірки, нестача
товару не може свідчити про його
необліковування, а тому судом першої
інстанції правомірно та відповідно до
норм чинного законодавства задоволено
позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
21.02.2014 року № в сумі 8590,40 грн.

Крім того, слід вказати, що судом першої
інстанції встановлено, що з 04.02.2014 року
по 10.02.2014 року посадовими особами
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області проведено фактичну перевірку
господарського об'єкту - магазину
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що
розташований за адресою: м. Житомир,
майдан Згоди, 2/98, щодо дотримання
порядку здійснення платниками
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
патентів, ліцензій, свідоцтв.

За результатами фактичної перевірки
складено акт №0029/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014
року (а.с.140-141), яким встановлено факт
порушення ведення обліку товарних
запасів за місцем реалізації
(збереження), а саме: залишки товарних
запасів на 04.02.2014 року складають 85101,30
грн. (згідно наданого акту), надходження
товару складає 129918,22 грн. (згідно
наданих накладних), реалізація складає
за період з 20.08.2013 року по 04.02.2014 року -
54143,83 грн. згідно звіту РРО. Згідно
первинних документів сума залишків ТМЦ
станом на 04.02.2014 року повинна складати
75837,39 грн., однак при фактичних
перерахунках вона складає 85101,30 грн.
Таким чином, податковим органом
встановлено надлишок ТМЦ на загальну
суму 9263,91 грн., чим порушено позивачем
п.10 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" - не забезпечено збереження
контрольної стрічки 17.10.2013 року та
18.10.2013 року; та п.10, п. 12 ст. 3 та ст. 6
Закону - порушення ведення в порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів за місцем їх
реалізації .

Акт підписано позивачем із
зауваженням.

21.02.2014 року на підставі акту перевірки
№0029/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014 року
податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 18867,82 грн. (а.с. 6).

Позивач не погодився з визначеними
порушеннями в частині нарахування
подвійної вартості необліковуваних
товарів на суму 18527,82 грн.

Накладні, що містяться в матеріалах
справи, підтверджують надходження
товару на загальну суму 129918,22 грн.

Залишки товарних запасів станом на
04.02.2014 року складають 85101,30 грн. (а.с. 57-61).

Відповідно до звіту реєстратора
розрахункових операцій сума
реалізації за період з 20.08.2013 року по
04.02.2014 року становить 54143,83 грн. (а.с. 56).

Колегія суддів, погоджуючись з судом
першої інстанції, приходить до
висновку, що вираховуючи суму залишків
посадові особи Житомирської ОДПІ,
взявши за основу суму реалізації
товару згідно РРО, не врахували той
факт, що в суму реалізації входить
вартість придбаного товару та націнка
на товар, яка становить, згідно
розрахунку позивача та первинних
бухгалтерських документів, 9985,37 грн.
(а.с. 51-55) .

Таким чином, при обрахуванні ТМЦ
посадові особи контролюючого органу
повинні були відняти від суми
реалізації товару націнку на товар,
однак цього зроблено не було, що
призвело до безпідставного
вирахування надлишку ТМЦ у позивача у
розмірі 9263,91 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
розрахунковий залишок товару без
врахування націнки на товар становить
85759,71 грн., який вираховується: 129918,22 грн.
- (54143,88 грн. - 9985,37 грн.), а тому має місце
не надлишок необлікованого товару в
розмірі 9263,91 грн., як про це зазначено в
акті, а його нестача в сумі 658,41 грн.
(85759,71 грн. - 85101,30 грн.).

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що при наявності
прибуткових накладних, актів
інвентаризації, які перевірялись під
час здійснення перевірки нестача
товару не може свідчити про його
необліковування, а тому судом першої
інстанції правомірно та відповідно до
норм чинного законодавства задоволено
позовні вимоги про визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.02.2014 року
№ в сумі 18527,82 грн.

Враховуючи зазначене вище, колегія
суддів приходить до висновку про
правомірність скасування (в частині, що
є предметом оскарження у справі)
податкових повідомлень-рішень №
від 21.02.2014 року та № , винесених на
підставі актів №0028/06/30/22/НОМЕР_1 та
№0029/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014 року.

Підсумовуючи вищенаведене, слід
вказати, що оскаржена постанова
законна і обґрунтована, відповідає
матеріалам справи та вимогам чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Підстави для скасування постанови
відсутні, а тому апеляційний суд
залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "22" липня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" вересня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10024

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,