Справа № 144/807/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 144/807/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Задорожна
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Теплицькому районі Вінницької області
на постанову Теплицького районного
суду Вінницької області від 15 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до
Управління Пенсійного фонду України у
Теплицькому районі Вінницької області
(далі - відповідач) про визнання
протиправними дій щодо відмови в
перерахунку щомісячного грошового
утримання судді у відставці , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив: визнати
протиправним дії відповідача щодо
відмови у здійсненні позивачу
перерахунку щомісячного грошового
утримання судді у відставці з 01.01.2014;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
щомісячне грошове утримання судді у
відставці, виходячи з розміру
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді, на підставі
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Вінницькій області від 13.06.2014 № 4-35/442, з
01.12.2013 у розмірі 80 відсотків заробітної
плати судді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Постановою Теплицького районного суду
Вінницької області від 15.07.2014 позов
задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
17.06.2014 позивач звернувся до відповідача
із заявою про перерахунок довічного
утримання судді у відставці в зв'язку з
набранням чинності статтею 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів". Однак, відповідач відмовив
йому, обґрунтовуючи тим, що підстав для
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання, у
зв'язку зі зміною грошового утримання
судді апеляційного суду, відповідно до
Рішення Конституційного Суду від
03.06.2013 №3-рп/2013 немає, а таке право
визначене лише для суддів
Конституційного Суду України.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з положень
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" та Рішення Конституційного
Суду України в справі № 1-2/2013 від 03.06.2013
р. № 3-рп/2013 щодо права суддів у
відставці на перерахунок щомісячного
грошового утримання у разі збільшення
матеріального забезпечення працюючих
суддів.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України
передбачено, що незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.
При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від
07.07.2010 (далі - Закон № 2453-VI).

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
№ 2453-VI, згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Частиною 1 ст. 138 Закону № 2453-VI
встановлено, що суддя, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу" № 3723-ХІІ від
16.12.1993, або за його вибором, щомісячне
довічне грошове утримання.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону № 2453-VI
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання,
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Частиною 4 ст. 138 Закону № 2453-VI
передбачено, що у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Відповідно до ст. 129 Закону № 2453-VI
суддівська винагорода складається з
посадового окладу та доплат за вислугу
років, перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання безпосередньо
пов'язаний із розміром заробітної
плати суддів відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне
довічне грошове утримання судді є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання судді,
який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді,
встановлюється у зв'язку з виконанням
ним своїх обов'язків щодо здійснення
незалежного, неупередженого та
справедливого правосуддя, а щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці є належним утриманням цього
судді після припинення виконання ним
своїх професійних обов'язків та
особливою формою його соціального
забезпечення.

В свою чергу, норми статті 138 Закону
України № 2453-VI безпосередньо
пов'язують виплату довічного грошового
утримання судді у відставці з грошовим
утриманням судді, який працює на
посаді, яку займав позивач до виходу у
відставку, що зумовлює проведення
перерахунку довічного грошового,
утримання судді у відставці при зміні
розміру суддівської винагороди
працюючого судді.

Згідно з ч. 5 ст. 109 Закону України № 2453-VI
за суддею звільненого за його заявою у
відставку зберігається звання судді та
гарантії недоторканості, встановлені
для суддів до виходу у відставку.
Відтак, працюючі судді та судді у
відставці судів загальної юрисдикції
не повинні ставитися у менш вигідне
становище в питання пенсійного
забезпечення, а саме - нарахування та
виплати довічного грошового утримання
суддям у відставці порівняно з суддями
Конституційного Суду України.

Вказана правова позиція викладена в
рішенні Конституційного Суду України
№ З-рн/2013 від 03.06.2013.

У відповідності до ст. 6.4. Європейської
хартії про статус суддів суддя, що
досяг встановленого законом віку для
виходу у відставку з суддівської
посади, яку займав протягом певного
часу, повинен отримувати пенсію по
виходу у відставку, рівень якої повинен
бути як можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Статтею 5 КАС України передбачено, що
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно як до Законів
України, так і міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.
Звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

Отже, посилання відповідача що Законом
№ 2453-VI перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання суддям
районних та апеляційних судів не
передбачено є безпідставними і
спростовані вищевикладеним.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
задоволення заявлених вимог у спосіб
та межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Теплицькому
районі Вінницької області, - залишити
без задоволення, а постанову
Теплицького районного суду Вінницької
області від 15 липня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.