Справа № 2-а/489/192/2014
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

27 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а/489/192/2014

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Рум'янцева Н.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Джабурія О.В.

суддів -
Бітова А.І.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 22 травня 2014 року у
справі за позовом Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради до ОСОБА_3
про повернення надміру виплачених
державних коштів,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2014 року Департамент праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
повернення надміру виплачених
державних коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ОСОБА_3 отримував
в Управлінні соціальних виплат і
компенсацій Ленінського району
Департамент праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради субсидію для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг. 11.11.2013 року
позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 не
повідомив про факт придбання ним
автомобіля, вартість якого на час
звернення в жовтні 2011 року
перевищувала 10-кратну величину
прожиткового мінімуму для сім'ї. У
зв'язку із цим виникла переплата
державних коштів по виплаті
вищезазначеної субсидії за період з
01.10.2011 року по 30.09.2012 року у розмірі 875,17
грн. Посилаючись на дані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідача переплату державних
коштів по виплаті субсидії для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг в розмірі
875,17 грн.

Від представника позивача надійшло
клопотання про слухання справи за її
відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
причини неявки не повідомив.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 22 травня 2014 року
адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради надміру сплаченої
субсидії для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг у
розмірі 875 грн. 17 коп. (вісімсот сімдесят
п'ять грн. сімнадцять коп.). Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь держави судовий збір
у розмірі 1827 грн. 00 коп. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. нуль коп.).

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_3
звернувся з апеляційною скаргою на
зазначену постанову, просить її
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що згідно особистої заяви
ОСОБА_3 від 17.10.2011 року, йому було
призначено субсидію для відшкодування
витрат на оплату житлово-комунальних
послуг, яку він отримував в Управлінні
соціальних виплат і компенсацій
Ленінського району Департамент праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради. Під час
чергового звернення ОСОБА_3 за
отриманням субсидії, стало відомо про
придбання останнім в червні 2011 року,
автомобіля, вартість якого, на час
звернення в жовтні 2011 року
перевищувала 10-кратну величину
прожиткового мінімуму для сім'ї. На
підставі висновків проведеної
перевірки розміру субсидії,
призначеної у відповідності із заявою
ОСОБА_3 від 17.10.2011 року виявлено, що
останній подав невірну інформацію
стосовно факту купівлі автомобілю у
червні 2011 року. Згідно з Повідомленням
про переплату субсидії від 23.01.2014 року
відповідача було повідомлено про
необхідність повернення переплаченої
субсидії в сумі 875,17 грн. до 25.04.2014 року.
До цього часу відповідачем вказана
сума переплати не повернута. Таким
чином, за ОСОБА_3 виникла
заборгованість в сумі 875,17 грн.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до вимог п. 4, 13 Положення про
порядок призначення та надання
населенню субсидій для відшкодування
витрат на оплату житлово-комунальних
послуг, придбання скрапленого газу,
твердого та рідкого пічного побутового
палива, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р.
№ 848 (в редакції Постанови Кабінету
Міністрів України від 22.09.1997р. № 1050),
субсидії призначаються за наявності
різниці між розміром плати за
житлово-комунальні послуги, скраплений
газ, тверде та рідке пічне побутове
паливо у межах норм споживання з
урахуванням пільг, які надаються
відповідно до чинного законодавства і
обсягом визначеного Кабінетом
Міністрів України обов'язкового
відсотка платежу.

Для призначення субсидій громадянин в
органі праці та соціального захисту
населення громадянин заповнює заяву та
декларацію про доходи і майновий стан
осіб, зареєстрованих у житловому
приміщенні, за формами, затвердженими
Мінпраці.

Громадянин несе відповідальність за
надані відомості про доходи, майно, що
вплинули або могли вплинути на
встановлення права на призначення
субсидій та на визначення її розміру.

Згідно до вимог п. 5 пп. 5 цього
Положення, субсидія не призначається,
якщо будь-хто із зареєстрованих у
житловому приміщенні (будинку) осіб,
яким нараховується плата за
житлово-комунальні послуги, протягом 12
місяців перед зверненням за
призначенням субсидії здійснив
купівлю земельної ділянки, квартири
(будинку), автомобіля, транспортного
засобу (механізму), будівельних
матеріалів, інших товарів
довгострокового вжитку тощо або
оплатив послуги з навчання,
будівництва, ремонту квартири (будинку)
або автомобіля, транспортного засобу
(механізму), телефонного (в тому числі
мобільного) зв'язку тощо, крім
житлово-комунальних послуг у межах
норм споживання та медичних послуг,
пов'язаних із забезпеченням
життєдіяльності, на суму, яка на час
звернення перевищує 10-кратну величину
прожиткового мінімуму для зазначених
осіб.

Колегія суддів зазначає, що факт
придбання відповідачем автомобіля,
вартість якого на час звернення в
жовтні 2011 року перевищувала 10-кратну
величину прожиткового мінімуму для
сім'ї, підтверджується матеріалами
справи та не заперечується ОСОБА_3

Таким чином, на підставі наведеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 22
травня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.І. Бітов

Суддя:
А.В. Крусян