Справа № 0670/8654/12
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
Житомир справа № 0670/8654/12

категорія
8.2.6

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Барібан А.І.,
Корольовій О.С.,

за участю представників

позивача Білоуса Р.А.,

відповідача Ковальчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Полісавтосервіс" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 04.12.2012 р.,

встановив:

Приватне підприємство
"Полісавтосервіс" звернулось до суду з
позовом до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, в якому (з
урахуванням уточнень до позовної
заяви) просить визнати нечинним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 04.12.2012
року в частині збільшення грошового
зобов'язання за основним платежем на
суму 314493 грн., а також в частині
нарахування 1 грн. згідно п. 7 підрозділу
10 перехідних положень Податкового
кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує на те, що протягом перевіряємого
періоду не допускало порушення пп. 1.22.1
п. 1.22 ст. 1, пп.4.1.6 п.4.1. ст.4, пп. 5.2.1. п.5.2,
пп.5.3.9 п.5.3, п.5.9 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
(із змінами і доповненнями), пп.138.8.1,
п.138.8, пп. 138.10.1, пп.138.10.2, пп.138.10.3 п.138.10
ст.138, Податкового Кодексу України
№2755-ІV від 02.12.2010 року (із змінами та
доповненнями), зазначені в акті
перевірки факти порушень закону є
недостовірними та такими, що
суперечать фактичним обставинам. Також
вважає, що висновок Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області є
надуманим, безпідставним та таким, що
грубо протирічить засадам податкового
законодавства, а тому, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення про
нарахування сум грошового зобов'язання
є таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засідання позовні вимоги підтримав в
повному обсязі. Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, з мотивів викладених у
письмовому заперечені. Просив в позові
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 16.11.2012 року
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області було проведено виїзну планову
документальну перевірку Приватного
підприємства "Полісавтосервіс" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2009 року по
30.06.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2009 року по
30.06.2012 року, про що було складено акт №
5223/22-2/34308668/0110 від 16.11.2012 року ( т.І а.с. 7-35).

За наслідками проведеної перевірки
встановлено, що в порушення пп. 1.22.1 п. 1.22
ст. 1, пп.4.1.6 п.4.1. ст. 4 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
(із змінами і доповненнями),
підприємством занижено інші доходи від
умовно нарахованих відсотків по
отриманій поворотній фінансовій
допомозі від платників (ТОВ "Опад" та
ТОВ "Автоінтернешнл"), які знаходяться
на загальній системі оподаткування та
яка залишилась неповернутою на кінець
року.

Зокрема, перевіркою відображених у
рядку Декларацій "витрати на придбання
товарів (робіт, послуг), крім визначених
у 04.11" показників за період з 01.07.2009 року
по 31.03.2011 року у загальній сумі 8040418 грн.
встановлено, що суб'єкт господарювання
здійснював операції із придбання
товарів (автомобілів, автозапчастин) та
послуг, пов'язаних з веденням
господарської діяльності.

Проведеною перевіркою відображеного
показника за період з 01.07.2009 року по
31.03.2011 року в сумі 8040418 грн. на підставі
таких документів: господарські
договори, головні книги,
оборотно-сальдові відомості по
рахунках 20, 28, 37, 63, 91, 92, 23, 93 первинних
документів встановлено завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 04.1
Декларації "Витрати на придбання
товарів (робіт, послуг)" в сумі 930063 грн.
за І кв. 2011 року.

Крім того, в акті перевірки
встановлено, що в порушення пп. 5.2.1. п.5.2,
пп.5.3.9 п.5.3, ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
(із змінами і доповненнями),
підприємством завищено витрати на
придбання товарів (робіт, послуг) в сумі
930063 грн. за І квартал 2011 року, які не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку. Згідно
даних бухгалтерського та податкового
обліку товариства валові витрати, які
відносяться до рядку 04.1 Декларації
"витрати на придбання товарів, робіт,
послуг" за І кв. 2011 року складають 5226817
грн., за даними перевірки на основі
наданих до перевірки первинних
документів, оборотно-сальдових
відомостей по рах. 631, 31, 20, 22, 23, 84, 28,
Журналу ордеру, Головна книга валові
витрати становлять 4296754грн.

Проведеною перевіркою відображеного
показника за період з 01.07.2009 року по
31.03.2011 року у загальній сумі 73231 грн. на
підставі документів:
оборотно-сальдових відомостей по
рахунках 20 "Виробничі запаси", 22 "МШП", 28
"Товари", первинних документів
встановлено завищення задекларованих
суб'єктом господарювання показників у
рядку 01.2 Декларацій "приріст
балансової вартості запасів" в сумі 6215
грн. за І квартал 2011 року.

Одночасно, в акті перевірки зазначено,
що в порушення п.5.9 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" (із змінами і
доповненнями), підприємством завищено
валові витрати від убутку ТМЦ
(матеріалів, товарів, МШП). Дане
порушення встановлено при перевірці
показників головних книг, первинних
документів, журналів-ордерів,
відомостей аналізу рахунків 20, 22, 28, 8.

Перевіркою відображених у рядку 05
Декларації за період з 01.07.2009 року по
30.06.2012 року "Витрати операційної
діяльності" показників у загальній
сумі 29394792 грн. встановлено, що у
періоді, який перевірявся, суб'єкт
господарювання до витрат операційної
діяльності відносив собівартість
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг), що
складається з прямих матеріальних
витрат в сумі 29394792 грн.

Проведеною перевіркою відображеного
показника за період з 01.07.2009 року по
30.06.2012 року в сумі 29394792 грн. на підставі:
договорів, головної книги,
оборотно-сальдові відомості по
рахунках 20, 22, 28, 631, 37, 90, первинні
документи встановлено завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 05
Декларації за період з 01.07.2009 року по
30.06.2012 року "Витрати операційної
діяльності" на загальну суму 252861 грн., в
тому числі по періодах: ІІ-ІV квартал 2011
року - 252861 грн.

Також, в порушення пп. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138
Податкового Кодексу України №2755-ІV від
02.12.2010 року (із змінами та доповненнями)
підприємством до складу витрат
операційної діяльності, а саме
собівартість придбаних та
реалізованих товарів зайво віднесено
собівартість придбаних та
реалізованих товарів на загальну суму
252861 грн., в тому числі по періодах: ІІ-ІV
квартал 2011 року - 252861 грн.

Дане порушення було встановлено при
співставленні даних бухгалтерського
обліку (головна книга за 2011 рік, аналізи
рахунку 901) та даних податкового обліку,
відображених в деклараціях по податку
на прибуток.

Так, в деклараціях по податку на
прибуток за 2011 рік в рядку 05.1
задекларовано собівартість придбаних
та реалізованих товарів в сумі 18150594
грн., а фактично відповідно до даних
бухгалтерського обліку дані рядка 05.1
становлять 17897733 грн. (бухгалтерське
проведення Дт 90Кт 28), різниця між
показниками становить 252861 грн.

Таким чином, підприємством завищено
витрати по рядку 05.1 в сумі 252861 грн., в
тому числі по періодах: ІV квартал 2011
року - 252861 грн.

На підставі акту перевірки
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області було прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 04.12.2012
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем - 323506 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 656
грн.

Однак, суд вважає, що вказане рішення (в
частині, яка оскаржується) податковим
органом прийняте з порушенням закону,
виходячи з наступного.

Щодо податку на прибуток за 1 квартал 2011
року.

Відповідно до п. 3.1 ст.3 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994, № 334/94-ВР (в
редакції Закону України N 283/97-ВР від
22.05.97), об'єктом оподаткування є
прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:

суму валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону;

суму амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Згідно п. 4.1 ст. 4 цього Закону валовий
доход - загальна сума доходу платника
податку від усіх видів діяльності,
отриманого (нарахованого) протягом
звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності (п.5.1 ст.5 Закону).

За висновками акту перевірки,
підприємством не було враховано
зменшення доходів за рядком 02.1 "зміна
суми компенсації вартості товарів
(робіт, послуг)" на вартість повернутих
від покупця (ТОВ "Опад") раніше куплених
ним 5 автомобілів загальною вартістю
901362,44 грн. (без ПДВ).

Разом з тим, пунктом 5.10 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" встановлено, що у разі,
коли після продажу товарів (робіт,
послуг) здійснюється будь-яка зміна
суми компенсації їх вартості,
включаючи перерахунок у випадках
повернення проданих товарів чи права
власності на такі товари (результати
робіт, послуг) продавцю, платник
податку - продавець та платник податку -
покупець здійснюють відповідний
перерахунок валових доходів або
валових витрат (балансової вартості
основних фондів) у звітному періоді, в
якому сталася така зміна суми
компенсації.

Порядок заповнення декларації по
податку на прибуток встановлений
Наказом ДПА України від 29.03.2003 р. № 143, де
зазначено, що рядки 02.1 і 05.1
заповнюються відповідно до вимог п. 5.10
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств".

Таким чином, в рядку 02.1 декларацій по
прибутку повинен відображатись
результат перерахунку валових доходів
платником податку - продавцем у
випадках, коли після продажу товарів
(робіт, послуг) відбувається повернення
продавцеві проданих товарів.

Разом з тим, факт повернення
підтверджується накладною на
повернення від 17.03.2011р. № ОП-1003390 та
регістрами бухгалтерського обліку за 1
квартал 2011 року - оборотами головної
книги по рахунку 704, аналізом рахунку 704,
карткою рахунку 704"Вирахування з
доходу" (т. І а.с. 170, 209-212).

Відповідно до "Інструкції про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій",
затвердженої Наказом Мінфіну України
від 30.11.1999 р. № 291, на субрахунку 704
"Вирахування з доходу" за дебетом
відображаються суми надходжень за
договорами комісії, агентськими та
іншими аналогічними договорами на
користь комітентів, принципалів; сума
наданих після дати реалізації знижок
покупцям, вартість повернених покупцем
продукції та товарів та інші суми, що
підлягають вирахуванню з доходу. За
кредитом субрахунку 704 відображається
списання дебетових оборотів на рахунок
79 "Фінансові результати".

Пунктом 7 "Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 15 "Дохід""
(затверджено наказом Мінфіну України
від 29.11.1999 р. № 290) встановлено, що чистий
дохід від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) визначається
шляхом вирахування з доходу від
реалізації продукції, товарів, робіт,
послуг наданих знижок, вартості
повернутих раніше проданих товарів,
доходів, що за договорами належать
комітентам (принципалам тощо), та
податків і зборів.

Тобто, законодавством з питань
оподаткування та із питань
бухгалтерського обліку передбачено
вирахування вартості повернутих
товарів із доходу від реалізації
товарів.

Отже, вартість повернутого товару в
сумі 901362,44 грн. (без ПДВ), відображеного
в бухгалтерському обліку по дебету
рахунку 704 "Вирахування з доходу",
підлягала врахуванню і в податковому
обліку шляхом зменшення доходів за
рядком 02.1 "зміна суми компенсації
вартості товарів (робіт, послуг)".

За висновками акту перевірки, в
порушення п. 5.10 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств", п.
3.1 Наказу ДПАУ від 29.03.2003 р. № 143, п. 7
"Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 15 "Дохід"", вимог "Інструкції про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій", -
підприємством не заповнено в
декларації з податку на прибуток за 1
квартал 2011 року від'ємне значення рядка
02.1 "зміна суми компенсації вартості
товарів (робіт, послуг)" в сумі 901362 грн.

Однак, при визначенні податкових
зобов'язань з податку на прибуток за 1
квартал 2011 року під час перевірки
податковим органом фактично повторена
помилка підприємства.

Так, підприємством вартість повернутих
товарів врахована у складі витрат на
придбання товарів за рядком 04.1 замість
коригування доходів за рядком 02.1
декларації, що є порушенням правил
ведення податкового обліку, однак це не
вплинуло на правильність обрахунку
показника об'єкта оподаткування. Адже,
за такого відображення відбулось
завищення підприємством валових
доходів при одночасному завищенні
валових витрат в тотожних значеннях.

Натомість податковим органом визнано
безпідставним врахування
підприємством у складі валових витрат
вартості повернутих товарів, однак при
цьому податковим органом не
відкориговані валові доходи в сторону
зменшення на 901362 грн., чим зумовлено
безпідставне завищення донарахованих
сум податку на прибуток на 225341 грн.
(901362*0,25).

Крім того, за висновком акту перевірки,
податковим органом встановлено
заниження підприємством показника
"інших доходів" за рядком 01.6 декларації
на 5085 грн. через неврахування
підприємством умовно нарахованих
процентів на суму поворотної
фінансової допомоги, отриманої від ТОВ
"Опад" та ТОВ "Автоінтернешнл", що
залишилась неповерненою на кінець
року.

Відповідно із вимогами пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", валовий дохід,
окрім іншого, включає суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
періоді. А згідно пп. 1.22.1 п.1.22 ст.1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до безповоротної
фінансової допомоги віднесено суми
процентів, умовно нарахованих на суму
поворотної фінансової допомоги, що
залишається неповерненою на кінець
звітного періоду, у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги.

Таким чином, на суми поворотної
фінансової допомоги, яка повернута до
кінця звітного періоду, умовні
відсотки не нараховуються.

Матеріалами справи, а саме:
банківськими виписками за 08.02.2011р.,
10.02.2011р., 11.02.2011р. та 17.02.2011р., регістрами
бухгалтерського обліку за 1 квартал 2011
року - оборотами головної книги по
рахунку 505, аналізом рахунку 505, карткою
рахунку 505 та оборотно-сальдовою
відомістю по рахунку 505 -
підтверджується, що заборгованість
підприємства по поворотній фінансовій
допомозі, що рахувалась станом на 01.01.2011
р. перед ТОВ "Опад" в сумі 400 000,00 грн. та
ТОВ "Автоінтернешнл" в сумі 170 000,00 грн.,
була погашена повністю протягом
першого кварталу 2011 року та на кінець
звітного періоду (31.03.2011р.) відсутня (т.І
а.с. 213-220).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що врахування податковим
органом у складі "інших доходів" за
рядком 01.6 декларації умовних відсотків
в сумі 5085 грн. зумовило безпідставне
донарахування податкових зобов'язань в
сумі 1271,00 грн. (5085*0,25).

Крім того, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку та висновку
судово-бухгалтерської експертизи
вбачається, що сума валових витрат на
придбання товарів/робіт/послуг (рядок
04.1 декларації) за 1 квартал 2011 року
становить 4 306 098 грн. Підприємством ж
задекларовано валові витрати за рядком
04.1 "витрати на придбання
товарів/робіт/послуг" в сумі 5 226 817 грн.,
тобто завищення витрат становить 920 719
грн. (т.І а.с. 85-86)

Податковою перевіркою визначено
значення рядка 04.1 в сумі 4 296 754 грн. та
встановлено завищення підприємством
витрат в сумі 930 063 грн.

Таким чином, як судово-бухгалтерською
експертизою, так і звітом аудиторської
перевірки (т.І а.с. 124-125) не
підтверджується висновок податкового
органу про завищення підприємством
витрат за рядком 04.1 в частині 9344 грн.
19).

Помилкове визначення податковим
органом значення рядка 04.1 "витрати на
придбання товарів/робіт/послуг"
зумовило безпідставне донарахування
податкових зобов'язань в сумі 2336,00 грн.
(9344*0,25).

Співставленням залишків запасів на
кінець кварталу в порівнянні із
залишками запасів на початок кварталу
і судово-бухгалтерською експертизою, і
аудиторською перевіркою встановлено
значення рядка 04.2 "убуток балансової
вартості запасів" в сумі 6343 грн.

Підприємством значення рядка 04.2 було
враховано в сумі 12559 грн., тобто
завищення витрат становить 6216 грн.

Податковою перевіркою визначено
значення рядка 04.2 в сумі 6344 грн. та
встановлено завищення підприємством
витрат в сумі 6215 грн.

Таким чином, і судово-бухгалтерською
експертизою, і аудиторською перевіркою
підтверджується висновок податкового
органу про завищення підприємством
витрат за рядком 04.2, однак не в сумі 6215
грн., а в сумі 6216 грн. Проте, розбіжність
в сумі 1 грн. не вплинула на суму
донарахованих зобов'язань за спірним
рішенням.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що податковим органом при
визначенні грошових зобов'язань з
податку на прибуток за 1 квартал 2011 року
завищено об'єкт оподаткування на 915790
грн. (901362 + 5085 + 9344 - 1), що в свою чергу
зумовило безпідставне донарахування
ним податку на прибуток в сумі 228947
грн.(915790*0,25).

Щодо податку на прибуток за 2-4 квартал
2011 року.

З акту перевірки вбачається, що
податковим органом підтверджено
задекларовані підприємством значення
за рядком 02 "дохід від операційної
діяльності (дохід від реалізації
товарів (робіт, послуг) декларації з
податку на прибуток за 2-4 кв.2011 р.

Однак, при декларуванні цього
показника підприємством помилково не
виключено зі складу доходів обсяги
продажу в рахунок отриманих авансів в
попередніх періодах (до 01.04.2011р.).
Відтак, податковим органом повторено
помилку підприємства, що полягала у
завищенні доходів через подвійне
врахування однієї і тієї ж операції з
продажу товару - за першою подією при
отриманні авансів в період до 01.04.2011р.
та за другою подією із відвантаження
товару чи надання послуги в період
після 01.04.2011 р.

Тобто, при визначенні зобов'язань за 1
квартал 2011 року за графою "аванси"
враховано отримані від покупців
попередні оплати в сумі 120104 грн., а при
визначенні зобов'язань за 2-4 квартали
2011 року відсутнє коригування в сторону
зменшення на обсяги продажу в рахунок
авансів.

Пунктом 7 підрозділу 4 розділу XX
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України прямо встановлено, що
дохід не визначається щодо товарів
(результатів робіт, послуг),
відвантажених (наданих) після дати
набрання чинності розділом III цього
Кодексу в частині вартості таких
товарів (результатів робіт, послуг),
оплаченої у вигляді авансів
(передоплати) до такої дати, у тому
числі в період перебування на
спрощеній системі оподаткування.

Порушення вказаної норми призвело до
завищення підприємством і податковим
органом показника доходів за 2-4 кв.2011р.
на 119941 грн., в тому числі за 2 кв.2011р. на
118652 грн.

Податковим органом підтверджено
задекларований підприємством показник
доходу, що враховується при визначенні
об'єкта оподаткування за 2-4 кв. 2011 року в
сумі 18781401 грн., які складаються із
доходів від продажу
товарів/робіт/послуг в сумі 23212971 грн. та
інших доходів в сумі - 4 431570 грн.
(від'ємне значення). Однак змістом
додатку № 5 до акту перевірки
підтверджується, що показник доходів
від продажу товарів/робіт/послуг
становив 23 192 867 грн.

Таким чином, показник доходів від
продажу товарів/робіт/послуг в
текстовій частині акту перевірки в
порівнянні із розрахованим в додатку №
5 до акту є завищеним на 20104 грн. (23 2 867).

Отже, і підприємством, і податковим
органом, завищено показник доходів від
продажу товарів/робіт/послуг за 2-4
кв.2011р. на загальну суму 140 045 грн.
(119941+20104).

Так, підприємством завищено показник
витрат, які враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування за 2-4
кв. 2011 року (ряд.04), в сумі 190295 грн.

Однак, висновок податкового органу про
завищення підприємством значення
цього рядка на 371940 грн. не
підтверджується в частині 181645 грн.

Встановлено, що підставою таких
висновків податкового органу стало:

- неврахування фінансових витрат в
сумі 58884 грн. (Д-т 951- К-т311; Д-т 84- К-т311);

- заниження адміністративних витрат на
15491 грн., витрат на збут в сумі 59601 грн.,
загальновиробничих витрат на 8538 грн. та
собівартості реалізованих послуг на
39002 грн. через неврахування в додатку №
6 в повному обсязі сум заробітної плати,
нарахувань на зарплату, амортизації та
послуг постачальників, які в серпні та
вересні 2011 року в бухгалтерському
обліку відносились не на рахунки 9
класу (рахунки 91, 92, 93, 95), а на фінансові
результати (рахунок 791).

Однак, завищення підприємством
показника витрат (за позицією позивача
- на 190 295 грн., а за позицією податкового
органу - на 371 940 грн.), в будь-якому
випадку не давало підстав податковому
органу для донарахування податкових
зобов'язань, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 134.1 ст. 134
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Судом встановлено, що певна частина
доходів отримувалась підприємством із
розрахунками за готівкові кошти, тому
підлягала патентуванню (т.ІІ а.с. 143).

Відповідно до п. 152.2 ст. 152 Податкового
кодексу України платник податку, який
проводить діяльність, що підлягає
патентуванню відповідно до розділу XII
цього Кодексу, зобов'язаний окремо
визначати податок від кожного виду
такої діяльності та окремо визначати
податок від іншої діяльності. З цією
метою ведеться окремий облік доходів,
отриманих від діяльності, що підлягає
патентуванню, та витрат, пов'язаних з
веденням діяльності з урахуванням
від'ємного значення як результату
розрахунку об'єкта оподаткування.

На виконання вказаної норми позивачем
за 2-4 кв. 2011 року:

а) задекларовано об'єкт оподаткування:

- від діяльності, що підлягає
патентуванню (ряд.08ТП) в сумі 680 807 грн.;

- від усіх видів діяльності (ряд.07) в
сумі 233 802 грн.;

- від діяльності, що не підлягає
патентуванню, від'ємне значення в сумі
447 005 грн.

б) нараховано та сплачено до бюджету
грошові зобов'язання з податку на
прибуток (ряд. 12ТП та ряд.14) в сумі 145 003
грн., розрахованих із об'єкту
оподаткування від діяльності, що
підлягає патентуванню, в сумі 680807 грн.

Податковим органом згідно акту
перевірки визначено об'єкт
оподаткування від усіх видів
діяльності в сумі 605742 грн. при
задекларованому підприємством в сумі
233802 грн., тобто збільшено на 371940 грн.

Однак, встановлено, що позивачем
сплачено до бюджету податкових
зобов'язань в сумі 145003 грн. виходячи із
задекларованого об'єкту оподаткування
по патентованій діяльності в сумі 680807
грн.

Тому, у податкового органу були
відсутніми підстави для донарахування
підприємству податкових зобов'язань.

Суд зазначає, що такі підстави могли
з'явитись лише у випадку збільшення за
податковою перевіркою показника
об'єкту оподаткування від діяльності,
яка підлягала патентуванню. Однак акт
перевірки не містить жодного факту
заниження такого показника.

Змістом декларації підтверджується, що
сума податку на прибуток (ряд.14)
визначається як сума податку на
прибуток від непатентованої (ряд.11) та
патентованої (ряд.12) зменшеної на
значення рядка 13 "Зменшення
нарахованої суми податку".

Значення рядка 11 "Податок на прибуток
від діяльності, що не підлягає
патентуванню" в свою чергу
визначається як позитивне значення від
показника "Об'єкт оподаткування від
усіх видів діяльності" (ряд.07) за
вирахуванням "Об'єкт оподаткування від
діяльності, що підлягає патентуванню"
(ряд.08) та вирахуванням "Прибутку,
звільненого від оподаткування" (ряд.09).

За наведеним алгоритмом податковий
орган (з урахуванням встановлених ним
відхилень) мав дійти висновку про
нульове значення рядка 11 "Податок на
прибуток від діяльності, що не підлягає
патентуванню", адже різниця між
значеннями 605742 грн. та 680807 грн. складає
від'ємне значення, а за рядком 11 має
враховуватись лише позитивне значення.

Однак, в порушення наведеного
відповідач безпідставно донарахував
зобов'язання в сумі 85546 грн.

Відповідачем не враховано, що
підприємством за 2-4 квартал 2011 року був
визначений об'єкт оподаткування від
діяльності, що не підлягала
патентуванню, у розмірі 447005 грн.
07), як від'ємне значення.

Таким чином, донарахування податковим
органом об'єкту оподаткування в
загальній сумі 371940 грн. давало підстави
податковому органу лише для висновку
про зменшення від'ємного результату на
371940 грн., а не про донарахування
податкових зобов'язань в сумі 85546 грн.

Суд зазначає, що право на донарахування
податкових зобов'язань в сумі 85546 грн. у
податкового органу з'явилося б лише за
умови встановлення ним факту заниження
об'єкту оподаткування на 371940 грн. від
діяльності, яка підлягає патентуванню,
однак акт перевірки підтверджує лише
заниження об'єкту оподаткування, що не
підлягає патентуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх
доказів та їх правового обґрунтування
на підтвердження правомірності
прийняття податкового повідомлення -
рішення № від 04.12.2012 року в
частині збільшення грошового
зобов'язання за основним платежем в
сумі 314493 грн. та в частині нарахування
штрафної (фінансової) санкції в сумі 1
грн., а тому суд приходить до висновку,
що оскаржуване рішення в цій частині є
протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 04.12.2012
року в частині збільшення грошового
зобов'язання за основним платежем в
сумі 314493 грн. та в частині нарахування
штрафної (фінансової) санкції в сумі 1
грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 19
серпня 2014 р.