Справа № 818/1981/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Київ К/800/54430/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Блажівської Н.Є,
Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 04.04.2013 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року

у справі № 818/1981/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства виробничо-енергетична
компанія «Сумигазмаш»

до Головного управління Державної
казначейської служби України у
Сумській області, Державної податкової
інспекції у м. Сумах Сумської області
Державної податкової служби

про стягнення бюджетної
заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» звернулось до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Сумській області,
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Сумської області Державної
податкової служби про стягнення
бюджетної заборгованості.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 04.04.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року,
позов задоволено. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
Публічного акціонерного товариства
виробничо-енергетичної компанії
«Сумигазмаш» 32 604, 02 грн. бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість по декларації за грудень 2010
року та 326, 04 грн. судового збору,
сплаченого при зверненні до суду з
позовом.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу
позивач з вимогами та доводами
скаржника не погоджується, просить
залишити без змін рішення судів
попередніх інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
колегія суддів встановила наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на рахунок платника за
грудень 2010 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період з 01.11.2010 року по
30.11.2010 року, відповідачем складено
довідку від 31.03.2011 року №2164/23-78,
якою встановлено одночасно
підтвердження заявленої до
відшкодування суми бюджетного
відшкодування в розмірі 163 956, 00 грн. та
неможливість її підтвердження у
зв'язку з проведенням комплексу
заходів, направлених на підтвердження
достовірності відомостей, що є
підставою для нарахування такого
бюджетного відшкодування.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення відповідних
правовідносин, погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про задоволення позову, з огляду на
таке.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) бюджетне відшкодування -
відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника.

Порядок відшкодування з Державного
бюджету податку на додану вартість
визначено ст. 200 ПК України.

Згідно із п. 200.7 ст. 200 ПК України платник
податку, який має право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
податковий орган проводить камеральну
перевірку заявлених у ній даних.

Приписи п. 200.11 ст. 200 ПК України
визначають, що за наявності достатніх
підстав, які свідчать, що розрахунок
суми бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

Згідно п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу
України якщо за результатами
камеральної або документальної
позапланової виїзної перевірки орган
державної податкової служби виявляє
невідповідність суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, то такий орган:
а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної органом
державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах; б) у разі перевищення
заявленої платником податку суми
бюджетного відшкодування над сумою,
визначеною органом державної
податкової служби за результатами
перевірок, надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування; в) у
разі з'ясування за результатами
проведення перевірок факту, за яким
платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови в наданні бюджетного
відшкодування.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України визначено,
що орган державної податкової служби
зобов'язаний у п'ятиденний строк після
закінчення перевірки подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем з податковою
декларацією з податку на додану
вартість за грудень 2010 року подано
заяву про повернення суми бюджетного
відшкодування на суму 163 956, 00 грн.

Податковий орган скористався свої
правом на проведення позапланової
документальної виїзної перевірки,
однак рішення про зменшення суми, що
підлягає бюджетному відшкодуванню, ним
не приймалось.

Встановлено, що на час розгляду справи
судом першої інстанції позивачу
відшкодовано 131 351, 98 грн., не
відшкодовано 32 604, 02 грн., що
підтверджується довідкою ДПІ в м.
Сумах від 20.03.2013 року №14662/15.5-09.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, податковим органом не надано
доказів щодо надання органу, який
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновку про
відшкодування позивачу з бюджету 32 604, 02
грн. по декларації за грудень 2010 року, у
зв'язку з чим колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено обґрунтовані рішення, які
постановлені з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для їх скасування не
вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Разом з тим, у зв'язку із закінченням
касаційного провадження підлягає
поновленню виконання постанови
Сумського окружного адміністративного
суду від 04.04.2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
у справі № 818/1981/13-а, яке зупинене
ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від
02.12.2013 року до закінчення касаційного
провадження.

Керуючись ст.ст. 220, 221-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області відхилити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 04.04.2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
у справі № 818/1981/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, та на неї може
бути подана заява про перегляд судових
рішень Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
Н.Є.Блажівська

М.В.Сірош