Справа № 1326/1469/2012
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №1326/1469/2012
Провадження №2-а/465/42/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.06.2014 року Франківський районний
суд міста Львова у складі:

головуючої судді -
Мартинишин М.О.

при секретарі - Кметь
Г.М.

з участю адвокатів -
ОСОБА_1., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Львова
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

до Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
Відділу приватизації державного
житлового фонду Франківського району
м.Львова,

з участю третіх осіб: Виконавчого
комітету Львівської міської ради,
Управління комунальної власності
Львівської міської ради, Обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки",
Львівського комунального підприємства
"Львівський ліхтар", Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції, Органу опіки та піклування
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

про визнання нечинним п.10 Додатку № 1 до
розпорядження голови Львівської
міської адміністрації від 27.04.93 року №
337 та зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

31.10.2008 року позивачі звернулися до суду
із адміністративним позовом.

Після уточнення та доповнення позовних
вимог вони просять:

Визнати нечинним п.10 Додатку № 1 до
розпорядження голови Львівської
міської адміністрації від 27.04.93 року №
337 "Про передачу квартир,
одноквартирних будинків у власність
громадян" в частині площі нежитлового
(підвального) приміщення, належного до
квартири АДРЕСА_1 8,0 кв.м та прізвища
відповідального власника "ОСОБА_3".

Зобов'язати БТІ та ЕО виготовити
технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1
відповідно до розпорядження голови
Львівської міської адміністрації від
27.04.93 № 337 "Про передачу квартир,
одноквартирних будинків у власність
громадян" зі змінами та розпорядження
№1273 від 07.10.2001 "Про закріплення
нежитлового приміщення в будинку
АДРЕСА_1": "…про закріплення за
квартироюНОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1
нежитлового підвального приміщення
VIII/14,6кв.м в цьому ж будинку
(уповноважений власник квартири
ОСОБА_3.)…".

Зобов'язати відділ приватизації
Франківського району м.Львова
виправити допущені у Свідоцтві про
право власності на квартиру НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1 у м.Львові допущені
помилки, а саме: в частині прізвища
власника замість «ОСОБА_3» - «ОСОБА_3», в
частині площі допоміжного приміщення
(підвалу) замість « 8,0 кв.м - « 14,6 кв.м».

Зобов'язати відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції зареєструвати зміни у речових
правах на квартиру АДРЕСА_1 згідно
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (уповноважений
власник ОСОБА_3.).

Зобов'язати Франківську районну
адміністрацію внести зміни до
розпорядження Франківської районної
адміністрації №1170 від 04.10.96р. (п. 64
Додатку № 1), додаючи до підвального
приміщення площею 14,7 кв.м його номер
ІІІ;

Зобов'язати БТІ та ЕО - виправити
помилку у технічному паспорті на
квартиру АДРЕСА_2 в частині номера
підвального приміщення (номер ІІІ
замість номера V), а відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції - зареєструвати ці зміни згідно
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (уповноважені
співвласники ОСОБА_4, ОСОБА_5.).

Зобов'язати Франківську районну
адміністрацію внести зміни до
розпорядження Франківської районної
адміністрації №1173 від 04.10.96р. (п. 44
Додатку № 1), додаючи до підвального
приміщення площею 14,6 кв.м його номер ІV;

Зобов'язати БТІ та ЕО - виготовити нове
технічне креслення до технічного
паспорта на приватизовану АДРЕСА_3
згідно розпорядження №1173 від 04.10.96 зі
змінами, а відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції - зареєструвати ці зміни згідно
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (уповноважені
співвласники ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9.).

Покликаються на те, що вони, мешканці
квартир АДРЕСА_1 на підставі Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду", у різний час
приватизували свої квартири у
вказаному багатоквартирному будинку.
Відповідно до ст. 1 згаданого Закону
кожен з них скористався правом на
приватизацію та отримав безоплатно
допоміжні господарські приміщення
(підвальні приміщення), якими вони
користувалися на момент приватизації.
Однак, при оформленні технічної
документації на допоміжні приміщення,
приналежні до їх квартир НОМЕР_1, орган
приватизації допустив ряд помилок, що
призвело до того, що вони у документах
отримали неіснуючі підвали, а не ті,
якими на момент приватизації фактично
користувались.

У 1993 році ОСОБА_3 приватизував квартиру
АДРЕСА_1 (розпорядження Міської
адміністрації Львівської міської Ради
народних депутатів № 337 від 27.04.1993) і
одержав Свідоцтво про право власності
від 27.04.1993 на прізвище ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1 площею 35,3 кв.м і
підвал площею 8,0 кв.м та невід'ємну
частину Свідоцтва - технічний паспорт
на приватизовану квартиру.

В п. 10 Додатку № 1 до розпорядження
голови Львівської міської
адміністрації від 27.04.93 № 337 допущено
помилки у прізвищі ("ОСОБА_3") та у площі
підвального приміщення (8,0 кв.м). І ці
помилки були зафіксовані у
правовстановлюючих документах на
квартиру АДРЕСА_1

Помилки і плутанина з підвальними
приміщеннями виникли у більшості
мешканців будинку АДРЕСА_1 що
зафіксовано в акті ЛКП "Львівський
ліхтар" від 10.12.2004 р.

Помилки у правовстановлюючих
документах на квартиру АДРЕСА_1 були
виявлені не відразу. В 2000 році ОСОБА_3,
власник квартири НОМЕР_1 звернувся до
Франківської районної адміністрації з
проханням виправити помилки та його
звернення було задоволене, і
Франківська районна адміністрація
видала розпорядження № 1273 від 07.10.01 "Про
закріплення нежитлового приміщення в
будинку АДРЕСА_1", де зазначено:
"Розглянувши заяву ОСОБА_3, власника
квартири АДРЕСА_1 …. Затвердити рішення
комісії …. про закріплення за
квартирою АДРЕСА_1 нежитлового
приміщення VIII /14,6кв.м в цьому ж
будинку…".Таким чином, в розпорядженні
№1273 від 07.10.01 року було зазначено таке
уточнення як номер підвального
приміщення.

Вважають, що така ж ситуація з
підвальними приміщеннями, як у ОСОБА_3,
склалась у співвласників квартир
НОМЕР_2 (ОСОБА_4 та ОСОБА_5) та НОМЕР_1
(ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9) у
будинку АДРЕСА_1, які отримали
правовстановлюючі документи на
квартири та підвальні приміщення у 1996
р.

Згідно з розпорядженням виконавчого
комітету Львівської міської Ради
народних депутатів № 713 від 08.10.96
квартиру АДРЕСА_2 приватизували
ОСОБА_16, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (п. 64 Додатку №1
до розпорядження Франківської
районної адміністрації №1170 від 04.10.96). В
частині підвального приміщення там
правильно вказана площа (14,7 кв.м), але
відсутній номер. У технічному паспорті
на квартиру НОМЕР_2 номер підвального
приміщення вказаний, але неправильно
(номер V замість номера ІІІ).

Згідно з розпорядженням виконавчого
комітету Львівської міської Ради
народних депутатів № 714 від 08.10.96
квартиру АДРЕСА_3 приватизували
ОСОБА_17, ОСОБА_6, ОСОБА_18, ОСОБА_7, ОСОБА_8
(п. 44 Додатку №1 до розпорядження
Франківської районної адміністрації
№1173 від 04.10.96). В частині підвального
приміщення там правильно вказана площа
(14,6 кв.м), але відсутній номер. У
технічному паспорті на квартиру НОМЕР_1
номер підвального приміщення вказаний,
але неправильно (номер VІІІ замість
номера ІV).

Таким чином за номером V значаться два
підвальних приміщення: одне - з площею
14,7 кв.м є у технічному паспорті на
квартиру НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1 а
друге, з площею 17,5 кв.м - у кресленнях
підвальних приміщень, наявних у
технічній документації будинку
АДРЕСА_1 які мають ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" та
ЛКП "Львівський ліхтар"; за номером VІІІ
значаться два підвальних приміщення з
площею 14,6 кв.м: одне - у технічному
паспорті на квартиру НОМЕР_1 у будинку
АДРЕСА_1 а друге - у розпорядженні
Франківської районної адміністрації
№1273 від 07.10.01 року.

Позивачі вважають, що помилки в
нумерації підвальних приміщень у
технічних паспортах квартир НОМЕР_2 та
АДРЕСА_3 виникли під час їх
виготовлення працівниками ОКП ЛОР "БТІ
та ЕО". Адже у технічній документації
будинку АДРЕСА_1 які мають ОКП ЛОР "БТІ
та ЕО" та ЛКП "Львівський ліхтар", на
кресленнях підвальних приміщень
написані номери квартир, до яких ці
приміщення правильно належать.
Добровільно усунути допущені помилки
та неточності у прізвищі та нумерації
підвальних приміщень відповідачі
відмовляються, а тому вони змушені
звертатись до суду за захистом їх прав.
Просять позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_19, позивач
ОСОБА_6 та яка діє та є представником
позивачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_4, ОСОБА_20 позов підтримали, дали
пояснення аналогічні викладених у
позові та до заяви про уточнення та
доповнення до позовних вимог.

Просять позов задовольнити.

Представник відповідача Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради та представник третьої
особи Управління комунальної
власності Львівської міської ради у
судовому засіданні при вирішенні
адміністративного позову покладається
на розсуд суду, просять прийняти
рішення згідно чинного законодавства.

Представники відповідача Відділу
приватизації державного житлового
фонду Франківського району м.Львова;
представники третіх осіб: Виконавчого
комітету Львівської міської ради,
Управління Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки", Львівського
комунального підприємства "Львівський
ліхтар", Відділ державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції; та треті
особи: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та
ОСОБА_15 у судове засідання не з'явилися,
про причини своєї неявки суд не
повідомили, хоча належним чином були
повідомленні про день, час та місце
слухання справи, а тому суд вважає, що
справу слід слухати у їх відсутності на
підставі наявних у справі даних чи
доказів, достатніх для постановлення
рішення.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд доходить
висновку, що позов підлягає до
задоволення, з таких підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції
України державні органи повинні діяти
тільки на підставах, у межах
повноважень та у спосіб, які
передбачені Конституцією України та
законами.

Стаття 41 Конституції України
передбачає, що право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Відповідно до ст. 6, 7, 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права. Органи
місцевого самоврядування здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Згідно ст.8 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями. Частина 3 зазначеної статті
гарантує звернення до суду
безпосередньо на підставі Конституції
України.

Крім того, ст.13 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(право на ефективний засіб юридичного
захисту) передбачено, що кожен, чиї
права та свободи, визнані в цій
Конвенції, було порушено, має право на
ефективний засіб юридичного захисту в
національному органі, навіть якщо таке
порушення було вчинене особами, які
здійснювали свої офіційні
повноваження. При цьому під ефективним
засобом (способом) слід розуміти такий,
що призводить до потрібних
результатів, наслідків, дає найбільший
ефект. Таким чином, ефективний спосіб
захисту повинен забезпечити
поновлення порушеного права, бути
адекватним наявним обставинам.

Правосуддя за своєю суттю визнається
таким лише за умови, що воно відповідає
вимогам справедливості і забезпечує
ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9
Рішення Конституційного Суду України
від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що мешканці квартир
АДРЕСА_1 приватизували свої квартири у
вказаному багатоквартирному будинку.

Відповідно до ст.1, ч.2 ст.10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду", власники житлових
квартир є співвласниками допоміжних
приміщень будинку. Право спільної
власності на допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку виникає з
моменту приватизації квартири.
Допоміжні приміщення (підвали, сараї,
горища) передаються безоплатно у
спільну власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир
багатоквартирних будинків.

Конституційний суд України в п.п.1
рішення №4-рп від 02.03.2004 року надав
офіційне тлумачення положень ч. 2 ст. 10
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду", де
зазначив, що допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні тощо) передаються безоплатно
у спільну власність громадян одночасно
з приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

Відповідно до вимог п. 30 ч. 1 ст.26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до виключної компетенції
сільських, селищних, міських Рад
відноситься прийняття рішення про
відчуження відповідно до закону
комунального майна, затвердження
місцевих програм приватизації, а також
визначення доцільності, порядку та
умов приватизації о'бєктів права
комунальної власності.

Відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», кожен з власників скористався
своїм правом на приватизацію, та вони
отримали безоплатно допоміжні
господарські приміщення (підвальні
приміщення), якими вони користувалися
на момент приватизації. Однак, при
оформленні технічної документації на
допоміжні приміщення, приналежні до
квартир АДРЕСА_1 орган приватизації
допустив ряд помилок, що призвело до
того, що позивачі у документах отримали
неіснуючі підвали, а не ті, якими на
момент приватизації фактично
користувались.

Із акту ЛКП "Львівський ліхтар" від
10.12.2004 р.(Том-1 а.с.32) видно, що помилки і
плутанина з підвальними приміщеннями
виникли у більшості мешканців будинку
АДРЕСА_1,оскільки було комісією
зафіксовано, що у будинку АДРЕСА_1
мешканці користувались іншими
підвальними приміщенням ніж ті, що були
приватизовані. Вказане також
підтверджується викопіюванням частини
поверхневого плану будинку АДРЕСА_1 від
2008 року (Том-1. а.с.15)

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації"
виконавчу владу в областях і районах,
містах Києві та Севастополі здійснюють
місцеві державні адміністрації.
Місцева державна адміністрація є
місцевим органом виконавчої влади і
входить до системи органів виконавчої
влади. Місцева державна адміністрація
в межах своїх повноважень здійснює
виконавчу владу на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Згідно ст. 3 Закону України «Про місцеві
держані адміністрації» місцеві
державні адміністрації діють на
засадах: відповідальності перед
людиною і державою за свою діяльність;
верховенства права; законності;
пріоритетності прав людини; гласності;
поєднання державних і місцевих
інтересів.

Частиною першою, другою статті 6 Закону
передбачено що, на виконання
Конституції України, законів України,
актів Президента України, Кабінету
Міністрів України, міністерств та
інших центральних органів виконавчої
влади, власних і делегованих
повноважень голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження, а
керівники управлінь, відділів та інших
структурних підрозділів - накази.
Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їх компетенції, є обов'язковими
для виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Згідно з частиною четвертою статті 41
Закону акти місцевих державних
адміністрацій ненормативного
характеру, прийняті в межах їх
повноважень, набирають чинності з
моменту їх прийняття, якщо самими
актами не встановлено пізніший термін
введення їх у дію. Ці акти доводяться до
їх виконавців, а при потребі -
оприлюднюються.

Відповідно до частини восьмої статті 118
Конституції України рішення голів
місцевих державних адміністрацій, що
суперечать Конституції та законам
України, іншим актам законодавства
України, можуть бути відповідно до
закону скасовані Президентом України
або головою місцевої державної
адміністрації вищого рівня.

Крім того, частиною першою, третьою
статті 43 Закону передбачено, що акти
місцевих державних адміністрацій, що
суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного Суду України, актам
Президента України та Кабінету
Міністрів України або інтересам
територіальних громад чи окремих
громадян, можуть бути оскаржені до
органу виконавчої влади вищого рівня
або до суду. Розпорядження голови
державної адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Статтею 50 зазначеного Закону
передбачено, що розпорядження голів
місцевих державних адміністрацій, акти
інших посадових осіб, які
призначаються ними, можуть бути
оскаржені в судовому порядку
відповідно до закону.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що актами органів та посадових осіб
місцевого самоврядування є рішення
відповідної ради, рішення виконавчого
комітету відповідної ради та
розпорядження відповідного голови.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Частина третя статті 24 України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлює, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Як вбачається із розпорядження міської
адміністрації Львівської міської Ради
народних депутатів № 337 від 27.04.1993 року
«Про передачу квартир, одноквартирних
будинків у власність громадян" та
додатку №1 до нього(Том-1 а.с.256-257), що
було допущено помилки у п.10 додатку №1 в
прізвищі «ОСОБА_3», вказано прізвище
«ОСОБА_3» та у площі підвального
приміщення - 8,0 кв.м замість 14,6 кв.м.
Після чого вказані помилки були
зафіксовані у правовстановлюючих
документах на квартиру АДРЕСА_1 -
свідоцтві про право власності від
27.04.1993 року на прізвище «ОСОБА_3» на
квартиру АДРЕСА_1(Том-1 а.с.18). та в
технічному паспорті відповідно до
такого.

Із розпорядження № 1273 від 07.10.01 року
"Про закріплення нежитлового
приміщення в будинку АДРЕСА_1" видно, що
в 2000 році ОСОБА_3, власник квартири
НОМЕР_1 звернувся до Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради з проханням виправити
помилки, а тому його звернення було
задоволене, в такому розпорядженні
зазначено: "Розглянувши заяву ОСОБА_3,
власника квартири АДРЕСА_1 ….
Затвердити рішення комісії …. про
закріплення за квартирою АДРЕСА_1
нежитлового приміщення VIII /14,6кв.м в
цьому ж будинку…" ( Том-1 а.с.19).

Крім цього, така ж ситуація з
підвальними приміщеннями, як у ОСОБА_3,
склалась у співвласників квартир
НОМЕР_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та НОМЕР_1 -
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у будинку
АДРЕСА_1, які отримали
правовстановлюючі документи на
квартири та підвальні приміщення у 1996
р.

Згідно з розпорядженням виконавчого
комітету Львівської міської Ради
народних депутатів № 713 від 08.10.96
року(а.с.Том-1 а.с.247), квартиру АДРЕСА_2
приватизували ОСОБА_16, ОСОБА_4, ОСОБА_5
та п. 64 Додатку №1 до розпорядження
Франківської районної адміністрації
№1170 від 04.10.96року(Том-1 а.с.248-250), що в
частині підвального приміщення
правильно вказана площа - 14,7 кв.м, але
відсутній номер. У технічному паспорті
на квартиру №5 у будинку АДРЕСА_1 видно,
що номер підвального приміщення
вказаний, але неправильно: номер V
замість номера ІІІ, а тому суд
приходить до висновку, що у такому
номері відбулась помилка.

Згідно з розпорядженням виконавчого
комітету Львівської міської Ради
народних депутатів № 714 від 08.10.96
року(Том-1 а.с.251), квартиру АДРЕСА_3
приватизували ОСОБА_17, ОСОБА_6, ОСОБА_18,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та п. 44 Додатку №1 до
розпорядження Франківської районної
адміністрації №1173 від 04.10.96 року(Том-1
а.с.252-254), що в частині підвального
приміщення правильно вказана площа - 14,6
кв.м, але відсутній номер. У технічному
паспорті на квартиру АДРЕСА_3 видно, що
номер підвального приміщення вказаний,
але неправильно: номер VІІІ замість
номера ІV, а тому суд приходить до
висновку, що у такому номері відбулась
помилка.

Організація проведення приватизації
та оформлення права власності
закріплені в статті 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», з положення якої
випливає, що приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Аналізуючи матеріали справи, суд
приходить до висновку, що за номером V
значаться два підвальних приміщення:
одне - з площею 14,7 кв.м., що є у
технічному паспорті на квартиру НОМЕР_2
у будинку АДРЕСА_1 а друге, з площею 17,5
кв.м - у кресленнях підвальних
приміщень, наявних у технічній
документації будинку АДРЕСА_1 які мають
ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" та ЛКП "Львівський
ліхтар", та за номером VІІІ значаться
два підвальних приміщення з площею 14,6
кв.м: одне - у технічному паспорті на
квартиру НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 а
друге - у розпорядженні Франківської
районної адміністрації №1273 від 07.10.01
року.

Згідно пункту 11 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна»,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24 травня
2001 р. №127 у разі виявлення змін щодо
складу, технічного стану, власників
будинків тощо, бюро технічної
інвентаризації вносять до
інвентаризаційних документів
відповідні виправлення та доповнення.
При наявності змін технічний паспорт
замінюється на новий з позначкою про це
в старому технічному паспорті.

При цьому, аналізуючи зібрані докази,
суд вважає, що помилки в нумерації
підвальних приміщень у технічних
паспортах квартир НОМЕР_2 та АДРЕСА_3
виникли під час виготовлення
працівниками ОКП ЛОР "БТІ та ЕО",
оскільки у технічній документації
будинку АДРЕСА_1 які мають ОКП ЛОР "БТІ
та ЕО" та ЛКП "Львівський ліхтар", на
кресленнях підвальних приміщень
написані номери квартир, до яких ці
приміщення правильно належать (Том -1
а.с.79-81, Том -2 а.с.6).

Суд також приймає до уваги та вважає за
належні докази численні листування,
вимоги та скарги мешканців будинку
АДРЕСА_1 до відповідачів, що містяться в
справі, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що між сторонами існує спір
у зв'язку із тим, що відповідачі
відмовляються добровільно усунути
допущені помилки та неточності у
прізвищі та нумерації підвальних
приміщень у будинку АДРЕСА_1 а тому
позивачі звернутись до суду за
захистом своїх прав та інтересів.

Згідно ст. 69 КАС України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачі не надали суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своєї бездіяльності, та
при цьому при вирішенні позову
представник відповідача Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради покладається на розсуд
суду, оскільки добровільно усунути
допущені помилки та неточності у
прізвищі та нумерації підвальних
приміщень у будинку АДРЕСА_1 вони не
можуть.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як зазначив Пленум Вищого
адміністративного суду України у п.1
Постанови від « 06» березня 2008 року №2
«Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ», під час
розгляду спорів щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремі його
положення, дії чи бездіяльність і
скасувати або визнати нечинним рішення
чи окремі його положення із зазначення
способу його здійснення та про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії. Суд може прийняти іншу постанову,
яка б гарантувала дотримання і захист
прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підставний та
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 11, 17, 18, 69, 70, 71, 72, 86,
87, 94, 98, 99, 128, 158-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

уточнений та доповнений позов
задовольнити.

Визнати нечинним п.10 Додатку № 1 до
розпорядження голови Львівської
міської адміністрації від 27.04.93 № 337
"Про передачу квартир, одноквартирних
будинків у власність громадян" в
частині площі нежитлового
(підвального) приміщення, належного до
квартири АДРЕСА_1 8,0 кв.м та прізвища
відповідального власника "ОСОБА_3".

Зобов'язати Обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" виготовити
технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1
відповідно до розпорядження голови
Львівської міської адміністрації від
27.04.93 № 337 "Про передачу квартир,
одноквартирних будинків у власність
громадян" зі змінами та розпорядження
№1273 від 07.10.2001 "Про закріплення
нежитлового приміщення в будинку
АДРЕСА_1": "…про закріплення за
квартирою АДРЕСА_2 нежитлового
підвального приміщення VIII/14,6кв.м в
цьому ж будинку (уповноважений власник
квартири ОСОБА_3.)…".

Зобов'язати відділ приватизації
державного житлового фонду
Франківського району м.Львова
виправити допущені у Свідоцтві про
право власності на квартиру АДРЕСА_1
допущені помилки, а саме: в частині
прізвища власника замість «ОСОБА_3» -
«ОСОБА_3», в частині площі допоміжного
приміщення (підвалу) замість « 8,0 кв.м - «
14,6 кв.м».

Зобов'язати відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції зареєструвати зміни у речових
правах на квартиру АДРЕСА_2 згідно
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (уповноважений
власник ОСОБА_3).

Зобов'язати Франківську районну
адміністрацію Львівської міської ради
внести зміни до розпорядження
Франківської районної адміністрації
№1170 від 04.10.96р. (п. 64 Додатку № 1), додаючи
до підвального приміщення площею 14,7
кв.м його номер ІІІ.

Зобов'язати Обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" виправити помилку у
технічному паспорті на квартиру НОМЕР_2
у буд. АДРЕСА_1 у м.Львові в частині
номера підвального приміщення (номер
ІІІ замість номера V), а відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції - зареєструвати ці зміни згідно
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (уповноважені
співвласники ОСОБА_4, ОСОБА_5.).

Зобов'язати Франківську районну
адміністрацію Львівської міської ради
внести зміни до розпорядження
Франківської районної адміністрації
№1173 від 04.10.96р. (п. 44 Додатку № 1), додаючи
до підвального приміщення площею 14,6
кв.м його номер ІV.

Зобов'язати Обласне комунального
підприємства Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" виготовити нове
технічне креслення до технічного
паспорта на приватизовану АДРЕСА_3
згідно розпорядження №1173 від 04.10.96 зі
змінами, а відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції - зареєструвати ці зміни згідно
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (уповноважені
співвласники ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9.).

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Франківський районний суд міста Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Суддя

Мартинишин М.О.