Справа № 826/6982/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2014 року 09:03
№ 826/6982/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кобилянського К.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Домініон
Капітал»до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.12.2013 №
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Домініон
Капітал» (далі - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.06.2014 відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду в судовому засіданні
на 16.06.2014, яке в подальшому відкладалось
та було зупинено з метою отримання
додаткових доказів по справі для
вирішення спору по суті заявлених
позовних вимог.

Під час розгляду справи представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та зазначив, що
не погоджується з висновками акту
перевірки щодо порушення позивачем
відповідних положень Податкового
кодексу України, оскільки висновки
відповідача за наслідками проведеної
перевірки щодо порушень позивачем
положень Податкового кодексу України
при визначенні суми валового доходу є
хибними, базуються виключно на
суб'єктивних припущеннях перевіряючих,
які не мають підтвердження належними
доказами.

Представник відповідача проти позову
заперечував, при цьому посилаючись на
те, що під час проведення перевірки
встановлено заниження позивачем
доходу, що враховується при визначенні
об'єкту оподаткування за 4 кв. 2011 в сумі
12 640 000,00 грн. За таких обставин,
податковий орган просить суд в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження, з огляду на положення ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України за відсутності
необхідності заслуховувати свідків чи
експертів.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

04 грудня 2013 відповідачем на підставі
акту перевірки № 1750/2202/37356012 від 07.11.2013,
прийнято податкове повідомлення -
рішення № , яким позивачу за
порушення п.п. 135.5.15, 136.1.9 Податкового
кодексу України збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
«податок на прибуток» на загальну суму
2907200,00 грн., в т.ч. за основним платежем в
сумі 2907200,00 грн., штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 0 грн., згідно п. 6
підрозділу 10 розділу ХХ Податкового
кодексу України.

Як вбачається з акту перевірки та
письмових заперечень відповідача,
збільшення грошового зобов'язання
ґрунтується на тому, що оскільки
позивач не має дозволу на проведення
кредитних операцій, останнім
неправомірно здійснено купівлю
відступлення права вимоги за 12640000,00
грн., внаслідок чого витрати позивача
по такому договору суб'єктом владних
повноважень сприйнято як дохід та,
відповідно, розраховано суму податку
на прибуток наступним чином: 12640000 * 0,23 =
2907200,00 грн.

Враховуючи те, що позивач у спірних
правовідносинах діяв від імені та за
рахунок третьої особи - ЗНВПІФ
«Домініон - Універсальний» при
придбанні для останнього права вимоги
у ТОВ «Спожив сервіс», то кошти,
отримані в розпорядження позивачем від
ЗНВПІФ «Домініон - Універсальний»
сприйняті відповідачем як
оподатковуваний прибуток позивача.

Окружний адміністративний суд міста
Києва відхиляє такі твердження
відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно до умов договору
відступлення права вимоги № 1 від 30.09.2011
ТОВ КУА «Домініон - капітал», яке діяло
в інтересах та за рахунок ЗНВПІФ
«Домініон - Універсальний», було
придбано право вимоги за договорами
споживчого кредитування у ТОВ «Спожив
сервіс».

Права вимоги були передані до складу
активів ЗНВПІФ «Домініон -
Універсальний» за актом
приймання-передачі від 30.09.2011. Оплата за
відступлення права вимоги по договорах
споживчого кредитування згідно
договору № 1 від 30.09.2011 проведена 08.11.2011
на суму 12640000,00 грн., що підтверджується
банківською випискою, яка наявна в
матеріалах справи (а.с. 143 Том І).

Тобто, станом на 08.11.2011 стверджувати про
отримання позивачем прибутку в сумі
12640000,00 грн. не вбачається за можливе,
адже дані кошти позивачем були
перераховані на користь ТОВ «Спожив
сервіс».

Стосовно посилань відповідача на
неможливість вчинення позивачем
спірної господарської операції за
відсутності дозволу на провадження
кредитних операцій, Окружний
адміністративний суд міста Києва
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про фінан сові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
фінансова послуга - операції з
фінансовими активами, що здійснюються
в інтересах третіх осіб за власний
рахунок чи за рахунок цих осіб, а у
випадках, передбачених законодавством
і за рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Фінансовий актив - це кошти, цінні
папери, боргові зобов'язання та право
ви моги боргу, що не віднесені до цінних
паперів.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
визначено професійну діяльність на
ринку цін них паперів, що підлягає
ліцензуванню, як окремий вид
фінансових послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
встановлено, що державне регулювання
ринків фінансових послуг щодо ринків
цінних паперів та похідних цінних
паперів (деривативів) здійснюється
Національною комісією з цінних паперів
та фондового ринку.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні» діяльність з
управління акти вами віднесено до
категорії «Професійна діяльність на
ринку цінних паперів», яка підлягає
ліцензуванню.

Як передбачено ст. 32 Закону України
«Про інститути спільного інвесту
вання, пайові та корпоративні
інвестиційні фонди» протягом пе ріоду,
який перевірявся контролюючим органом,
діяльність з управління активами ІСІ
про вадилася позивачем на підставі
ліцензійних умов, що погоджені
Національною комісією з цінних паперів
та фондового ринку, а саме: Ліцензійних
умов провадження професійної
діяльності на фондовому ринку -
діяльності з управління активами
інституційних інвесторів (діяль ності
з управління активами), затверджених
рішенням ДКЦПФР від 26.05.2006 № 341.

При цьому, укладаючи та виконуючи в
інтересах ЗНВПІФ
«Домініон-Універсальний» договір
відступлення права вимоги № 1 від
30.09.2011, який на думку податкового органу
є спірним, позивач діяв на підставі
інвестиційної декларації ЗНВПФ
«Домініон-Універсальний»,
зареєстрованої Загальними зборами
учасників ТОВ «КУА «Домініон - Капітал»
від 03.02.2011 (протокол № 4).

Пунктом 4 інвестиційної декларації
ЗНВПІФ «Домініон-Універсальний»
передбачено такий напрямок
інвестування як «Боргові зобов'язання:
векселя, заставні, договори позики та
інше, що не заборонено законодавством
України. Позики за рахунок коштів Фонду
можуть надаватися тільки юридичним
особам учасником яких є фонд».

Регламент та інвестиційна декларація
ЗНВПІФ «Домініон-Універсальний»
попередньо перевірені та
зареєстровані НКЦПФР, про що свідчить
відмітка на документі (резолюція
«зареєстровано» на звороті
інвестиційної декларації з датою 25.05.11)
(а.с. 130 - 131 Том І).

Таким чином, придбання позивачем, який
діяв в інтересах та за рахунок ЗНВПІФ
«Домініон-універсальний» за договором
відступлення № 1 від 30.09.11 прав вимоги, є
одним із напрямків інвестування коштів
інституційних інвесторів, а така
операція відповідає умовам, визначеним
в інвестиційній декларації, внаслідок
чого посилання контролюючого органу на
необхідність отримання позивачем
дозволу на проведення кредитних
операцій, в даному випадку, є
необґрунтованими.

Крім того, вирішуючи спір по суті
заявлених позовних вимог, Окружний
адміністративний суд міста Києва
приймає до уваги наступне.

В акті перевірки фактично зазначено
про порушення складу та структури
активів позивача, що безпосередньо
врегульовується Законом України «Про
інститути спільного інвестування»,
згідно з яким діяльність ТОВ «КУА
«Домініон Капітал» підпадає під дію не
загального законодавчого акту -
Податкового кодексу України, а
спеціального - Закону України «Про
Інститути спільного інвестування»,
який і врегульовує діяльність
венчурних фондів та активів спільного
інвестування, а державне регулювання у
сфері спільного інвестування здійснює
Національна Комісія з Цінних паперів
та фондового ринку, внаслідок чого
встановити факт наявності/відсутності
в діях позивача порушень під час
купівлі боргових зобов'язань на суму
12640000,00 грн. може лише відповідний
Державний регулятор, а не податковий
орган.

У разі встановлення такого факту
Національна Комісія з цінних паперів
та фондового ринку може застосувати
відповідні санкції до порушника.

Судом встановлено, що 15.11.2011, тобто у
термін, встановлений чинним
законодавством України та
нормативними актами Національної
Комісії з цінних паперів та фондового
ринку позивачем надано звіт про
результати розміщення цінних паперів
ІСІ (а.с. 161 - 165 том І) до Національної
Комісії з цінних паперів та фондового
ринку, а фактів порушення вимог
законодавства України щодо нього
Державним регулятором встановлено не
було, що підтверджується
Розпорядженням Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку №
0175-СІ від 02.09.2013 (а.с. 176 Том І).

Таким чином, в своїй діяльності позивач
діяв у дозволений законодавством
України спосіб та згідно вимог Закону
України «Про інститути спільного
інвестування», внаслідок чого доводи
відповідача про заниження позивачем
бази оподаткування та, як наслідок,
заниження грошового зобов'язання з
податку на прибуток, матеріалами
справи не підтверджується, з
урахуванням чого позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах
справи, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 04.12.2013 № .

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ТОВ «КУА «Домініон
Капітал» () судові
витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят
сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М. Кобилянський