Справа № 162/1308/13-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
№ 876/13876/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Рибачука А.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 25 вересня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про визнання протиправним дій
та зобов'язання провести перерахунок і
виплату пенсії, -

встановив:

09.09.2013 позивач звернулася в суд із
адміністративним позовом до УПФУ в
Любешівському районі Волинської
області в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови у перерахунку пенсії з
урахуванням 1 % заробітку за кожен рік
роботи понад мінімальний стаж 15 років
відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 N 796-XII (далі - Закон N 796-XII), а
також зобов'язати відповідача провести
перерахунок і виплату пенсії з
урахуванням вказаного збільшення
заробітку за кожен рік понад
встановлений мінімальний стаж роботи 15
років, у межах строку звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він віднесений до
3-ої категорії осіб постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та отримує пенсію за віком зі зниженням
пенсійного віку згідно ст. 55 Закон N
796-XII, а тому відповідно до ч. 2 ст. 56
вказаного Закону має право на
збільшення заробітку на 1 % за кожен рік
роботи понад 15 років, але не вище 75 %.
Проте, відповідачем вимоги ч. 2 ст. 56
Закону N 796-XII не враховуються, а
застосовується положення ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 N 1058-IV (далі - Закон N 1058-IV)
відповідно до якої розмір пенсії
збільшується на 1% за кожен рік
страхового стажу понад 20 років. Вважає
такі дії відповідача протиправними, а
тому просить суд зобов'язати його
провести перерахунок пенсії.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 25.09.2013, яка
прийнята у порядку скороченого
провадження, позов задоволено. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її
збільшенням на 1% заробітку за кожен рік
роботи понад мінімальний стаж 15 років
відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону N
796-XII та зобов'язано провести такий
перерахунок пенсії з 08.03.2013. Постанову у
межах суми стягнення за один місяць
допущено до негайного виконання.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така прийнята з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, а тому просить її скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що позивачу
пенсію призначено за віком на умовах,
як багатодітній матері, виплата якої на
сьогоднішній день здійснюється згідно
Закону N 1058-IV, відповідно зі збільшенням
на 1% за кожен рік стажу понад 25 років, як
це передбачено ст. 28 Закону N 1058-IV.

Враховуючи те, що справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів, а апеляційна скарга подана на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята у порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справ передбачених п. 2 ст. 183-2 КАС
України, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, апеляційний розгляд справи
проведено у порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
таку належить задовольнити.

Суд першої інстанції позов задовольнив
та виходив з того, що позивачу пенсія
призначена з 04.05.1989 відповідно до
законодавства СРСР та
перераховувалась у зв'язку з введенням
в дію положень Законів України «Про
пенсійне забезпечення» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позивач не подавав заяви
про перехід на інший вид пенсії, а тому
враховуючи те, що він є особою
постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3-ої категорії, має право на
пільги визначені Законом N 796-XII,
зокрема, на збільшення заробітку на 1%
за кожен рік роботи понад 15 років, але
не вище 75 % відповідно до ч. 2 ст. 56 цього
Закону. Однак, відповідач всупереч цієї
норми таке збільшення не нараховував, а
застосовує положення ст. 28 Закону N 1058-IV,
згідно якої розмір пенсії збільшується
на 1% за кожен рік стажу понад 20 років.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками не погоджується, з
огляду на таке.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII)
визначено, що громадяни, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, мають право обирати умови,
норми та порядок пенсійного
забезпечення, що встановлюються або
цим Законом або законом, який регулює
особливості статусу таких громадян.

Таким чином, цією нормою надано право
обирати умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені загальним Законом № 1788-XII
або спеціальним Законом № 796-XII.

Пільги щодо обчислення стажу роботи
для призначення пенсії визначені ст. 56
Закону № 796-XII. Зокрема, за змістом ч.2
цієї норми, право на пенсію в повному
розмірі мають громадяни, віднесені до
категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи
не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15
років, із збільшенням пенсії на один
процент заробітку за кожний рік роботи
понад встановлений цим пунктом стаж,
але не вище 75 відсотків заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком №1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 відсотків заробітку.

Аналіз викладених положень Закону
свідчить про те, що вони визначають
особливі норми та умови пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи.

Однак, суд першої інстанції належним
чином не дослідив умови на яких
позивачу призначена та здійснюється
виплата пенсії. Так, із матеріалів
справи вбачається, що позивачу пенсія
за віком призначена 04.05.1989 на підставі
п.п. 8-11, 53 Положення про колгоспні
пенсії. З 01.01.2004 проводився перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Згідно із
розпорядженням про перерахунок пенсії
з 01.01.2004 позивачу проведено перерахунок
пенсії, згідно якого виплата пенсії за
віком здійснюється на загальних умовах
(шифр пенсії 101) (а.с. 15). Таку ж
інформацію містить і розпорядження від
13.09.2013 № 101191, що свідчить про те, що
позивачу виплата пенсії за віком
здійснюється відповідно до Закону N
1058-IV, на загальних умовах.

Позивачем вказані розпорядження не
оскаржені, доказів подання заяви про
перехід на інші умови пенсійного
забезпечення не надано, а тому відсутні
підстави вважати, що виплата пенсії
позивачу здійснюється на умовах Закону
№ 796-ХІІ.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV
передбачено, що за кожний повний рік
страхового стажу понад установлений
законом мінімальний трудовий стаж,
необхідний для призначення пенсії за
віком, остання збільшується на 1 %
визначеної законом її розрахункової
величини, а саме за кожний повний рік
страхового стажу понад 25 років
чоловікам і 20 років жінкам пенсія за
віком збільшується на 1 % мінімального
розміру пенсії за віком, зазначеного в
абзаці 1 цієї частини.

Оскільки виплата позивачу пенсії
здійснюється, відповідно до Закону №
1058-IV, то і збільшення розміру пенсії має
бути проведене у розмірах,
установлених цим Законом.

Відповідно до п. 13 Прикінцевих положень
Закону № 1058-IV у разі, якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до Закону № 796-ХІІ та цього Закону,
призначається одна пенсія за її
вибором.

З огляду на зазначене, підстави для
задоволення позовних вимог про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56
Закону № 796-XII апеляційний суд не
вбачає.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції оскаржувану постанову
прийнято з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про її скасування з
прийняттям нової постанови про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - задовольнити.

Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 25 вересня
2013 року у справі № 162/1308/13-а (2-а/162/270/2013) -
скасувати та у задоволенні позову
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

А.І. Рибачук