Справа № 813/3576/13-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
Справа №
876/10633/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Кухтея Р.В.,

з участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

представника позивача
Шимборської О.А.,

представника відповідача
Кельбас Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Маркет
Універсал ЛТД» до державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Львівської області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Маркет Універсал
ЛТД» (далі - ТОВ «Маркет Універсал ЛТД»)
звернувся до суду з адміністративним
позовом, у якому просило про визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Львівської області
(далі - ДПІ) № /9697 від 25.04.2013 року,
яким товариству було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на 600235,50 грн., з яких 400157,00 грн.
за основним платежем та 200078,50 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2013
року у справі № 813/3576/13-а вказаний позов
було задоволено повністю.

У поданій апеляційній скарзі ДПІ
просить зазначену постанову скасувати
і ухвалити нову про відмову у
задоволенні позовних вимог ТОВ «Маркет
Універсал ЛТД».

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
ДПІ було проведено планову виїзну
перевірку ТОВ «Маркет Універсал ЛТД» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, за
результатами якої складено акт від
12.04.2013 року № 1339/22-10/13838294.

У процесі перевірки встановлено, що ТОВ
«Маркет Універсал ЛТД» придбавало
товари у ТОВ «БАДМ», однак впродовж
жовтня - грудня 2012 року єдиними
наданими до перевірки документами, і
підтверджують здійснення
господарських операцій між вказаними
суб'єктами господарювання, є накладні
на отримання товарів та податкові
накладні. При цьому позивачем до
перевірки не представлено
товарно-транспортних накладних
всупереч вимогам Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні (далі - Правила перевезення),
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14 жовтня 1997 року
№ 363, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 20 лютого 1998 року за
№128/2568, а також приписів ст.ст. 2, 3, 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
року за №168/704.

Таким чином, у порушення п.138.1, п. 138.2, п.
138.6. п. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу
України (далі - ПК) ТОВ «Маркет
Універсал ЛТД» завищено витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, а саме витрати
операційної діяльності, у IV кварталі 2012
року на 1905509,52 грн.

Представник апелянта у ході
апеляційного розгляду підтримала
вимоги, викладені у апеляційній скарзі,
та просила задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні апеляційного суду
заперечила обґрунтованість доводів
апелянта, просила залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких мотивів.

Задовольняючи адміністративний позов
ТОВ «Маркет Універсал ЛТД», суд першої
інстанції виходив із того, що на
підтвердження дотримання вимог п. 138.1.,
п. 138.2. ст. 138 ПК позивачем надано копії:

- договору поставки № 1.01/11 від 01.01.2011
року про поставку фармацевтичних
товарів, косметичних та парфумерних
товарів, медичних та ортопедичних
товарів, укладеного з ТОВ «БАДМ»
(постачальник), додаткової угоди від
01.01.2011 року та від 04.01.2012 року та
додатків № 1 та № 2 до нього (т. 1, а. с.
76-85);

- податкових накладних № 2356 від 31.10.2012
року на суму 792824,44 грн., № 2357 від 31.10.2012
року на суму 110113,69 грн., № 2331 від 30.11.2012
року на суму 784418,70 грн., № 2332 від 30.11.2012
року на суму 108238,04 грн., № 2307 від 31.12.2012
року на суму 297041,35 грн.;

- реєстрів видаткових накладних до
зведених податкових накладних (т. 3, а. с.
186-203, т. 5, а. с. 22-37, 70-72);

- видаткових накладних на товар
відповідно до договору поставки № 1.01/11
від 01.01.2011 року (т. 1, а. с. 215-150; т. 2, а. с.
1-144);

- сертифікатів якості та сертифікатів
відповідності товару (т. 5, а. с. 209-214);

- товарно-транспортних накладних на
перевезення товарів відповідно до
договору поставки № 1.01/11 від 01.01.2011 року
(т. 1, а. с. 128-214, т. 5, а. с. 129-208, т. 6-17).

Відтак суд дійшов висновку, що
твердження відповідача про
відсутність у позивача належних
первинних документів на підтвердження
господарських операцій з контрагентом
ТОВ «БАДМ», а також висновки
податкового органу про заниження
податку на прибуток всього на суму 400157
грн. є необґрунтованими.

Окрім того, придбані позивачем у
контрагента ТОВ «БАДМ» товари були
використані ним у своїй господарській
діяльності, про що вказано
відповідачем у акті перевірки (стор.
акта перевірки 7-8).

Відповідно до умов договору поставки №
1.01/11 від 01.01.2011 року поставка товару
здійснюється постачальником (ТОВ
«БАДМ») на умовах DDP. Позивачем долучено
до матеріалів справи копії
товарно-транспортних накладних на
перевезення товарів відповідно до
договору поставки № 1.01/11 від 01.01.2011
року, як доказ транспортування товару,
придбаного у контрагента ТОВ «БАДМ».

З огляду на наведене, твердження
відповідача про відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних на
перевезення товару за наявності факту
оприбуткування товару при наявності
інших первинних документів щодо
господарських операцій є недостатнім
для встановлення порушення позивачем
вимог п. 138.1., п. 138.2., п. 138.6. ст. 138, п. 139.1.9.
п. 139.1. ст. 139 ПК.

Зазначені висновки суду першої
інстанції, на думку апеляційного суду,
відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи і
є правильними.

Як безспірно встановлено судом першої
інстанції, ДПІ було проведено планову
виїзну перевірку ТОВ «Маркет Універсал
ЛТД» за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012
року (акт від 12.04.2013 року № 1339/22-10/13838294),
результати якої було покладено в
основу оскаржуваного позивачем
податкового повідомлення-рішення №
/9697 від 25.04.2013 року.

Суть спору зводиться до
обґрунтованості висновку відповідача
про порушення позивачем приписів п.138.1,
п. 138.2, п. 138.6. п. 139.1.9 ст. 139 ПК шляхом
завищення витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування, а
саме витрати операційної діяльності у
IV кварталі 2012 року на 1905509,52 грн.

Вказаний висновок податковим органом
обґрунтовується тим, що ТОВ «Маркет
Універсал ЛТД», яке придбавало товари у
ТОВ «БАДМ» впродовж жовтня - грудня 2012
року, до перевірки не було представлено
товарно-транспортних накладних на
поставку придбаних товарів.

Відповідно до приписів пп. 138.1.1. ПК
витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Згідно із п. 138.2. ПК витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

За правилами п. 138.6. ПК собівартість
придбаних та реалізованих товарів
формується відповідно до ціни їх
придбання з урахуванням ввізного мита
і витрат на доставку та доведення до
стану, придатного для продажу.

Приписами пп. 139.1.9. ПК передбачено, що не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Разом із тим, у ході апеляційного
розгляду встановлено, що на
підтвердження понесених витрат
позивачем у ході перевірки було
представлено:

- договір поставки № 1.01/11 від 01.01.2011 року
про поставку фармацевтичних товарів,
косметичних та парфумерних товарів,
медичних та ортопедичних товарів,
укладений з ТОВ «БАДМ» (постачальник),
додаткові угоди від 01.01.2011 року та від
04.01.2012 року та додатки № 1 та № 2 до нього
(т. 1, а. с. 76-85);

- податкові накладні № 2356 від 31.10.2012
року на суму 792824,44 грн., № 2357 від 31.10.2012
року на суму 110113,69 грн., № 2331 від 30.11.2012
року на суму 784418,70 грн., № 2332 від 30.11.2012
року на суму 108238,04 грн., № 2307 від 31.12.2012
року на суму 297041,35 грн.;

- реєстри видаткових накладних до
зведених податкових накладних (т. 3, а. с.
186-203, т. 5, а. с. 22-37, 70-72);

- видаткові накладні на товари
відповідно до договору поставки № 1.01/11
від 01.01.2011 року (т. 1, а. с. 215-150; т. 2, а. с.
1-144);

- сертифікати якості та сертифікати
відповідності товару (т. 5, а. с. 209-214).

За таких обставин, на думку
апеляційного суду, у податкового
органу не було підстав для висновку про
те, що позивачем включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Саме по собі непредставлення на час
перевірки товарно-транспортних
накладних на отриманий товар за умови
відсутності у податкового органу
сумнівів у реальності зазначеної
господарської операції, що відображено
у акті перевірки акт від 12.04.2013 року №
1339/22-10/13838294 (а.с. 16-17 т. 1), на переконання
апеляційного суду не давало правових
підстав для висновку про порушення
позивачем приписів п.138.1, п. 138.2, п. 138.6. п.
139.1.9 ст. 139 ПК.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2013
року у справі № 813/3576/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Р.В.Кухтей

Ухвала у повному обсязі складена 29
серпня 2014 року.