Справа № 804/7848/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 р. Справа № 804/7848/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду в
Центрально-Міському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Кривому Розі Дніпропетровської
області

про стягнення витрат, понесених у
зв'язку із виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві,-

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду в
Центрально-Міському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області звернулося до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить стягнути з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області
витрати, понесені позивачем у зв'язку
із виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві пенсіонерам
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за
січень-березень 2014р. у розмірі 1696,47 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на те, що
відповідач всупереч вимогам Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23 вересня 1999 року №1105-14, Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5-4/4,
безпідставно відмовляється включити
суми вказаних витрат позивача до актів
щомісячної звірки та відшкодувати їх
позивачу.

Представники позивача та відповідача у
судове засідання не з'явилися, про час,
дату та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Представник позивача надав клопотання
про розгляд справи за його відсутності
в порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення, в яких посилався
на те, що єдиним законодавчим актом,
яким врегульовано відшкодування
Фондом витрат Пенсійного фонду України
на виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, є Порядок відшкодування
Фондом Пенсійному Фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затверджений постановою
ППФУ та Фонду від 04.03.03р. №5-5/4. Означеним
Порядком передбачено механізм
проведення відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань Пенсійному фонду витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в основу якого покладено
відшкодування витрат та здійснення
відповідних розрахунків між фондами на
централізованому рівні у
добровільному порядку, при цьому
встановлене правило підписання актів
звірки розрахунків передбачає
відсутність спору з цього питання між
сторонами. Також відповідач зазначав,
що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
отримали трудове каліцтво на території
країн СНД, жодної передачі документів
від підприємства, на якому вони
працювали, здійснено не було і на
обліку у Відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області
означені пенсіонери не перебувають.
Отже, потерпілі, які отримали каліцтво
поза межами України і переїхали на
постійне місце проживання не є
застрахованими в Україні і за них
страхові внески до Фонду не
сплачувались.

Зважаючи на приписи ч.4 ст.122 та ч.6 ст.128
КАС України, суд розглянув дану справу
в порядку письмового провадження за
наявними у справі доказами, оскільки не
вбачає потреби заслуховувати свідків
та експертів.

Дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, проаналізувавши
зміст норм матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, суд приходить
до висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Управлінням
Пенсійного фонду в Центрально-Міському
районі міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області протягом
січня-березня 2014 року було проведено
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання ОСОБА_2 у розмірі 604,74 грн.,
ОСОБА_1 у розмірі 450,00 грн., ОСОБА_3 у
розмірі 191,73 грн. та ОСОБА_4 у розмірі 450,00
грн., а всього на загальну суму 1696,47
грн.(а.с.6).

Як вбачається з Актів щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень-березень 2014
року, а також зі списків цих осіб та
розрахунку розбіжностей до
вищевказаних актів за січень-березень
2014 року, відповідач, зокрема, не прийняв
до заліку суми витрат по виплаті пенсій
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
загальну суму 1696,47 (а.с.7-9, 14-16,26).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 отримали
трудове каліцтво на території країн
СНД та їм була призначена пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, виплата якої
здійснюється на даний час УПФУ України
в Центрально-Міському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області.

Вирішуючи питання про те, чи повинні
органи Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
відшкодовувати органам Пенсійного
Фонду України витрати на виплату
особам, які отримують пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, суд
виходить з наступного.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до пункту четвертого цієї
статті за страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон України №
1105-XIV) Фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
України № 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Частиною 2 статті 24 Закону №1105-XIV
встановлено, що у разі якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Приписи цієї статті кореспондуються з
положеннями статті 26 Основ.

Враховуючи, що пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, відповідно до ст.25 Основ, є
Фонд.

Згідно приписів ч.2 ст.2 Закону №1105-XIV
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому, право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, в якій із колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Згідно п. п. «а» ст.27 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до абз.2 п.3 Прикінцевих
положень Закону №1105-XIV відшкодування
шкоди, медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом також
зазначеним у ст.8 цього Закону особам,
які потерпіли до набрання ним чинності
та мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Відповідно до ст.1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року пенсійне забезпечення
громадян держав - учасниць даної угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Так, ст.3 цієї Угоди визначає, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
угодою, несе держава, яка надає
забезпечення. За змістом цієї норми
взаємні розрахунки між державами
можуть проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

З огляду на викладене, неприйняття
відповідачем до заліку витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
призначених ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за січень-березень 2014 року є
неправомірним.

Крім того, відповідно до п.5, 6 та 7
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5-4/4,
визначено, що органи Пенсійного фонду
щомісяця проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

Отже, Фонд соціального страхування від
нещасних випадків перераховує кошти
Пенсійному Фонду України на підставі
даних, що зазначені в акті щомісячної
звірки.

Згідно ч.2 ст.16 та ст.18 Закону України №
1105-XIV безпосереднє управління Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків здійснюють його правління та
виконавча дирекція, яка є постійно
діючим виконавчим органом правління
Фонду, проводить свою діяльність від
імені Фонду у межах та в порядку, що
визначаються його статутом і
Положенням про виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, організовує та
забезпечує виконання рішень правління
Фонду. Робочими органами виконавчої
дирекції Фонду є її управління в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
відділення в районах і містах
обласного значення. Робочі органи
виконавчої дирекції Фонду є юридичними
особами, мають самостійні кошториси,
печатку із зображенням Державного
Герба України та своїм найменуванням.

Також п.15 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 01 березня 2001
року №121/2001, передбачено, що Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві, Севастополі, та
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.
безпосереднє управління Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків здійснюють його правління та
виконавча дирекція.

Зважаючи на наведене, вимоги ПФУ про
відшкодування відділенням Фонду
витрат, понесених на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відповідають змісту його
прав як робочого органу ПФУ щодо
відшкодування понесених витрат та
узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основним
завданням якої згідно з Положенням про
виконавчу дирекцію Фонду, крім іншого,
є виконання завдань та основних
принципів страхування від нещасного
випадку на виробництві, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з Фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку із матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві, та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Доводи відповідача про те, що Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання встановлено лише
механізм відшкодування коштів на
централізованому рівні між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та Пенсійним
фондом України, суд вважає
необґрунтованими, оскільки Порядок не
врегульовує спірних відносин, які
виникли в цьому випадку, тому що
встановлене ним правило підписання
актів звірки розраховано на
відсутність спору, а у разі незгоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків вирішується питання про
стягнення спірних сум.

Зазначеної правової позиції
дотримується Вищий адміністративний
суд України у своїй ухвалі від 13.06.2013 р.
у справі № к/9991/85872/11-с.

Правомірність та законність
відшкодування витрат, понесених у
зв'язку із виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві підтверджено
також і постановою Верховного Суду
України від 20.11.2012 р.

Зважаючи на наведене, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 160-162, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду в Центрально-Міському
районі міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області про
стягнення витрат, понесених у зв'язку
із виплатою пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві - задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області (пр.
Миру, 30а, м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область, 50074, ) на користь Управління
Пенсійного фонду в Центрально-Міському
районі міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області (вул.
Харитонова,1а, м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область, 50024)
заборгованість по відшкодуванню
витрат, понесених у зв'язку із виплатою
та доставкою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві пенсіонерам ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
січень-березень 2014 року у розмірі
1696,47грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто
шість гривень сорок сім копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова